7.

PITÄVÄT edellä mainitun perusteella seuraavia seikkoja erityisen merkityksellisinä: a) Nuorisopolitiikan alan eurooppalaisen yhteistyön tehtäviin kuuluu nuorten elämänlaadun edistäminen Euroopassa erityisten nuorisopolitiikan välineiden avulla sekä myös ottamalla nuorisoulottuvuus paremmin huomioon asiaan liittyvillä politiikan aloilla ja tehostamalla näiden välistä horisontaalista koordinointia. Tätä yhteistyötä voitaisiin vahvistaa pyrkien: — parantamaan nuorten sosiaalista osallisuutta ja helpottamaan heidän itsenäistymistään ja siten vastaamaan väestörakenteen muutoksen aiheuttamiin haasteisiin, erityisesti, — antamalla kaikille nuorille mahdollisuus tarvittavien perustaitojen ja -tietojen hankkimiseen, — helpottamalla siirtymistä koulutuksesta työelämään, — yhdistelemällä joustavuutta, mukaan luettuna nuorilta vaadittava lisääntynyt liikkuvuus, sekä turvallisuutta (”joustoturva”), — edistämällä nuorten yrittäjyyspotentiaalia, ja — tarvittaessa edistämällä politiikkaa, jonka ansiosta nuoret voivat saada toisia mahdollisuuksia päästä uudelleen kehittämään inhimillistä pääomaansa tulevaisuutta varten, — parantamaan monikulttuuristen yhteiskuntien elinoloja edistämällä kulttuurien tuntemusta nuorten keskuudessa, — edistämään ihmisoikeuksien sekä suvaitsevuuden, keskinäisen kunnioituksen, moniarvoisuuden, yhdenvertaisuuden ja solidaarisuuden kaltaisten arvojen kunnioittamista ja torjumaan syrjintää sen kaikissa muodoissa, — lisäämään nuorten hyvinvointia, mihin sisältyy mahdollisuus terveeseen elämään, — edistämään nuorten osallistumista kulttuuri- ja luovaan toimintaan, — tukemaan nuoria parantamalla työ-, perhe- ja yksityiselämän yhteensovittamista, jotta he voisivat halutessaan perustaa perheen ja samaan aikaan osallistua täysimääräisesti koulutukseen tai aloittaa työelämässä, — parantamaan epäsuotuisilla kaupunki- tai maaseutualueilla asuvien nuorten sosioekonomisia elinoloja. b) On ensiarvoisen tärkeää kehittää nuorisopolitiikkaa horisontaalisesti ja tiiviissä yhteistyössä nuorten, nuorisoalan toimijoiden ja nuorisojärjestöjen kanssa. Muiden kehitettävien ehdotusten joukossa nykyisiä jäsennellyn vuoropuhelun välineitä — kuten puheenjohtajavaltion nuorisotapahtumat ja Euroopan nuorisoviikko — olisi hyödynnettävä sellaisten epävirallisten foorumien järjestämistä varten, joihin osallistuu toimijoita neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin asiaan liittyviltä politiikan aloilta. Olisi pidettävä huolta siitä, että nuorison edustajia osallistuu alusta pitäen tällaisten foorumien kehittämiseen ja toteuttamiseen, kiinnittäen erityistä huomiota sosiaalisesti, kulttuurillisesti tai taloudellisesti heikossa asemassa oleviin nuoriin. Olisi kehitettävä ehdotuksia nuorisoalan käsittävän monialaisen yhteistyön vahvistamiseksi neuvostossa ja sen elimissä. c) Säännöllinen eurooppalainen nuorisoraportti Euroopan nuorten tilanneesta voisi edistää nuorten huolenaiheiden ja heidän elämänlaatunsa analysointia ja esille tuomista sekä nuorisopolitiikan kehittämistä Euroopassa. Nuorten olisi osallistuttava aktiivisesti selvitysten laatimiseen jäsennellyn vuoropuhelun puitteissa. Selvitysten olisi oltava näkyviä herätteitä keskustelun käynnistämiseksi niiden ensisijaisista aiheista. Lisäraportointivelvollisuuksien välttämiseksi selvityksissä voitaisiin käyttää avoimeen koordinointimenetelmään liittyvän raportoinnin yhteydessä kerättyjä tietoja ja mahdollisesti myös jäsenvaltioiden, nuorisojärjestöjen ja tutkimusalan asiaankuuluvia tietoja ja jäsenneltyjä esimerkkejä hyvistä toimintatavoista. d) Jatkuvuuden, johdonmukaisuuden ja näkyvyyden parantamiseksi nuorisoalalla olisi hyödynnettävä kolmen puheenjohtajavaltion yhteistyötä mahdollisimman hyvin 18 kuukauden ohjelmien pohjalta. Neuvoston työjärjestyksen mukaisesti (6) tähän sisältyy hyvissä ajoin tapahtuva kolmen peräkkäisen puheenjohtajavaltion sekä komission yhteistyö, jolloin neuvoston hyväksymän esityslistan perusteella määritetään ensisijaiset aihealueet seuraavia kolmea vuotta varten. Puheenjohtajavaltioiden olisi kiinnitettävä erityisesti huomiota nuorten kanssa käytävän jäsennellyn vuoropuhelun yksittäisten vaiheiden niveltämiseen toisiinsa ja sen varmistamiseen, että nuorten kanssa käydyissä keskusteluissa käsitellyt kysymykset voivat saada osakseen jatkotoimia. e) Olisi perustettava rajatylittävät puitteet paikallisten ja alueellisten nuorisopolitiikan toimijoiden hyvien toimintatapojen vaihdon helpottamiseksi korostaen erityisesti vertaisryhmäoppimista eurooppalaisen nuorisosopimuksen paikallisten täytäntöönpanostrategioiden yhteydessä. Toimintatapojen vaihdon tulosten olisi oltava helposti kaikkien asianomaisten saatavilla, ja niitä olisi järjestelmällisesti arvioitava ja hyödynnettävä, myös osana nuorisoasioiden ministerien panosta Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseen. Toimintatapojen vaihtoa olisi tuettava suunnittelua, jäsentelyä ja arviointia koskevilla suuntaviivoilla. Olisi harkittava palkintojen myöntämistä huomion kiinnittämiseksi paikallisten strategioiden onnistuneen täytäntöönpanon erinomaisiin esimerkkeihin ja tietoisuuden parantamiseksi nuorisoalalla Euroopan tasolla tehdystä työstä.