Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 17 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää istuimien, niiden kiinnityspisteiden ja mahdollisten pääntukien osalta 2019/1723

Sisältää kaikki voimassa olevat tekstit seuraaviin asti:

Muutossarja 09 – Voimaantulopäivä: 28. toukokuuta 2019

SISÄLLYSLUETTELO

SÄÄNTÖ

1. Soveltamisala

2. Määritelmät

3. Hyväksynnän hakeminen

4. Hyväksyntä

5. Vaatimukset

6. Testit

7. Tuotannon vaatimustenmukaisuus

8. Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta

9. Ajoneuvotyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen istuinten tai niiden kiinnityspisteiden ja/tai pääntukien osalta

10. Tuotannon lopettaminen

11. Käyttöohjeet

12. Hyväksyntätesteistä vastaavien tutkimuslaitosten ja tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet

13. Siirtymämääräykset

LIITTEET

1 Ilmoitus

2 Hyväksyntämerkki

3 Menettely moottoriajoneuvojen istuinpaikkojen H-pisteen ja istuimen selkänojan todellisen kaltevuuskulman määrittelemiseksi

4 Pääntuen korkeuden ja leveyden määrittäminen

5 Testeissä käytettävät linjat ja tehtävät mittaukset

6 Testausmenettely energianvaimennuksen tarkastamiseksi

7 Menetelmä istuimien kiinnityspisteiden ja niiden säätö-, lukitus- ja siirtojärjestelmien lujuuden testaamiseksi

8 Pääntuen aukkojen mitan ”a” määrittäminen

9 Testausmenettely laitteille, joiden on tarkoitus suojata matkustajia matkatavaroiden siirtymiseltä

1. SOVELTAMISALA

Tätä sääntöä sovelletaan seuraaviin:

a) luokkien M1 ja N (1) ajoneuvot istuinten ja niiden kiinnityspisteiden lujuuden sekä pääntukien osalta

b) luokkien M2 ja M3 (1) ajoneuvot istuinten ja niiden kiinnityspisteiden lujuuden sekä pääntukien osalta, kun kyse on istuimista, jotka eivät kuulu säännön nro 80 soveltamisalaan

c) luokan M1 ajoneuvot istuinten selkänojien takaosien rakenteen sekä sellaisten varusteiden osalta, joiden on tarkoitus suojata matkustajia matkatavaroiden liikkumisen aiheuttamalta vaaralta etutörmäyksessä.

Sääntöä ei sovelleta sivuttain tai taaksepäin suunnattuihin istuimiin eikä tällaisiin istuimiin asennettuihin pääntukiin.

2. MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

2.1 ’Ajoneuvon hyväksynnällä’ tarkoitetaan ajoneuvotyypin hyväksyntää istuinten ja niiden kiinnityspisteiden lujuuden, istuinten selkänojien takaosien rakenteen sekä pääntukien ominaisuuksien osalta.

2.2 ’Ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan moottoriajoneuvoluokkaa, johon kuuluvat ajoneuvot eivät eroa toisistaan seuraavassa mainituilta olennaisilta osin:

2.2.1 istuimien rakenne, muoto, mitat, materiaalit ja massa, mutta istuimet voivat erota toisistaan päällyksen ja värin osalta; eroja, jotka ovat enintään 5 prosenttia hyväksytyn istuintyypin massasta, ei pidetä merkittävinä

2.2.2 istuimen selkänojan ja istuinosan ja näiden osien säätö-, siirto- ja lukitusjärjestelmien tyyppi ja mitat

2.2.3 istuimien kiinnityspisteiden tyyppi ja mitat

2.2.4 pääntukien mitat, runko, materiaalit ja täyte; pääntuet voivat kuitenkin erota toisistaan värin ja päällyksen osalta

2.2.5 pääntuen kiinnitysten tyyppi ja mitat ja erillisen pääntuen osalta ajoneuvon sen osan ominaisuudet, johon pääntuki kiinnitetään.

2.3 ’Istuimella’ tarkoitetaan yhdelle henkilölle tarkoitettua ajoneuvon rakenteeseen kuuluvaa tai erillistä rakennetta verhoiluineen. Istuimet jaetaan suuntauksen mukaan seuraavasti:

2.3.1 ’Eteenpäin suunnatulla istuimella’ tarkoitetaan istuinta, jota voidaan käyttää ajoneuvon liikkuessa ja joka on suunnattu ajoneuvon etuosaa kohti siten, että istuimen pystysuuntaisen symmetriatason ja ajoneuvon pystysuuntaisen symmetriatason välinen kulma on pienempi kuin +10 tai –10 astetta.

2.3.2 ’Taaksepäin suunnatulla istuimella’ tarkoitetaan istuinta, jota voidaan käyttää ajoneuvon liikkuessa ja joka on suunnattu ajoneuvon takaosaa kohti siten, että istuimen pystysuuntaisen symmetriatason ja ajoneuvon pystysuuntaisen symmetriatason välinen kulma on pienempi kuin +10 tai –10 astetta.

2.3.3 ’Sivuttain suunnatulla istuimella’ tarkoitetaan istuinta, jota voidaan käyttää ajoneuvon liikkuessa ja joka on suunnattu ajoneuvon kylkeä kohti siten, että istuimen pystysuuntaisen symmetriatason ja ajoneuvon pystysuuntaisen symmetriatason välinen kulma on 90 ± 10 astetta.

2.4 ’Yhdistelmäistuimella’ tarkoitetaan vähintään kahden aikuisen istuttavaksi tarkoitettua rakennetta verhoiluineen.

2.5 ’Kiinnityspisteellä’ tarkoitetaan järjestelmää, jolla istuinkokonaisuus on kiinnitetty ajoneuvon rakenteeseen, mukaan luettuina asiaankuuluvat osat ajoneuvon rakenteessa.

2.6 ’Säätöjärjestelmällä’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla istuin tai istuimen osat voidaan säätää käyttäjälle sopivaan asentoon. Tällaisella laitteella voidaan säätää erityisesti

2.6.1 istuimen asentoa pituussuunnassa

2.6.2 istuimen asentoa pystysuunnassa

2.6.3 istuinkulmaa.

2.7 ’Siirtojärjestelmällä’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla istuinta tai jotakin sen osaa voidaan portaattomasti siirtää ja/tai kääntää matkustajien ajoneuvoon nousemisen helpottamiseksi.

2.8 ’Lukitusjärjestelmällä’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla istuin ja sen osat lukitaan istuimen käyttöasentoon.

2.9 ’Kokoontaitettavalla istuimella’ tarkoitetaan istuinta, joka on tavallisesti taitettuna kokoon, joka voidaan ottaa helposti käyttöön ja joka on tarkoitettu matkustajan tilapäiseen käyttöön.

2.10 ’Poikittaistasolla’ tarkoitetaan ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon nähden kohtisuorassa olevaa pystytasoa.

2.11 ’Pitkittäistasolla’ tarkoitetaan ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon nähden yhdensuuntaista tasoa.

2.12 ’Pääntuella’ tarkoitetaan laitetta, jonka tarkoituksena on rajoittaa täysikasvuisen matkustajan pään liikettä taaksepäin matkustajan ylävartaloon nähden matkustajan kaulanikamien vammautumisvaaran vähentämiseksi onnettomuustilanteessa.

2.12.1 ’Kiinteällä pääntuella’ tarkoitetaan pääntukea, joka muodostuu istuimen selkänojan yläosasta. Kohtien 2.12.2 ja 2.12.3 määritelmien mukaiset pääntuet, jotka kuitenkin voidaan irrottaa istuimesta tai ajoneuvon rakenteesta ainoastaan työkalujen avulla tai poistamalla istuimen päällys kokonaan tai osittain, ovat tämän määritelmän mukaisia.

