FI Euroopan unionin virallinen lehti L 164/151

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja on saatavana osoitteessa

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 99 — Moottoriajoneuvojen kaasupurkausvalaisinyksiköissä käytettävien kaasupurkausvalonlähteiden tyyppihyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraavaan saakka:

Säännön alkuperäisen version täydennys 5 – Voimaantulopäivä: 19. elokuuta 2010

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

1. Soveltamisala

2. Hallinnolliset määräykset

3. Tekniset vaatimukset

4. Tuotannon vaatimustenmukaisuus

5. Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta

6. Tuotannon lopettaminen

7. Hyväksyntätestauksesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet

LIITTEET

Liite 1 Kaasupurkausvalonlähteitä koskevat tietosivut

Liite 2 Ilmoitus kaasupurkausvalonlähteen tyypin hyväksynnästä (tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta tai tuotannon lopettamisesta) säännön nro 99 nojalla

Liite 3 Esimerkki hyväksyntämerkistä

Liite 4 Sähköisten ja fotometristen ominaisuuksien mittausmenetelmä

Liite 5 Kaaren sijainnin ja muodon sekä elektrodien sijainnin mittauksessa käytettävä optinen testausjärjestely

Liite 6 Valmistajan laadunvarmistusta koskevat vähimmäisvaatimukset

Liite 7 Näytteenotto ja vaatimustenmukaisuustasot valmistajan testiasiakirjoja varten

Liite 8 Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset

1. SOVELTAMISALA

Tätä sääntöä sovelletaan liitteen 1 mukaisiin kaasupurkausvalonlähteisiin, jotka on tarkoitettu käytettäviksi moottoriajoneuvojen hyväksytyissä kaasupurkausvalaisinyksiköissä.

2. HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET

2.1 Määritelmät

2.1.1 Termiä ”luokka” käytetään tässä säännössä kuvaamaan standardisoitujen kaasupurkausvalonlähteiden erilaisia perusrakenteita. Jokaisella luokalla on erityinen nimitys, esimerkiksi ”D2S”.

2.1.2 Eri ”tyyppiset” kaasupurkausvalonlähteet (1) ovat samaan luokkaan kuuluvia kaasupurkausvalonlähteitä, jotka eroavat toisistaan esimerkiksi seuraavilta olennaisilta osiltaan:

2.1.2.1 kauppanimi tai tavaramerkki; tämä tarkoittaa seuraavaa: a) Kaasupurkausvalonlähteitä, joilla on sama kauppanimi tai tavaramerkki mutta jotka ovat eri valmistajien valmistamia, pidetään tyypiltään toisistaan eriävinä. b) Saman valmistajan kaasupurkausvalonlähteitä, jotka eroavat toisistaan ainoastaan kauppanimeltään tai tavaramerkiltään, voidaan pitää samaa tyyppiä edustavina.

2.1.2.2 kuvun ja/tai kannan rakenne, mikäli erot vaikuttavat optisiin tuloksiin.

2.2 Hyväksynnän hakeminen

2.2.1 Kauppanimen tai tavaramerkin haltija tai valtuutettu edustaja tekee hyväksyntähakemuksen.

2.2.2 Hyväksyntähakemukseen on liitettävä seuraavat tiedot (ks. myös 2.4.2 kohta):

2.2.2.1 piirustukset, jotka ovat riittävän yksityiskohtaiset tyypin yksilöimiseksi, kolmena kappaleena;

2.2.2.2 tekninen kuvaus, mukaan luettuna virranrajoittimen tunniste;

2.2.2.3 kolme näytettä jokaisesta väristä, josta hakemus on jätetty;

2.2.2.4 yksi näyte virranrajoittimesta.

2.2.3 Jos kaasupurkausvalonlähdetyyppi eroaa ainoastaan kauppanimeltään tai tavaramerkiltään tyypistä, joka on jo hyväksytty, riittää, kun esitetään

2.2.3.1 valmistajan ilmoitus siitä, että kyseinen tyyppi (lukuun ottamatta kauppanimeä tai tavaramerkkiä) on samanlainen ja saman valmistajan valmistama kuin jo hyväksytty tyyppi, joka yksilöidään hyväksymistunnuksen perusteella;

2.2.3.2 kaksi näytettä, joissa on uusi kauppanimi tai tavaramerkki.

