Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen peruutusvalaisimista annetun neuvoston direktiivin 77/539/ETY tekniikan kehitykseen mukauttamisesta annetun komission direktiivin 97/32/EY 3 artiklassa ja liitteessä II olevassa 2.1 kohdassa tarkoitettu teknisiä vaatimuksia koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntö n:o 23



Virallinen lehti nro L 203 , 30/07/1997 s. 0079 - 0082



Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen peruutusvalaisimista annetun neuvoston direktiivin 77/539/ETY tekniikan kehitykseen mukauttamisesta annetun komission direktiivin 97/32/EY 3 artiklassa ja liitteessä II olevassa 2.1 kohdassa tarkoitettu teknisiä vaatimuksia koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntö n:o 23 (1) 1. MÄÄRITELMÄT Tässä säännössä tarkoitetaan: 1.1. `peruutusvalaisimella` valaisinta, joka on suunniteltu ajoneuvon takana olevan ajoradan valaisemiseen ja varoittamaan muita tienkäyttäjiä siitä, että ajoneuvo on peruuttamassa tai juuri lähdössä peruuttamaan; 1.2. Tähän sääntöön sovelletaan säännössä n:o 48 ja sen muutossarjassa annettuja tyyppihyväksynnän soveltamishetkellä voimassa olevia määritelmiä; 1.3. `erityyppisillä peruutusvalaisimilla` peruutusvalaisimia, jotka eroavat toisistaan seuraavien olennaisten seikkojen osalta: 1.3.1. tuotenimi tai tuotemerkki 1.3.2. optisen järjestelmän ominaisuudet 1.3.3. valaisimeen sisältyvät osat, joilla voidaan muuttaa optisia ominaisuuksia heijastamisen, taittamisen tai absorption avulla, ja 1.3.4. hehkulampun luokka. 5. YLEISET VAATIMUKSET 5.1. Jokaisen näytekappaleen on täytettävä seuraavissa kohdissa esitetyt vaatimukset. 5.2. Peruutusvalaisimet on suunniteltava ja valmistettava siten, että ne toimivat tyydyttävästi tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja säilyttävät tässä säännössä tarkoitetut ominaisuudet huolimatta niihin käytön aikana mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä. 6. LÄHETETYN VALON VOIMAKKUUS 6.1. Kummankaan näytekappaleen lähettämän valon voimakkuus ei saa olla pienempi kuin jäljempänä määritelty vähimmäisvoimakkuus eikä suurempi kuin jäljempänä määritelty enimmäisvoimakkuus, ja se on mitattava vertailuakselin suhteen jäljempänä esitetyissä suunnissa (ilmaistuna kulman asteina vertailuakselista). 6.2. Valon voimakkuus vertailuakselilla on oltava vähintään 80 cd. 6.3. Lähetetyn valon voimakkuus ei saa ylittää missään suunnassa, jossa valo näkyy, 300 cd vaakatason suunnassa tai sen yläpuolisessa suunnassa, tai 600 cd vaakatason alapuolisessa suunnassa. 6.4. Valon voimakkuus ei saa missään muussa tämän säännön liitteessä 3 esitetyssä mittaussuunnassa olla pienempi kuin mainitussa liitteessä määritelty vähimmäisarvo. Jos peruutusvalaisin on kuitenkin tarkoitettu asennettavaksi ajoneuvoon ainoastaan laiteparina, fotometrinen voimakkuus saadaan tarkastaa ainoastaan enintään 30°:n kulmassa sisäänpäin, jolloin fotometrisen arvon on oltava vähintään 25 cd. Tämä edellytys on selitettävä selkeästi hyväksyntähakemuksessa ja siihen liittyvissä asiakirjoissa (ks. tämän säännön 2 kohta). Lisäksi jos tyyppihyväksyntä myönnetään edellä mainittua edellytystä soveltamalla, ilmoituslomakkeen 11 kohdassa `Huomautuksia` (ks. tämän säännön liite 1) ilmoitetaan, että laitteen saa asentaa ainoastaan parina. 6.5. Jos kyseessä on yksittäinen valaisin, jossa on enemmän kuin yksi valonlähde, valaisimen on täytettävä vaadittava vähimmäisvoimakkuus, jos jokin muista valonlähteistä vioittuu, ja kun kaikki valonlähteet valaisevat, enimmäisvoimakkuuksia ei saa ylittää. 