2.12.2 ’Irrotettavalla pääntuella’ tarkoitetaan pääntukea, joka koostuu istuimesta irrotettavasta osasta, joka on suunniteltu asetettavaksi ja kiinnitettäväksi istuimen selkänojan rakenteeseen.

2.12.3 ’Erillisellä pääntuella’ tarkoitetaan pääntukea, joka on istuimesta erillinen ja suunniteltu asetettavaksi ja/tai kiinnitettäväksi ajoneuvon rakenteeseen.

2.13 ’R-pisteellä’ tarkoitetaan istuimen vertailupistettä sellaisena kuin se määritellään tämän säännön liitteen 3 lisäyksessä 3.

2.14 ’Vertailulinjalla’ tarkoitetaan tämän säännön liitteen 3 lisäyksessä 1 olevassa kuvassa 1 esitettyyn nukkeen liittyvää linjaa.

2.15 ’Tilanjakojärjestelmällä’ tarkoitetaan osia tai laitteita, jotka istuinten selkänojien lisäksi suojaavat matkustajia siirtyviltä matkatavaroilta. Tilanjakojärjestelmä voi koostua istuinten ylösnostettujen tai kokoontaitettujen selkänojien yläpuolelle asennetusta verkosta tai metalliverkosta. Tällaisilla osilla tai laitteilla varustettuihin ajoneuvoihin vakiovarusteina asennetut pääntuet katsotaan osaksi tilanjakojärjestelmää. Pääntuella varustettua istuinta ei kuitenkaan katsota yksinään tilanjakojärjestelmäksi.

3. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

3.1 Ajoneuvotyypin hyväksyntää hakee ajoneuvon valmistaja tai tämän valtuutettu edustaja.

3.2 Hakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena sekä seuraavat tiedot:

3.2.1 ajoneuvotyypin yksityiskohtainen kuvaus sen istuinten, niiden kiinnityspisteiden sekä säätö-, siirto- ja lukitusjärjestelmien osalta

3.2.1.1 tapauksen mukaan yksityiskohtainen kuvaus ja/tai piirustukset tilanjakojärjestelmästä

3.2.2 piirustukset istuimista, niiden kiinnityspisteistä ajoneuvossa sekä niiden säätö-, siirto- ja lukitusjärjestelmästä sopivassa mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina

3.2.3 kun kyseessä on istuin, jossa on irrotettava pääntuki:

3.2.3.1 pääntuen yksityiskohtainen kuvaus, jossa mainitaan erityisesti käytetyn täytemateriaalin tai -materiaalien laatu

3.2.3.2 yksityiskohtainen kuvaus pääntuen sijainnista ja tukirakenteesta sekä kiinnityksistä, joilla pääntuki kiinnitetään istuimeen

3.2.4 kun kyseessä on erillinen pääntuki:

3.2.4.1 pääntuen yksityiskohtainen kuvaus, jossa mainitaan erityisesti käytetyn täytemateriaalin tai -materiaalien laatu

3.2.4.2 yksityiskohtainen kuvaus pääntuen sijainnista ja kiinnityksistä, joilla pääntuki asennetaan ajoneuvon rakenteeseen.

3.3 Hyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle on toimitettava

3.3.1 hyväksyttävää tyyppiä edustava ajoneuvo tai ajoneuvon ne osat, joita tutkimuslaitos katsoo tarvittavan testeissä

3.3.2 ylimääräinen istuinsarja, jollaisella ajoneuvo on varustettu, ja istuinten kiinnityspisteet.

3.3.3 Kun kyseessä on ajoneuvo, jonka istuimet on varustettu tai voidaan varustaa pääntuilla, on kohdissa 3.3.1 ja 3.3.2 vaadittujen lisäksi toimitettava seuraavat:

3.3.3.1 irrotettavien pääntukien tapauksessa ylimääräinen pääntuilla varustettu istuinsarja, jollaisella ajoneuvo on varustettu, sekä istuinten kiinnityspisteet

3.3.3.2 erillisten pääntukien tapauksessa ylimääräinen istuinsarja, jollaisella ajoneuvo on varustettu, sekä istuinten kiinnityspisteet, ylimääräinen sarja vastaavia pääntukia sekä se osa ajoneuvon rakenteesta, johon pääntuki asennetaan, tai koko rakenne.

4. HYVÄKSYNTÄ

4.1 Jos tämän säännön mukaisesti hyväksyttäväksi toimitettu ajoneuvo täyttää soveltuvat vaatimukset (istuimet, jotka on varustettu tai voidaan varustaa pääntuilla), ajoneuvotyypille on myönnettävä hyväksyntä.

4.2 Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 09, mikä vastaa muutossarjaa 09) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa samalle ajoneuvotyypille, joka on varustettu toisentyyppisillä istuimilla tai pääntuilla taikka ajoneuvoon eri tavoin kiinnitetyillä istuimilla (tämä koskee sekä istuimia, joissa on pääntuki, että istuimia, joissa ei ole pääntukea), eikä toiselle ajoneuvotyypille.

4.3 Tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajoneuvotyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta tai epäämisestä tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

4.4 Jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaiseen ajoneuvoon on kiinnitettävä näkyvästi hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen paikkaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu seuraavista:

4.4.1 E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (2), jotka ovat ympyrän sisällä

4.4.2 kohdassa 4.4.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella tämän säännön numero, R-kirjain, viiva ja hyväksyntänumero.

4.4.3 Jos ajoneuvo on varustettu yhdellä tai useammalla istuimella, johon on asennettu tai voidaan asentaa kohtien 5.1 ja 5.2 vaatimusten mukaisesti hyväksytty pääntuki, tämän säännön numeron jälkeen on merkittävä kirjaimet RA. Tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisessa lomakkeessa on ilmoitettava, mitkä ajoneuvon istuimet on varustettu tai voidaan varustaa pääntuilla. Merkinnässä on osoitettava myös se, että kaikki ajoneuvon muut istuimet, joita ei ole varustettu tai joita ei voida varustaa pääntuilla, on hyväksytty ja että ne täyttävät tämän säännön kohdan 5.1 vaatimukset.

4.5 Kohdassa 4.4.1 määriteltyä tunnusta ei tarvitse toistaa, jos ajoneuvo vastaa ajoneuvotyyppiä, joka on hyväksytty yhden tai useamman sopimukseen liitetyn muun säännön perusteella maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön perusteella. Tällaisessa tapauksessa kaikkien niiden sääntöjen numerot, hyväksyntänumerot ja lisätunnukset, joiden perusteella hyväksyntä on myönnetty hyväksynnän tämän säännön mukaisesti myöntäneessä maassa, on merkittävä pystysarakkeisiin kohdassa 4.4.1 määritellyn tunnuksen oikealle puolelle.

4.6 Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.

4.7 Hyväksyntämerkki on sijoitettava valmistajan kiinnittämään ajoneuvon tyyppikilpeen tai lähelle sitä.

4.8 Tämän säännön liitteessä 2 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkeistä.

5. VAATIMUKSET

5.1 Yleiset vaatimukset

5.1.1 Luokkien M1, N1, M2 (alaluokat II, III ja B) ja M3 ajoneuvoihin, joiden teknisesti sallittu kokonaismassa on enintään 10 tonnia (alaluokat II, III ja B), ei saa asentaa sivuttain suunnattuja istuimia.