2.2.4 Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että on huolehdittu tyydyttävistä järjestelyistä, joiden avulla tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokas valvonta voidaan varmistaa.

2.3 Merkinnät

2.3.1 Kaasupurkausvalonlähteiden, joille hyväksyntää haetaan, kannassa tai kuvussa on oltava

2.3.1.1 hakijan kauppanimi tai tavaramerkki;

2.3.1.2 asiaankuuluvan luokan kansainvälinen nimitys;

2.3.1.3 nimellisteho watteina; tätä ei tarvitse ilmoittaa erikseen, jos se on osa asiaankuuluvan luokan kansainvälistä nimitystä;

2.3.1.4 riittävänkokoinen tila tyyppihyväksyntämerkille.

2.3.2 Edellä 2.3.1.4 kohdassa mainittu tila on osoitettava tyyppihyväksyntähakemuksen liitteinä olevissa piirustuksissa.

2.3.3 Muita kuin 2.3.1 ja 2.4.4 kohdassa tarkoitettuja merkintöjä voidaan kiinnittää kantaan.

2.3.4 Valonlähteen tyyppihyväksynnässä käytettävässä virranrajoittimessa on oltava merkintä tyypistä ja tavaramerkistä samoin kuin nimellisjännitteestä ja nimellistehosta watteina asiaankuuluvalla lampun tietosivulla osoitetun mukaisesti.

2.4 Hyväksyntä

2.4.1 Jos kaikki 2.2.2.3 ja 2.2.3.2 kohtien mukaan hyväksyttäväksi toimitetut kaasupurkausvalonlähdenäyteet täyttävät tämän säännön vaatimukset, kun niitä testataan virranrajoittimella 2.2.2.4 kohdan mukaisesti, hyväksyntä myönnetään.

2.4.2 Kullekin hyväksytylle tyypille myönnetään hyväksyntäkoodi. Koodin ensimmäinen merkki ilmoittaa muutossarjan, joka sisältää viimeisimmät sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset hyväksynnän myöntämispäivänä.

Sen perässä on tunnistuskoodi, jossa on enintään kaksi merkkiä. Mahdollisia ovat vain arabialaiset numerot ja alaviitteessä (2) luetellut isot kirjaimet.

Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa koodia toiselle kaasupurkausvalonlähdetyypille. Hakijan pyynnöstä sama hyväksyntäkoodi voidaan myöntää sekä valkoista että vaaleankeltaista valoa lähettävälle kaasupurkausvalonlähteelle (ks. 2.1.2 kohta).

2.4.3 Tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvan kaasupurkausvalonlähteen tyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tyypin tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella. Ilmoitukseen on liitettävä hyväksynnän hakijan toimittama piirustus, joka on kooltaan enintään A4 (210 × 297 mm) ja mittakaavaltaan vähintään 2:1.

2.4.4 Kaikkiin tämän säännön nojalla hyväksytyn tyypin mukaisiin kaasupurkausvalonlähteisiin on kiinnitettävä 2.3.1.4 kohdassa tarkoitettuun kohtaan 2.3.1 kohdassa vaadittujen merkintöjen lisäksi kansainvälinen hyväksyntämerkki, jossa on

2.4.4.1 katkaistun ympyrän sisällä E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (3);

2.4.4.2 hyväksyntäkoodi lähellä katkaistua ympyrää.

2.4.5 Jos hakijalle on myönnetty sama hyväksyntäkoodi useaa kauppanimeä tai tavaramerkkiä varten, 2.3.1.1 kohdan vaatimusten täyttämiseen riittää, että niistä mainitaan yksi tai useampi.