7. TESTAUSMENETTELY 7.1. Kaikki mittaukset on suoritettava laitteelle määrättyjen lampputyyppien mukaisella värittömällä vakiohehkulampulla säädettynä siten, että se tuottaa kyseisille lampputyypeille määrätyn tavanomaisen valovirran. 7.1.1. Kaikki sellaisten valaisimien mittaukset, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), on suoritettava vastaavilla jännitteillä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V. Jos valonlähteissä on erikoisvoimanlähde, edellä mainittuja testausjännitteitä sovelletaan voimanlähteen tulonapoihin. Testilaboratorio voi vaatia valmistajalta valonlähteiden tarvitseman erikoisvoimanlähteen. 8. LÄHETETYN VALON VÄRI Lähetetyn valon värin on oltava valkoinen. Epävarmoissa tapauksissa väri voidaan tarkistaa tämän säännön liitteessä 4 annetun valkoisen valon määritelmän avulla. (1) EYVL N:o L 171, 30.6.1997, s. 36. LIITE 3 Fotometriset mittaukset 1. MITTAUSMENETELMÄT 1.1. Fotometristen mittausten aikana hajaheijastukset on estettävä tarkoituksenmukaisella rajauksella. 1.2. Mittausten tulosten kyseenalaistamisen varalta mittaukset on suoritettava siten, että seuraavat vaatimukset täyttyvät: 1.2.1. mittausetäisyyden on oltava sellainen, että voidaan soveltaa etäisyyden käänteistä neliöjuurilakia; 1.2.2. mittauslaitteen on oltava sellainen, että vastaanottimen vastainen kulma valon vertailukeskipisteestä on 10' - 1 aste; 1.2.3. havaintosuunnan voimakkuutta koskeva vaatimus katsotaan täytetyksi, jos vaadittu voimakkuus saavutetaan suunnassa, joka poikkeaa enintään asteen neljäsosan havaintosuunnasta. 2. MITTAUSKOHDAT ILMAISTUNA KULMAN ASTEINA VERTAILUAKSELISTA JA LÄHETETYN VALON VÄHIMMÄISVOIMAKKUUKSIEN ARVOT YLÖSPÄIN >VIITTAUS KAAVIOON> 2.1. Suunnat H = 0° ja V = 0° vastaavat vertailuakselia. Ajoneuvossa ne ovat vaakasuorassa ja yhdensuuntaiset ajoneuvon pituussuuntaisen keskitason kanssa ja suunnatut vaadittuun näkyvyyssuuntaan. Ne kulkevat vertailukeskipisteen kautta. Taulukon arvoista saadaan eri mittaussuuntien vähimmäisvoimakkuudet cd:nä. 2.2. Jos valaisimen silmämääräisessä tarkastuksessa paljastuu huomattavia paikallisia voimakkuuden vaihteluita, on varmistettava, että mikään edellä tarkoitetun kahden mittaussuunnan välinen mitattu voimakkuus ei ole pienempi kuin 50 % alhaisemmasta näille kahdelle mittaussuunnalle määrätystä vähimmäisvoimakkuudesta. 3. USEILLA VALONLÄHTEILLÄ VARUSTETTUJEN VALAISIMIEN FOTOMETRINEN MITTAUS Fotometrinen teho tarkastetaan: 3.1. Valonlähteiden, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), osalta: valaisimessa olevista valonlähteistä tämän säännön 7.1.1. kohdan mukaisesti. 3.2. Vaihdettavien hehkulamppujen osalta: Jos ne on varustettu sarjavalmisteisilla 6,5 V:n, 13,5 V:n tai 28,0 V:n hehkulampuilla, tuotettujen valovoima-arvojen on oltava tässä säännössä annetun ylä- ja alaraja-arvon välillä lisättynä valitulle hehkulampputyypille sallitulla valovirran poikkeamalla sarjavalmisteisia hehkulamppuja koskevassa säännössä n:o 37 kuvatulla tavalla; vaihtoehtoisesti voidaan käyttää vakiohehkulamppua kussakin yksittäisessä asennossa sen omalla valovirralla ja laskea kunkin asennon yksittäiset mittaukset yhteen. LIITE 4 Valkoisen valon väri (Kolmivärikoordinaatit) >TAULUKON PAIKKA> Näiden kolorimetristen ominaisuuksien tarkastamisessa on käytettävä kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) valonlähdettä A vastaavaa valonlähdettä, jonka värilämpötila on 2 854 K. Lampuissa, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), kolorimetriset ominaisuudet on kuitenkin tarkistettava valaisimessa oleville valonlähteille tämän säännön 7.1.1. kohdan mukaisesti.