5.1.2 Tätä vaatimusta ei sovelleta ambulansseihin eikä puolustusvoimien, väestönsuojeluviranomaisten, palolaitosten ja yleisen järjestyksen ylläpitämisestä vastuussa olevien viranomaisten käyttöön tarkoitettuihin ajoneuvoihin.

5.2 Luokan M1 ajoneuvojen (3) kaikkiin istuimiin sovellettavat yleiset vaatimukset

5.2.1 Jokaiseen toimitettuun säätö- ja siirtojärjestelmään on sisällyttävä automaattisesti toimiva lukitusjärjestelmä.

Käsinojien tai muiden mukavuusvälineiden lukitusjärjestelmiä ei tarvita, elleivät nämä välineet lisää ajoneuvon matkustajien loukkaantumisvaaraa törmäystilanteessa.

Kokoontaitettavien istuinten on lukituttava automaattisesti käyttöasentoon.

5.2.2 Tämän säännön kohdassa 2.7 tarkoitetun laitteen lukituksen aukaisulaite on sijoitettava oven lähellä olevan istuimen ulkosivulle. Sen on oltava helposti myös heti kyseisen istuimen takana olevan matkustajan ulottuvilla.

5.2.3 Kohdassa 6.8.1.1 määritellyllä alueella 1 sijaitsevien istuimien takaosien on läpäistävä energianvaimennustesti tämän säännön lisäyksen 6 vaatimusten mukaisesti.

5.2.3.1 Tämä vaatimus katsotaan täytetyksi, jos tämän säännön liitteessä 6 määritellyllä menettelyllä suoritetuissa testeissä päätä edustavan kappaleen osan hidastuvuus ei ylitä arvoa 80 g kolmea millisekuntia pitempään keskeytyksettä. Lisäksi testin aikana ei saa työntyä esiin eikä sen jälkeen saa jäädä jäljelle vaarallisia reunoja.

5.2.3.2 Kohdan 5.2.3 vaatimuksia ei sovelleta takimmaisiin istuimiin, selkänojat vastakkain oleviin istuimiin eikä istuimiin, jotka ovat ajoneuvojen hyväksyntää niiden sisustuksen osalta koskevan säännön nro 21 vaatimusten mukaisia (E/ECE/324 E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna).

5.2.4 Istuimien takaosien pinnassa ei saa olla vaarallisia epätasaisuuksia tai teräviä reunoja, jotka voivat lisätä matkustajien loukkaantumisvaaraa tai vammojen vakavuutta. Tämä vaatimus katsotaan täytetyksi, jos kohdassa 6.1 määritellyin edellytyksin testattujen istuimien takaosien pinnan kaarevuussäde on vähintään seuraava:

2,5 mm alueella 1

5,0 mm alueella 2

3,2 mm alueella 3.

Nämä alueet määritellään kohdassa 6.8.1.

5.2.4.1 Tätä vaatimusta ei sovelleta

5.2.4.1.1 eri alueiden alle 3,2 millimetriä ympäröivästä pinnasta kohoaviin osiin, joissa on oltava pyöristetyt reunat, sillä edellytyksellä, että kohouman korkeus on enintään puolet sen leveydestä

5.2.4.1.2 takimmaisiin ja selkänojat vastakkain oleviin istuimiin tai istuimiin, jotka ovat ajoneuvojen hyväksyntää niiden sisustuksen osalta koskevan säännön nro 21 vaatimusten mukaisia (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna)

5.2.4.1.3 kunkin istuinrivin alimman R-pisteen kautta kulkevan vaakatason alapuolella sijaitseviin istuimien takaosiin (jos istuinrivit ovat erikorkuisia, taso alkaa takaa ja käännetään ylös- tai alaspäin, jolloin se muodostaa pystysuoran portaan, joka kulkee välittömästi edessä olevan istuinrivin R-pisteen kautta)

5.2.4.1.4 taipuisan metallilankaverkon kaltaisiin osiin.

5.2.4.2 Kohdassa 6.8.1.2 määritellyllä alueella 2 pintojen säteet saavat olla alle 5 mm, kuitenkin vähintään 2,5 mm, sillä edellytyksellä, että ne läpäisevät tämän säännön lisäyksessä 6 esitetyn energianvaimennustestin. Lisäksi nämä pinnat on pehmustettava siten, että estetään pään suora kosketus istuimen kehysrakenteen kanssa.

5.2.4.3 Jos edellä määritellyillä alueilla on osia, jotka on verhoiltu Shore A -kovuutta 50 pehmeämmällä materiaalilla, sovelletaan edellä esitettyjä vaatimuksia, lukuun ottamatta liitteen 6 mukaista energianvaimennustestiä koskevia vaatimuksia, ainoastaan jäykkiin osiin.

5.2.5 Kohdissa 6.2 ja 6.3 määrättyjen testien aikana tai niiden jälkeen istuimen kehyksessä tai istuimen kiinnityspisteissä, säätö- ja siirtojärjestelmissä tai niiden lukituslaitteissa ei saa näkyä merkkejä niiden pettämisestä. Pysyvät muodonmuutokset, mukaan luettuina repeämät, voidaan hyväksyä, kunhan ne eivät lisää loukkaantumisvaaraa törmäystilanteessa ja rakenne on kestänyt vaaditut kuormitukset.

5.2.6 Lukitusjärjestelmät eivät saa aueta tämän säännön kohdassa 6.3 ja liitteen 9 kohdassa 2.1 määrättyjen testien aikana.

5.2.7 Testien jälkeen on matkustajien pääsyn mahdollistamiseen tai helpottamiseen tarkoitettujen siirtojärjestelmien oltava käyttökunnossa. Ne on voitava avata vähintään kerran, ja niillä on voitava siirtää sitä istuinta tai istuimen osaa, jota varten ne on tarkoitettu.

Minkään muiden siirtojärjestelmien, säätöjärjestelmien ja niiden lukitusjärjestelmien ei vaadita olevan käyttökunnossa.

Pääntuilla varustettujen istuimien selkänojan ja sen lukituslaitteiden lujuuden katsotaan täyttävän kohdassa 6.2 määrätyt vaatimukset, kun kohdan 6.4.3.6 mukaisen testauksen jälkeen istuimessa tai istuimen selkänojassa ei ole vaurioita. Muutoin on osoitettava, että istuin pystyy täyttämään kohdan 6.2 testausvaatimukset.

Sellaisille istuimille (istuinryhmille), joissa on enemmän istumapaikkoja kuin pääntukia, on siinä tapauksessa, että valmistaja päättää olla käyttämättä 53 daNm:n voimaa kohdan 6.4 mukaisessa testissä, tehtävä kohdan 6.4 mukaisen testin lisäksi kohdan 6.2 mukainen selkänojan lujuuden testi.

5.3 Luokkien N1, N2 ja N3 ajoneuvojen istuimiin sekä säännön nro 80 soveltamisalaan kuulumattomien luokkien M2 ja M3 ajoneuvojen istuimiin sovellettavat yleiset vaatimukset.

Ellei kohdan 5.1 määräyksistä muuta johdu, vaatimuksia sovelletaan myös sivuttain suunnattuihin istuimiin kaikissa ajoneuvoluokissa.

5.3.1 Istuimet ja yhdistelmäistuimet on kiinnitettävä lujasti ajoneuvoon.

5.3.2 Liukuvat istuimet ja yhdistelmäistuimet on voitava lukita automaattisesti kaikkiin tarkoitettuihin asentoihin.

5.3.3 Säädettävät istuimen selkänojat on voitava lukita kaikkiin tarkoitettuihin asentoihin.

5.3.4 Kaikkien istuimien, jotka voidaan kallistaa eteenpäin tai joissa on kokoontaitettava selkänoja, ja kokoontaitettavien istuimien on lukkiuduttava automaattisesti käyttöasentoon.