2.4.6 Edellä 2.3.1 ja 2.4.3 kohdassa tarkoitettujen merkkien ja merkintöjen on oltava helposti luettavissa ja pysyviä.

2.4.7 Tämän säännön liitteessä 3 annetaan esimerkki hyväksyntämerkin sijoittelusta.

3. TEKNISET VAATIMUKSET

3.1 Määritelmät

3.1.1 ”Kaasupurkausvalonlähteellä”: tarkoitetaan valonlähdettä, jossa valo tuotetaan vakautetulla valokaarella.

3.1.2 ”Virranrajoittimella”: tarkoitetaan laitetta, joka syöttää kaasupurkausvalonlähteelle sähkövirtaa.

3.1.3 ”Nimellisjännitteellä”: tarkoitetaan virranrajoittimeen merkittyä syöttöjännitettä.

3.1.4 ”Nimellisteholla”: tarkoitetaan kaasupurkausvalonlähteeseen ja virranrajoittimeen merkittyä tehoa watteina.

3.1.5 ”Testijännitteellä”: tarkoitetaan virranrajoittimen syöttönapojen jännitettä, jolla kaasupurkausvalonlähteen sähköisten ja fotometristen ominaisuuksien on tarkoitus toteutua ja jolla ne on määrä testata.

3.1.6 ”Tavoitearvo”: Sähköisen tai fotometrisen ominaisuuden mitoitusarvo. Tämä arvo pitää saavuttaa määritetyn toleranssin rajoissa, kun kaasupurkausvalonlähde saa virran testijännitteellä käytettävästä virranrajoittimesta.

3.1.7 ”Vakiokaasupurkausvalonlähteellä”: tarkoitetaan erityistä kaasupurkausvalonlähdettä, jota käytetään ajovalaisimien testaamisessa. Sen mitat ovat pienemmät, ja sen sähköiset ja fotometriset ominaisuudet ovat suppeammat asiaankuuluvan tietosivun mukaisesti.

3.1.8 ”Vertailuakselilla”: tarkoitetaan akselia, joka on määritetty suhteessa kantaan ja jonka perusteella tietyt kaasupurkausvalonlähteen mitat määritetään.

3.1.9 ”Vertailutasolla”: tarkoitetaan tasoa, joka on määritetty suhteessa kantaan ja jonka perusteella tietyt kaasupurkausvalonlähteen mitat määritetään.

3.2 Yleiset vaatimukset

3.2.1 Jokaisen toimitetun näytteen on oltava tämän säännön asiaankuuluvien vaatimusten mukainen, kun sitä testataan virranrajoittimen kanssa 2.2.2.4 kohdan mukaisesti.

3.2.2 Kaasupurkausvalonlähteet on suunniteltava siten, että ne ovat ja pysyvät toimintakunnossa normaalikäytössä. Niissä ei saa myöskään olla näkyviä suunnittelu- tai valmistusvirheitä.

3.3 Valmistus

3.3.1 Kaasupurkausvalonlähteen kuvussa ei saa olla naarmuja tai tahroja, jotka heikentävät sen tehoa ja optisia ominaisuuksia.

3.3.2 Jos (ulompi) kupu on värillinen, kuvun pinta pyyhitään 15 tunnin mittaisen käyttöjakson jälkeen kevyesti puuvillakankaalla, jota on liotettu seoksessa, jossa on 70 prosenttia n-heptaania ja 30 prosenttia tolueenia. Pinta tarkastetaan silmämääräisesti noin viiden minuutin kuluttua. Siinä ei saa olla näkyviä muutoksia.

3.3.3 Kaasupurkausvalonlähteissä on oltava IEC-julkaisun 60061 kolmannen painoksen kantoja koskevien tietosivujen mukaiset standardikannat liitteessä 1 olevien yksittäisten tietosivujen mukaisesti.

3.3.4 Kannan on oltava vahva ja tiukasti kupuun kiinnitetty.

3.3.5 Edellä olevan 3.3.3–3.3.4 kohdan vaatimusten noudattaminen varmistetaan tarkastamalla kaasupurkausvalonlähteet silmämääräisesti, tarkistamalla mitat ja tarvittaessa tekemällä testiasennus.