Näitä vaatimuksia ei sovelleta kokoontaitettaviin istuimiin, jotka on asennettu luokan M2 tai luokan M3 alaluokan I, II tai A ajoneuvojen pyörätuolitiloihin tai seisoville matkustajille varattuihin tiloihin, eikä kokoontaitettaviin istuimiin, jotka on asennettu luokan M2 tai M3 ajoneuvojen sisäänkäynneille.

5.4 Pääntukien asennus

5.4.1 Kaikkien luokan M1 ajoneuvojen kaikkiin uloimpiin etuistuimiin on asennettava pääntuki. Myös istuimet, jotka on varustettu pääntuilla ja jotka on tarkoitettu asennettavaksi muihin istuinpaikkoihin ja muihin ajoneuvoluokkiin, voidaan hyväksyä tämän säännön mukaisesti.

5.4.2 Kaikkiin ulommaisiin etuistuimiin kaikissa luokan M2 ajoneuvoissa, joiden suurin massa on alle 3 500 kg, sekä kaikissa luokan N1 ajoneuvoissa on asennettava pääntuki. Tällaisiin ajoneuvoihin asennettujen pääntukien on täytettävä säännön nro 25 vaatimukset, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04.

5.5 Erityiset vaatimukset istuimille, joihin on asennettu tai voidaan asentaa pääntuet

5.5.1 Pääntuki ei saa aiheuttaa ylimääräistä vaaraa ajoneuvon matkustajille. Siinä ei saa missään käyttöasennossa olla vaarallisia epätasaisuuksia tai teräviä reunoja, jotka voivat lisätä matkustajien loukkaantumisvaaraa tai vammojen vakavuutta.

5.5.1.1 Pääntukien etu- ja takapintojen sellaiset osat, jotka sijaitsevat kohdassa 6.8.1.1.3 määritellyllä alueella 1, on pehmustettava siten, että voidaan estää pään suora kosketus istuimien rakenteen osien kanssa, ja niiden on täytettävä kohdassa 5.2.4 esitetyt vaatimukset.

5.5.1.2 Pääntukien etu- ja takapintojen sellaiset osat, jotka sijaitsevat kohdassa 6.8.1.2 määritellyllä alueella 2, on pehmustettava siten, että voidaan estää pään suora kosketus istuimien rakenteen osien kanssa, ja niiden on täytettävä alueella 2 sijaitsevien istuimien takaosiin sovellettavat kohdassa 5.2.4 esitetyt vaatimukset. Jos pääntuet on yhdistetty istuimen selkänojaan, pääntuen etupintaa pidetään alueena, joka sijaitsee kohtisuorassa vertailulinjaan nähden 540 mm:n etäisyydellä R-pisteestä olevan tason yläpuolella ja vertailulinjan kummallakin puolella 85 mm:n etäisyydellä olevan kahden pystysuoran pitkittäistason välissä.

5.5.2 Pääntukien etu- ja takapintojen sellaisten osien, jotka sijaitsevat kohdassa 6.8.1.1.3 määritellyllä alueella 1, on läpäistävä energianvaimennustesti.

5.5.2.1 Tämä vaatimus katsotaan täytetyksi, jos liitteessä 6 määritellyllä menettelyllä suoritetuissa testeissä päätä edustavan kappaleen osan hidastuvuus ei ylitä arvoa 80 g kolmea millisekuntia pitempään keskeytyksettä. Lisäksi testin aikana ei saa työntyä esiin eikä sen jälkeen saa jäädä jäljelle vaarallisia reunoja.

5.5.3 Kohtien 5.5.1 ja 5.5.2 vaatimuksia ei sovelleta sellaisten pääntukien takapintojen osiin, jotka on suunniteltu asennettavaksi istuimiin, joiden takana ei ole istuinta.

5.5.4 Pääntuki on kiinnitettävä istuimeen tai ajoneuvon rakenteeseen siten, ettei pääntuen pehmusteesta tai sen kiinnityksestä istuimen selkänojaan työnny testin aikana päätä edustavan kappaleen aiheuttaman paineen vaikutuksesta esiin kovia tai vaarallisia osia.

5.5.5 Kun kyseessä on istuin, johon on asennettu pääntuki, kohdan 5.2.3 vaatimukset voidaan tutkimuslaitoksen suostumuksella katsoa täytetyiksi, jos istuin pääntukineen on kohdan 5.5.2 määräysten mukainen.

5.6 Pääntukien korkeus

5.6.1 Pääntukien korkeus mitataan kohdassa 6.5 esitetyllä tavalla.

5.6.2 Jos pääntuen korkeutta ei voida säätää, sen korkeuden on oltava vähintään 800 mm etuistuimien ja vähintään 750 mm muiden istuimien tapauksessa.

5.6.3 Jos pääntuen korkeutta voidaan säätää, sovelletaan seuraavia vaatimuksia:

5.6.3.1 Sen korkeuden on oltava vähintään 800 mm etuistuimien ja vähintään 750 mm muiden istuimien tapauksessa. Tämä arvo on mitattava asennossa, joka on korkeimman ja alimman mahdollisen säädettävän asennon välillä.

5.6.3.2 Pääntuen korkeus ei missään käyttöasennossa saa olla alle 750 mm.

5.6.3.3 Muiden kuin etuistuimien pääntuet voivat olla sellaisia, että ne voidaan siirtää alle 750 mm:n korkuiseen asentoon, kunhan matkustaja voi selvästi tunnistaa, että tällainen asento ei ole pääntuen käyttöasento.

5.6.3.4 Etuistuimien pääntuet voivat olla sellaisia, että ne voidaan automaattisesti siirtää alle 750 mm:n korkuiseen asentoon silloin, kun istuin ei ole käytössä, kunhan ne palaavat käyttöasentoon automaattisesti, kun istuin on käytössä.

5.6.4 Kohdissa 5.6.2 ja 5.6.3.1 mainitut mitat voivat etuistuinten tapauksessa olla alle 800 mm ja muiden istuinten tapauksessa alle 750 mm, jotta pääntuen ja katon sisäpinnan, ikkunoiden tai ajoneuvon rakenteen muun osan väliin jää riittävästi tilaa. Tämä väliin jäävä tila saa olla kuitenkin enintään 25 mm. Jos istuimeen on asennettu siirto- ja/tai säätöjärjestelmä, vaatimusta sovelletaan kaikkiin istuimen asentoihin. Poiketen siitä, mitä kohdassa 5.6.3.2 määrätään, korkeus ei missään käyttöasennossa saa olla alle 700 mm.

5.6.5 Kohdissa 5.6.2. ja 5.6.3.1 asetetuista korkeusvaatimuksista poiketen on sellaisen pääntuen, joka on suunniteltu käytettäväksi keskimmäisissä takaistuimissa tai takaistuinpaikoissa, oltava korkeudeltaan vähintään 700 mm.

5.7 Jos istuimeen voidaan asentaa pääntuki, on varmistettava kohtien 5.2.3 ja 5.5.2 määräysten noudattaminen.

5.7.1 Jos pääntuen korkeutta voidaan säätää, on sen osan, johon pää nojaa, oltava vähintään 100 mm korkea kohdassa 6.5 esitetyllä tavalla mitattuna.

5.8 Jos pääntuen korkeutta ei voida säätää, istuimen selkänojan ja pääntuen välinen rako saa olla enintään 60 mm. Jos pääntuen korkeutta voidaan säätää, sen ja istuimen selkänojan yläreunan välinen rako saa olla enintään 25 mm pääntuen ollessa alimmassa asennossaan. Jos on kyse istuimista tai yhdistelmäistuimista, joiden korkeutta voidaan säätää ja joissa on erilliset pääntuet, tämän vaatimuksen täyttyminen on todennettava kaikkien istuimien tai yhdistelmäistuimen asentojen osalta.

5.9 Kun kyseessä on istuimen selkänojan kiinteänä osana oleva pääntuki, huomioon otettava alue on

vertailulinjaan nähden kohtisuorassa olevan, R-pisteestä 540 mm:n etäisyydellä olevan tason yläpuolella ja

kahden sellaisen pystysuoran pitkittäistason välissä, jotka kulkevat 85 mm:n päässä vertailulinjasta sen kummallakin puolen. Tällä alueella sallitaan yksi tai useampi aukko, jonka etäisyys ”a” on aukon muodosta riippumatta yli 60 mm kohdassa 6.7 esitetyllä tavalla mitattuna, kunhan kohdan 5.12 vaatimukset täyttyvät kohdan 6.4.3.3.2 mukaisen lisätestin jälkeenkin.

5.10 Jos pääntuen korkeutta voidaan säätää, sallitaan pääntukena toimivan laitteen osalta yksi tai useampi aukko, jonka etäisyys ”a” on aukon muodosta riippumatta yli 60 mm kohdassa 6.7 esitetyllä tavalla mitattuna, kunhan kohdan 5.12 vaatimukset täyttyvät kohdan 6.4.3.3.2 mukaisen lisätestin jälkeenkin.

5.11 Pääntuen on oltava leveydeltään sellainen, että se tukee riittävästi tavanomaisessa asennossa istuvan henkilön päätä. Pääntuen on kohdassa 6.6 esitetyn menettelyn mukaisesti määritettynä katettava alue, joka ulottuu vähintään 85 mm sen istuimen pystysuoran keskitason kummallekin puolelle, johon pääntuki on tarkoitettu.

5.12 Pääntuen ja sen kiinnityspisteen on oltava sellaisia, että pääntuki sallii pään suurimmaksi siirtymäksi X taaksepäin alle 102 mm mitattuna kohdassa 6.4.3 esitetyn staattisen menettelyn mukaisesti.

5.13 Pääntuen ja sen kiinnityspisteen on oltava niin lujia, että ne kestävät kohdassa 6.4.3.6 määritellyn kuormituksen vaurioitumatta. Jos on kyse istuimen selkänojaan kiinteänä osana kuuluvista pääntuista, tämän kohdan vaatimuksia on sovellettava vertailulinjaan nähden kohtisuorassa olevan, R-pisteestä 540 mm:n etäisyydellä olevan tason yläpuolella sijaitsevaan istuimen selkänojan rakenteen osaan.

5.14 Jos pääntukea voidaan säätää, sen nostaminen enimmäiskäyttökorkeuden yläpuolelle ei saa olla mahdollista muutoin kuin sellaisella käyttäjän tarkoituksellisella toiminnalla, joka eroaa kaikista pääntuen säätämiseen tarvittavista toimista.

5.15 Istuimen selkänojan ja sen lukituslaitteiden lujuuden katsotaan täyttävän kohdassa 6.2 vahvistetut vaatimukset, kun kohdan 6.4.3.6 mukaisen testauksen jälkeen istuimessa tai istuimen selkänojassa ei ole vaurioita. Muutoin on osoitettava, että istuin pystyy täyttämään kohdan 6.2 testausvaatimukset.

5.16 Erityiset vaatimukset, jotka koskevat matkustajien suojaamista siirtyviltä matkatavaroilta

5.16.1 Selkänojat

Selkänojien ja/tai pääntukien, jotka sijaintinsa vuoksi muodostavat tavaratilan eturajan, kun kaikki istuimet ovat paikoillaan ja valmistajan osoittamassa tavanomaisessa käyttöasennossa, on oltava riittävän kestäviä matkustajien suojaamiseksi siirtyviltä matkatavaroilta etutörmäyksessä. Tämän vaatimuksen katsotaan täyttyvän, jos istuinten selkänojat pysyvät asennossaan ja lukitusmekanismit paikoillaan liitteessä 9 kuvatun testin aikana ja sen jälkeen. Selkänojien ja niiden kiinnitysten muodonmuutokset testin aikana sallitaan kuitenkin sillä edellytyksellä, että testattujen selkänojien ja/tai pääntukien niiden osien, joiden kovuus on suurempi kuin 50 Shore A, etuäärilinja ei siirry sen pystysuuntaisen poikittaistason etupuolelle, joka kulkee seuraavien pisteiden kautta:

a) kyseisen istuimen R-pisteestä 150 mm eteenpäin oleva piste, kun kyseessä ovat pääntuen osat

b) kyseisen istuimen R-pisteestä 100 mm eteenpäin oleva piste, kun kyseessä ovat selkänojan osat,

lukuun ottamatta testikappaleiden kimpoamisvaiheita.

Kiinteiden pääntukien tapauksessa pääntuen ja selkänojan välisen rajan määrittää taso, joka on vertailulinjaan nähden kohtisuorassa ja 540 mm:n etäisyydellä R-pisteestä.

Kaikki mittaukset on tehtävä kyseisen istuimen tai istuinpaikan pituussuuntaisella keskitasolla kunkin sellaisen istuinpaikan osalta, joka muodostaa tavaratilan eturajan.

Testikappaleiden on pysyttävä kyseisten selkänojien takana liitteessä 9 kuvatun testin aikana. Jos turvavyön kelauslaite vaurioituu, on varmistettava, että kelauslaite on lukittunut testin tuloksena tai että se voidaan lukita nykäisemällä hihnaa kädellä.

5.16.2 Tilanjakojärjestelmät

Liitteessä 9 kuvattu testi voidaan ajoneuvonvalmistajan pyynnöstä tehdä siten, että tilanjakojärjestelmät ovat paikallaan, jos nämä järjestelmät on asennettu kyseiseen ajoneuvotyyppiin vakiovarusteina.

Tilanjakojärjestelmät, kuten tavanomaisessa käyttöasennossa olevien selkänojien yläpuolelle sijoitettu taipuisa metallilankaverkko, on testattava liitteen 9 kohdan 2.2 mukaisesti.

Tämän vaatimuksen katsotaan täyttyvän, jos tilanjakojärjestelmä pysyy testin aikana paikallaan. Tilanjakojärjestelmän muodonmuutokset testin aikana sallitaan kuitenkin sillä edellytyksellä, että tilanjakajan (mukaan luettuina testattujen selkänojien ja/tai pääntukien osat, joiden kovuus on suurempi kuin 50 Shore A), etuäärilinja ei siirry sellaisen pystysuoran poikittaistason eteen, joka kulkee seuraavien pisteiden kautta:

a) kyseisen istuimen R-pisteestä 150 mm eteenpäin oleva piste, kun kyseessä ovat pääntuen osat

b) kyseisen istuimen R-pisteestä 100 mm eteenpäin oleva piste, kun kyseessä ovat selkänojan osat ja muut tilanjakojärjestelmän osat kuin pääntuki.

Kiinteiden pääntukien tapauksessa pääntuen ja selkänojan välinen raja on sama kuin kohdassa 5.16.1 määritelty raja.

Kaikki mittaukset on tehtävä kyseisen istuimen tai istuinpaikan pituussuuntaisella keskitasolla kunkin sellaisen istuinpaikan osalta, joka muodostaa tavaratilan eturajan.