3.4 Testit

3.4.1 Kaasupurkausvalonlähteitä vanhennetaan liitteen 4 mukaisesti.

3.4.2 Kaikki näytteet testataan virranrajoittimen kanssa 2.2.2.4 kohdan mukaisesti.

3.4.3 Sähkömittaukset tehdään vähintään luokan 0,2 laitteilla (tarkkuus vähintään 0,2 prosenttia koko asteikosta).

3.5 Elektrodien, valokaaren ja raitojen sijainnit ja mitat

3.5.1 Elektrodien geometrisen sijainnin pitää olla asiaankuuluvan tietosivun mukainen. Liitteessä 5 esitetään esimerkkimenetelmä valokaaren ja elektrodien sijaintien mittaamiseen. Myös muita menetelmiä voidaan käyttää.

3.5.1.1 Valonlähteen elektrodien sijainti ja mitat mitataan lasikuvun läpi ennen vanhentamisjaksoa kaasunpurkausvalonlähde sytyttämättömänä käyttäen optisia menetelmiä.

3.5.2 Valokaaren muodon ja siirron on oltava asiaankuuluvan tietosivun vaatimusten mukaiset.

3.5.2.1 Mittaus suoritetaan vanhentamisen jälkeen siten, että valonlähteeseen syötetään virta virranrajoittimesta testijännitteellä.

3.5.3 Raitojen sijainnin ja mittojen on oltava asiaankuuluvan tietosivun vaatimusten mukaiset.

3.5.3.1 Mittaus suoritetaan vanhentamisen jälkeen siten, että valonlähteeseen syötetään virta virranrajoittimesta testijännitteellä.

3.6 Sytytyksen, kirkastumisen ja lämpimänä uudelleensytytyksen ominaisuudet

3.6.1 Sytytys

Testattaessa liitteessä 4 määriteltyjen ehtojen mukaisesti kaasupurkausvalonlähteen on sytyttävä välittömästi ja pysyttävä toiminnassa.

3.6.2 Kirkastuminen

Mitattaessa liitteessä 4 määriteltyjen ehtojen mukaisesti kaasupurkausvalonlähteen säteilyn on täytettävä seuraavat ehdot:

Yhden sekunnin jälkeen: vähintään 25 prosenttia valovirran tavoitearvosta;

Neljän sekunnin jälkeen: vähintään 80 prosenttia valovirran tavoitearvosta;

Valovirran tavoitearvo asiaankuuluvalla tietosivulla ilmoitetun mukaisesti.

3.6.3 Uudelleensytytys lämpimänä

Testattaessa liitteessä 4 määriteltyjen ehtojen mukaisesti kaasupurkausvalonlähteen on sytyttävä uudelleen välittömästi sen oltua sammutettuna tietosivulla ilmoitetun ajan. Yhden sekunnin jälkeen valonlähteen on tuotettava vähintään 80 prosenttia valovirran tavoitearvostaan.

3.7 Sähkötekniset ominaisuudet

Mitattaessa liitteessä 4 määriteltyjen ehtojen mukaisesti valonlähteen jännitteen ja tehon on oltava asiaankuuluvalla tietosivulla annettujen rajojen sisällä.

3.8 Valovirta

Mitattaessa liitteessä 4 määriteltyjen ehtojen mukaisesti valovirran on oltava asiaankuuluvalla tietosivulla annettujen rajojen sisällä. Mikäli samaa tyyppiä edustaville valonlähteille on määritetty valkoinen ja vaaleankeltainen väri, tavoitearvo koskee valkoista valoa säteileviä valonlähteitä, kun taas vaaleankeltaista valoa säteilevien valonlähteiden valovirran on oltava vähintään 68 prosenttia määritetystä arvosta.

3.9 Väri

3.9.1 Säteilevän valon on oltava väriltään valkoista tai vaaleankeltaista. CIE-värikoordinaatteina ilmoitettujen kolorimetristen ominaisuuksien on lisäksi oltava asiaankuuluvalla tietosivulla ilmoitettujen rajojen sisällä.