Testin jälkeen ei saa olla havaittavissa teräviä tai epätasaisia reunoja, jotka voivat lisätä matkustajien loukkaantumisvaaraa tai vammojen vakavuutta. Jos turvavyön kelauslaite vaurioituu, on varmistettava, että kelauslaite on lukittunut testin tuloksena tai että se voidaan lukita nykäisemällä hihnaa kädellä.

5.16.3 Kohdissa 5.16.1 ja 5.16.2 esitettyjä vaatimuksia ei sovelleta matkatavaroiden kiinnitysjärjestelmiin, jotka aktivoituvat automaattisesti törmäystilanteessa. Valmistajan on osoitettava tutkimuslaitosta tyydyttävällä tavalla, että tällaisten järjestelmien tarjoama suoja vastaa kohdissa 5.16.1 ja 5.16.2 kuvattua suojaa.

6. TESTIT

6.1 Kaikkiin testeihin sovellettavat yleiset vaatimukset

6.1.1 Jos istuimen selkänojaa voidaan säätää, se on lukittava asentoon, jossa kallistus taaksepäin on mahdollisimman lähellä 25:tä astetta liitteessä 3 kuvatun nuken vartalon pystysuoraan vertailulinjaan nähden, ellei valmistaja muuta täsmennä.

6.1.2 Kun istuin, sen lukitusmekanismi ja sen asennus ovat samanlaisia tai symmetrisiä ajoneuvon toiseen istuimeen nähden, tutkimuslaitos voi päättää testata ainoastaan yhden tällaisen istuimen.

6.1.3 Jos istuimen pääntukea voidaan säätää, testit on suoritettava siten, että pääntuet on sijoitettu epäsuotuisimpaan säätöjärjestelmän sallimaan asentoon (yleensä korkeimpaan asentoon).

6.1.4 Kokoontaitettavien istuinten on lukituttava automaattisesti käyttöasentoon.

6.2 Istuimen selkänojan ja sen säätöjärjestelmän lujuuden testaus

6.2.1 Istuimen selkänojan kehyksen yläosaan kohdistetaan tämän säännön liitteessä 3 kuvatun nuken selkäosan kautta pitkittäissuunnassa taaksepäin voima, joka aiheuttaa 53 daNm:n momentin R-pisteeseen. Jos on kyse yhdistelmäistuimesta, jonka tukirakenne tai osa siitä (mukaan luettuna pääntukien tukikehys) on yhteinen useammalle kuin yhdelle istuinpaikalle, testi on suoritettava samanaikaisesti kaikille kyseisille istuinpaikoille.

6.3 Istuimen kiinnityspisteen ja säätö-, lukitus- ja siirtojärjestelmien lujuuden testaus

6.3.1 Koko ajoneuvon koriin kohdistetaan liitteen 7 kohdan 1 vaatimusten mukaisesti 30 millisekunnin ajan eteenpäin suuntautuva vähintään 20 g:n suuruinen pitkittäinen ja vaakasuuntainen etutörmäystä simuloiva hidastuvuus tai hakijan valinnan mukaan kiihtyvyys. Valmistajan pyynnöstä voidaan vaihtoehtoisesti käyttää liitteen 9 lisäyksessä kuvailtua testipulssia.

6.3.2 Simuloidaan takatörmäystä käyttämällä kohdan 6.3.1 vaatimusten mukaisesti pitkittäissuuntaista hidastuvuutta tai hakijan valinnan mukaan kiihtyvyyttä.

6.3.3 Kohtien 6.3.1 ja 6.3.2 vaatimusten täyttyminen on todennettava kaikissa istuimen asennoissa. Jos on kyse istuimista, joihin on asennettu säädettävä pääntuki, testi on suoritettava siten, että pääntuet on sijoitettu epäsuotuisimpaan säätöjärjestelmän sallimaan asentoon (yleensä korkeimpaan asentoon). Testin aikana istuimen on oltava sijoitettu siten, ettei mikään ulkoinen tekijä estä lukitusjärjestelmien aukeamista.

Nämä vaatimukset katsotaan täytetyiksi, kun istuin testataan säädettynä seuraaviin asentoihin:

Asetetaan pitkittäissuuntainen säätö yhden pykälän tai 10 mm taemmaksi valmistajan ilmoittamasta etummaisesta tavanomaisesta ajoasennosta tai käyttöasennosta (jos istuimessa on erillinen pystysuunnan säätö, tyyny sijoitetaan korkeimpaan asentoonsa).

Asetetaan pitkittäissuuntainen säätö yhden pykälän tai 10 mm edemmäksi valmistajan ilmoittamasta takimmaisesta tavanomaisesta ajoasennosta tai käyttöasennosta (jos istuimessa on erillinen pystysuunnan säätö, tyyny sijoitetaan alimpaan asentoonsa) ja soveltuvissa tapauksissa kohdan 6.3.4 vaatimusten mukaisesti.

6.3.4 Jos lukitusjärjestelmien rakenne on sellainen, että muissa kuin kohdassa 6.3.3 määritellyissä istuimen asennoissa kuormituksen jakautuminen lukituslaitteisiin ja istuimen kiinnityspisteisiin olisi epäsuotuisampi kuin kummassakaan kohdassa 6.3.3 määritellyssä asennossa, testit on suoritettava kyseisessä epäsuotuisammassa istuimen asennossa.

6.3.5 Kohdan 6.3.1 testausvaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos ne valmistajan pyynnöstä korvataan jäykkää estettä vasten tehtävällä törmäystestillä, joka suoritetaan koko ajoneuvolla sen ollessa käyttökunnossa siten kuin tämän säännön liitteen 7 kohdassa 2 määrätään. Tässä tapauksessa istuin on säädettävä siten, että kuormituksen jakautuminen kiinnitysjärjestelmässä on epäsuotuisin, kuten kohdissa 6.1.1, 6.3.3 ja 6.3.4 määrätään.

6.4 Pääntuen toiminnan testaus

6.4.1 Jos pääntukea voidaan säätää, se on sijoitettava epäsuotuisimpaan säätöjärjestelmän sallimaan asentoon (yleensä korkeimpaan asentoon).

6.4.2 Jos on kyse yhdistelmäistuimesta, jonka tukirakenne tai osa siitä (mukaan luettuna pääntukien tukikehys) on yhteinen useammalle kuin yhdelle istuinpaikalle, testi on suoritettava samanaikaisesti kaikille kyseisille istuinpaikoille.

6.4.3 Testi

6.4.3.1 Piirretään kaikki linjat, mukaan luettuina vertailulinjan projektiot, asianomaisen istuimen tai istumapaikan pystysuoraan keskitasoon (ks. tämän säännön liite 5).

6.4.3.2 Määritetään siirtynyt vertailulinja kohdistamalla tämän säännön liitteessä 3 tarkoitetun nuken selkäosaan alkuvoima, joka aiheuttaa 37,3 daNm:n momentin taaksepäin R-pisteeseen. Jos yhdistelmäistuimen istuimia testataan samanaikaisesti, kohdistetaan taaksepäin suuntautuva momentti yhtä aikaa kaikkiin yhdistelmän istuimiin riippumatta siitä, onko kyseinen istuin varustettu pääntuella.

6.4.3.3 Kohdistetaan halkaisijaltaan 165 mm olevan pallomaisen päätä edustavan kappaleen avulla kuormitusvoima, joka aiheuttaa 37,3 daNm:n momentin R-pisteeseen, kohtisuorassa siirrettyyn vertailulinjaan 65 mm pääntuen yläreunan alapuolella, samalla kun siirretty vertailulinja pidetään siirtyneessä sijainnissaan kohdan 6.4.3.2 mukaisesti. Jos yhdistelmäistuimen istuimia testataan samanaikaisesti, voima kohdistetaan yhtä aikaa kaikkiin pääntukiin.