3.9.2 Tässä säännössä sovelletaan säännössä nro 48 ja sen muutossarjassa annettuja määritelmiä säteilevän valon väristä, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.

3.9.3 Väri mitataan liitteessä 4 olevassa 10 kohdassa määriteltyjen ehtojen mukaisesti.

3.9.4 Kaasupurkausvalonlähteen punaisen värin vähimmäismäärän on täytettävä seuraava ehto:

missä

Ee (λ) [W/nm] on säteilyvirran spektrijakauma; V (λ) [1] on spektrivalovoima; λ [nm] on aallonpituus.

Arvo lasketaan yhden nanometrin välein.

3.10 UV-säteily

Kaasupurkausvalonlähteen UV-säteilyn on täytettävä seuraava ehto:

missä

S (λ) [1] on spektrinen painotusfunktio; km = 683 [lm/W] on fotometrisen säteilyn ekvivalentti; (Muiden symboleiden määritelmät 3.9.4 kohdassa.)

Arvo lasketaan yhden nanometrin välein.

UV-säteily painotetaan seuraavassa taulukossa annettujen arvojen mukaisesti.

λ S(λ) 250 0,430 255 0,520 260 0,650 265 0,810 270 1,000 275 0,960 280 0,880 285 0,770 290 0,640 295 0,540 300 0,300 305 0,060 310 0,015 315 0,003 320 0,001 325 0,00050 330 0,00041 335 0,00034 340 0,00028 345 0,00024 350 0,00020 355 0,00016 360 0,00013 365 0,00011 370 0,000090 375 0,000077 380 0,000064 385 0,000053 390 0,000044 395 0,000036 400 0,000030

Valitut aallonpituudet ovat edustavia; muut arvot on interpoloitava.

Taulukon arvot ovat lähteestä ”IRPA/INIRC Guidelines on limits of exposure to ultraviolet radiation”.

3.11 Vakiokaasupurkausvalonlähteet

Vakiokaasupurkausvalonlähteiden on oltava tyyppihyväksyttävien valonlähteiden ja asiaankuuluvalla tietosivulla ilmoitettujen nimenomaisten vaatimusten mukaiset. Mikäli valonlähde on tyypiltään valkoista ja vaaleankeltaista valoa säteilevä, standardivalonlähteen on säteiltävä valkoista valoa.

4. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

4.1 Tämän säännön nojalla hyväksytyt kaasupurkausvalonlähteet on valmistettava siten, että ne ovat hyväksytyn tyypin mukaisia ja täyttävät siten edellä 3 kohdassa ja tämän säännön liitteissä 1 ja 3 vahvistetut merkintävaatimukset ja tekniset vaatimukset.

4.2 Tuotantoa on valvottava asianmukaisella tavalla 4.1 kohdassa esitettyjen vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi.

4.3 Hyväksyntätodistuksen haltijan on erityisesti

4.3.1 varmistettava, että tuotteelle on olemassa tehokkaat laadunvalvontamenetelmät;

4.3.2 voitava käyttää valvontalaitteita, jotka ovat tarpeen kunkin hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi;

4.3.3 varmistettava, että testitulokset kirjataan ja että niihin liittyvät asiakirjat säilytetään hallinnollisen yksikön määrittelemän kauden ajan;

4.3.4 analysoitava kunkin testityypin tulokset liitteessä 7 vahvistettujen perusteiden valossa tuotteen ominaisuuksien tasalaatuisuuden tarkistamiseksi ja varmistamiseksi, ottaen huomioon teolliselle tuotannolle sallitun vaihteluvaran;

4.3.5 varmistettava, että kullekin kaasupurkausvalonlähdetyypille suoritetaan vähintään tämän säännön liitteessä 6 määrätyt testit;

4.3.6 varmistettava, että jos jokin näytekappale ei ole asianomaisen testityypin vaatimusten mukainen, on otettava toinen näyte ja testattava se. On tehtävä kaikki vaadittava, jotta kyseinen tuotanto saataisiin jälleen vaatimustenmukaiseksi.