6.4.3.3.1 Jos kohdassa 6.4.3.3 määrättyä voimaa ei aukkojen vuoksi voida kohdistaa 65 mm:n etäisyydelle pääntuen yläreunan alapuolelle, etäisyyttä voidaan lyhentää siten, että voiman akseli kulkee aukkoa lähinnä olevan kehyksen osan keskilinjan kautta.

6.4.3.3.2 Kohdissa 5.9 ja 5.10 tarkoitetuissa tapauksissa testi on toistettava siten, että käyttäen päätä edustavaa pallomaista kappaletta, jonka halkaisija on 165 mm, kuhunkin aukkoon kohdistetaan voima, joka

kulkee aukon pienimmän osan painopisteen läpi vertailulinjan kanssa yhdensuuntaisia poikittaistasoja pitkin ja

tuottaa 37,3 daNm:n momentin R-pisteeseen.

6.4.3.4 Määritetään pallomaisen päätä edustavan kappaleen tangentti Y, joka on yhdensuuntainen siirtyneen vertailulinjan kanssa.

6.4.3.5 Mitataan kohdassa 5.11 määrätty tangentin Y ja siirtyneen vertailulinjan välinen etäisyys X.

6.4.3.6 Pääntuen tehokkuuden tarkistamiseksi nostetaan kohdissa 6.4.3.3 ja 6.4.3.3.2 määritelty kuormitusvoima alkuarvoon 89 daN, ellei istuin tai istuimen selkänoja vaurioidu aiemmin. Valmistajan pyynnöstä nostetaan kohdassa 6.4.3.2 määritelty kuormitus arvoon 53 daNm yhtä aikaa vain niihin istuinpaikkoihin, joissa ei ole pääntukea, jotta kohtien 5.15 ja 6.2 vaatimukset voivat täyttyä samanaikaisesti.

6.5 Pääntuen korkeuden määrittäminen

6.5.1 Piirretään kaikki linjat, vertailulinjan projektio mukaan luettuna, asianomaisen istuimen tai istuinpaikan pystysuuntaiseen keskitasoon, jonka leikkaus istuimen kanssa määrittää pääntuen ja istuimen selkänojan ääriviivat (ks. tämän säännön liitteen 4 kuva 1).

6.5.2 Sijoitetaan tämän säännön liitteessä 3 kuvattu nukke tavanomaiseen asentoon istuimelle.

6.5.3 Piirretään sitten tämän säännön liitteessä 3 kuvaillun nuken vertailulinjan projektio asianomaisessa istuimessa kohdassa 6.4.3.1 määriteltyyn tasoon.

Piirretään pääntuen yläreunaa sivuava tangentti S kohtisuoraan vertailulinjaan nähden.

6.5.4 Etäisyys ”h” R-pisteestä tangenttiin S on se korkeus, joka on otettava huomioon kohdan 5.6 vaatimuksia sovellettaessa.

6.6 Pääntuen leveyden määrittäminen (ks. tämän säännön liitteen 4 kuva 2)

6.6.1 Taso S1, joka on kohtisuorassa vertailulinjaan nähden ja 65 mm kohdassa 6.5.3 määritellyn tangentin S alapuolella, määrittää ääriviivan C rajaaman leikkauksen pääntuesta.

6.6.2 Pääntuen leveys, joka on otettava huomioon sovellettaessa kohdan 5.11 vaatimuksia, on pystysuorien pitkittäistasojen P ja P’ välinen etäisyys L mitattuna tasolla S1.

6.6.3 Pääntuen leveys on tarvittaessa määritettävä myös tasolla, joka on kohtisuorassa vertailulinjaan nähden ja 635 mm istuimen R-pisteen yläpuolella mitattuna vertailulinjaa pitkin.

6.7 Pääntuen aukkojen etäisyyden ”a” määrittäminen (ks. tämän säännön liite 8)

6.7.1 Etäisyys ”a” määritetään halkaisijaltaan 165 mm olevalla pallolla jokaiselle aukolle pääntuen etupintaa pitkin.

6.7.2 Pallo asetetaan kiinni aukon reunoihin sellaisessa aukkoalueen kohdassa, jossa pallo tunkeutuu syvimmälle aukkoon, kun siihen ei kohdisteta mitään kuormitusta.

6.7.3 Pallon ja aukon reunojen kahden kosketuspisteen välinen etäisyys on etäisyys ”a”, joka otetaan huomioon kohtien 5.9 ja 5.10 vaatimusten täyttymistä arvioitaessa.

6.8 Testit energianvaimennuksen tarkastamiseksi istuimen selkänojassa ja pääntuessa

6.8.1 Tarkastettavat pinnat ovat ne istuimien takaosien pinnat, jotka sijaitsevat jäljempänä määritellyillä alueilla ja joita voidaan koskettaa halkaisijaltaan 165 mm olevalla pallolla, kun istuin on asennettuna ajoneuvoon.

6.8.1.1 Alue 1

6.8.1.1.1 Kun kyse on erillisistä istuimista, joissa ei ole pääntukia, tämän alueen on sisällettävä istuimen selkänojan takaosa niiden pystysuuntaisten pitkittäistasojen välissä, jotka sijaitsevat 100 mm istuimen keskilinjan keskitason kummallakin puolella sekä vertailulinjaan nähden kohtisuorassa 100 mm istuimen selkänojan yläreunan alapuolella olevan tason yläpuolella.

6.8.1.1.2 Kun kyse on yhdistelmäistuimista, joissa ei ole pääntukia, tämän alueen on katettava ala niiden pystysuuntaisten pitkittäistasojen välissä, jotka sijaitsevat 100 mm kunkin valmistajan määrittelemän uloimman istuinpaikan pituussuuntaisen keskitason kummallakin puolella sekä vertailulinjaan nähden kohtisuorassa ja 100 mm istuimen selkänojan yläreunan alapuolella olevan tason yläpuolella.

6.8.1.1.3 Kun kyse on istuimista tai yhdistelmäistuimista, joissa on pääntuet, tämän alueen on katettava ala niiden pystysuuntaisten pitkittäistasojen välissä, jotka sijaitsevat 70 mm kyseisen istuimen tai istuinpaikan pituussuuntaisen keskitason kummallakin puolella sekä vertailulinjaan nähden kohtisuorassa ja 635 mm R-pisteestä sijaitsevan tason yläpuolella. Jos pääntukea voidaan säätää, se on testiä varten sijoitettava epäsuotuisimpaan säätöjärjestelmän sallimaan asentoon (yleensä korkeimpaan asentoon).

6.8.1.2 Alue 2

6.8.1.2.1 Kun kyse on istuimista tai yhdistelmäistuimista, joissa ei ole pääntukia, ja istuimista tai yhdistelmäistuimista, joissa on irrotettavat tai erilliset pääntuet, alueen 2 on katettava ala vertailulinjaan nähden kohtisuorassa ja 100 mm istuimen selkänojan yläreunasta olevan tason yläpuolella lukuun ottamatta alueen 1 osia.

6.8.1.2.2 Kun kyse on istuimista tai yhdistelmäistuimista, joissa on kiinteät pääntuet, alueen 2 on katettava ala vertailulinjaan nähden kohtisuorassa ja 440 mm kyseisen istuimen tai istuinpaikan R-pisteestä olevan tason yläpuolella lukuun ottamatta alueen 1 osia.

6.8.1.3 Alue 3

6.8.1.3.1 Alue 3 on istuimen tai yhdistelmäistuimien selkänojan se osa, joka sijaitsee kohdassa 5.2.4.1.3 määriteltyjen vaakatasojen yläpuolella, lukuun ottamatta alueilla 1 ja 2 sijaitsevia osia.

6.9 Vastaavat testausmenetelmät

Jos käytetään muuta testausmenetelmää kuin kohdissa 6.2, 6.3 ja 6.4 ja liitteessä 6 määriteltyjä, sen vastaavuus on osoitettava.

7. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjen on vastattava sopimuksen liitteessä 1 (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) vahvistettuja menettelyjä, ja seuraavien vaatimusten on täytyttävä:

7.1 Kaikki tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät ajoneuvot on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät kohdan 5 vaatimukset. Kun kyseessä ovat kohdissa 2.12.2 ja 2.12.3 määritellyt pääntuet, ajoneuvo voi kuitenkin olla hyväksytyn ajoneuvotyypin mukainen, vaikka se olisi tuotu markkinoille varustettuna istuimin, joihin ei ole asennettu pääntukia.

7.2 Tyyppihyväksynnän myöntänyt tyyppihyväksyntäviranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Viranomainen voi myös tehdä satunnaistarkastuksia sarjavalmisteisiin ajoneuvoihin kohdassa 5 esitettyjen vaatimusten osalta.

8. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

8.1 Tämän säännön mukaisesti myönnetty ajoneuvon tyyppihyväksyntä voidaan peruuttaa, jos kohdassa 7.1 vahvistettuja vaatimuksia ei täytetä tai jos ajoneuvot eivät läpäise kohdassa 7 määrättyjä tarkastuksia.

8.2 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava siitä välittömästi muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

9. AJONEUVOTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN ISTUINTEN TAI NIIDEN KIINNITYSPISTEIDEN JA/TAI PÄÄNTUKIEN OSALTA

9.1 Kaikista ajoneuvotyyppiin sen istuinten, niiden kiinnityspisteiden ja/tai niiden pääntukien osalta tehdyistä muutoksista on ilmoitettava ajoneuvotyypin hyväksyneelle tyyppihyväksyntäviranomaiselle. Viranomainen voi tämän jälkeen

9.1.1 katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että ajoneuvo joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai

9.1.2 katsoa, että muutokset ovat kohdissa 6.2, 6.3 ja 6.4 määritettyjen tulosten kannalta niin vähäpätöisiä, että ne voidaan todentaa hyväksyntätestituloksiin pohjautuvilla laskelmilla, tai

9.1.3 vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

9.2 Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan kohdan 4.3 mukaisella menettelyllä tiedoksi tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille.

9.3 Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen tyyppihyväksyntäviranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

10. TUOTANNON LOPETTAMINEN

10.1 Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn laitteen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

11. KÄYTTÖOHJEET

11.1 Jos istuimiin on asennettu säädettävät pääntuet, valmistajien on toimitettava ohjeet pääntukien käytöstä, säätämisestä, lukitsemisesta ja tapauksen mukaan niiden poistamisesta.

12. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TUTKIMUSLAITOSTEN JA TYYPPIHYVÄKSYNTÄVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien tutkimuslaitosten sekä niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta.

13. SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET

13.1 Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa muutossarjan 06 virallisen voimaantulopäivän jälkeen kieltäytyä myöntämästä hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 06.

13.2 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat 1. marraskuuta 1999 alkaen myöntää hyväksyntiä ainoastaan, jos tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 06, vaatimukset täyttyvät.

13.3 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat 1. lokakuuta 2001 alkaen kieltäytyä tunnustamasta hyväksyntiä, joita ei ole myönnetty tämän säännön muutossarjan 06 mukaisesti.

13.4 Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa muutossarjan 07 virallisen voimaantulopäivän jälkeen kieltäytyä myöntämästä hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 07.

13.5 Kahdenkymmenenneljän kuukauden kuluttua muutossarjan 07 voimaantulopäivästä tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää hyväksyntiä ainoastaan, jos ajoneuvotyyppi täyttää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 07, vaatimukset.

13.6 Neljänkymmenenkahdeksan kuukauden kuluttua muutossarjan 07 voimaantulopäivästä tämän säännön mukaiset aiemmat hyväksynnät eivät enää ole voimassa, lukuun ottamatta tapauksia, joissa ajoneuvotyyppi täyttää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 07, vaatimukset.

13.7 Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa muutossarjan 08 virallisen voimaantulopäivän jälkeen kieltäytyä myöntämästä hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 08.

13.8 Kahdenkymmenenneljän kuukauden kuluttua muutossarjan 08 voimaantulopäivästä tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää hyväksyntiä ainoastaan, jos tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 08, vaatimukset täyttyvät.

13.9 Kolmenkymmenenkuuden kuukauden kuluttua muutossarjan 08 voimaantulopäivästä tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltäytyä tunnustamasta hyväksyntiä, joita ei ole myönnetty tämän säännön muutossarjan 08 mukaisesti.

13.10 Sen estämättä, mitä kohdissa 13.8 ja 13.9 määrätään, sellaisia ajoneuvoluokkia koskevat hyväksynnät, joihin muutossarjalla 08 ei ole vaikutusta, pysyvät edelleen voimassa, ja sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen hyväksyttävä ne.

13.11 Jos sopimuspuolten kansallisissa vaatimuksissa ei tähän sääntöön liittymisen hetkellä kielletä sivuttain suunnattuja istuimia, sopimuspuolet voivat edelleen sallia sivuttain suunnattujen istuimien asentamisen kansallisessa hyväksynnässä, mutta tässä tapauksessa kyseisiä linja-autoluokkia ei voida tyyppihyväksyä tämän säännön perusteella.

13.12 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät muutossarjan 09 virallisen voimaantulopäivän jälkeen saa kieltäytyä myöntämästä tai hyväksymästä tähän sääntöön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 09, perustuvaa tyyppihyväksyntää.

13.12.1 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat 1. syyskuuta 2020 alkaen kieltäytyä hyväksymästä edelliseen muutossarjaan perustuvia tyyppihyväksyntiä, jotka on ensimmäistä kertaa myönnetty 1. syyskuuta 2020 tai sen jälkeen.

13.12.2 Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on 1. syyskuuta 2022 saakka hyväksyttävä edelliseen muutossarjaan perustuvat tyyppihyväksynnät, joka on myönnetty ennen 1. päivää syyskuuta 2020.

13.12.3 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat 1. syyskuuta 2022 alkaen kieltäytyä hyväksymästä edellisen muutossarjan perusteella myönnettyjä tyyppihyväksyntiä.

13.12.4 Sen estämättä, mitä kohdassa 13.12.3 määrätään, tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen hyväksyttävä sellaisille ajoneuvoille, joita muutossarjan 09 muutokset eivät koske, säännön edellisen muutossarjan perusteella myönnetyt tyyppihyväksynnät.

13.12.5 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa kieltäytyä myöntämästä minkään tämän säännön edellisen muutossarjan mukaisia tyyppihyväksyntiä tai niiden laajennuksia.

(1) Sellaisina kuin ne määritellään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.6) kohdassa 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten tunnusnumerot esitetään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 3, asiakirja ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, Annex 3 - http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(3) Myös luokan M2 ajoneuvojen, joiden hyväksyntä perustuu tähän sääntöön vaihtoehtona säännölle nro 80 (kyseisen säännön kohdan 1.2 mukaisesti), on täytettävä tämän kohdan vaatimukset.