4.4 Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kuhunkin tuotantoyksikköön sovellettavat vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenetelmät.

4.4.1 Kussakin tarkastuksessa testiä ja tuotannon valvontaa koskevat asiakirjat on esitettävä vierailevalle tarkastajalle.

4.4.2 Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä, jotka testataan valmistajan laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmistajan omien tarkastusten tulosten perusteella.

4.4.3 Jos laatutaso ei vaikuta tyydyttävältä tai jos näyttää tarpeelliselta tarkistaa edellä olevan 4.2.2 kohdan mukaisten testien pätevyys, tarkastaja valitsee näytekappaleet, jotka toimitetaan tyyppihyväksyntätestit suorittaneelle tekniselle tutkimuslaitokselle.

4.4.4 Toimivaltainen viranomainen voi suorittaa kaikki tässä säännössä määrätyt testit. Kyseiset testit suoritetaan satunnaisnäytteille, jotka otetaan valmistajan toimitussitoumuksia häiritsemättä ja liitteen 8 perusteiden mukaisesti.

4.4.5 Toimivaltaisen viranomaisen on pyrittävä suorittamaan tarkastus joka toinen vuosi. Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin harkintansa mukaan poiketa tästä, mikäli se luottaa tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontajärjestelyjen tehokkuuteen. Jos saadaan negatiivisia tuloksia, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikkiin tarpeellisiin toimiin ryhdytään tuotannon saamiseksi jälleen vaatimusten mukaiseksi mahdollisimman nopeasti.

5. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

5.1 Kaasupurkausvalonlähteelle tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset eivät täyty.

5.2 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

6. TUOTANNON LOPETTAMISESTA

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn kaasupurkausvalonlähteen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

7. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta.

(1) Vaaleankeltainen kupu tai lisätty ulompi vaaleankeltainen kupu, jonka tarkoituksena on ainoastaan muuttaa väriä mutta ei muita valkoista valoa tuottavan kaasupurkausvalonlähteen ominaisuuksia, ei muuta kaasupurkausvalonlähteen tyyppiä.

(2) 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9

A B C D E F G H J K L M N P R S T U V W X Y Z

(3) Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Serbia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjä 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidžan 39, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät ECE-tunnuksin), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50, Etelä-Korea 51, Malesia 52, Thaimaa 53, 54 ja 55 (antamatta), Montenegro 56, 57 (antamatta) ja Tunisia 58. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille.

LIITE 1 KAASUPURKAUSVALONLÄHTEITÄ KOSKEVAT TIETOSIVUT Kaasupurkausvalonlähteiden luokat ja niitä vastaavat tietosivut: Valonlähdeluokka Tietosivujen numerot D1R DxR/1–7 D1S DxS/1–6 D2R DxR/1–7 D2S DxS/1–6 D3R DxR/1–7 D3S DxS/1–6 D4R DxR/1–7 D4S DxS/1–6 Kaasupurkausvalonlähteiden tietosivut ja niiden järjestys tässä liitteessä: Tietosivujen numerot DxR/1–7 DxS/1–6 Luokat D1R, D2R, D3R ja D4R Tietosivu DxR/1 Piirrosten tarkoituksena on ainoastaan havainnollistaa kaasupurkausvalonlähteen tärkeimpiä mittoja (millimetreissä). Kuva 1 Luokka D1R – Tyyppi, jossa on kaapelit – Kanta PK32d-3 Kuva 2 Luokka D2R – Tyyppi, jossa on liitin – Kanta P32d-3 (1) Vertailutaso määritellään niiden kiinnikkeen pinnalla olevien paikkojen mukaan, joihin kannan renkaan kolme tukinastaa osuvat. (2) Katso tietosivu DxR/3. (3) Ulomman kuvun epäkeskisyyden on oltava alle ± 0,5 mm B-suunnassa ja alle + 1 mm/- 0,5 mm A-suunnassa vertailuakselin suhteen mitattuna 27,1 mm:n etäisyydeltä vertailutasosta. Luokat D1R, D2R, D3R ja D4R Tietosivu DxR/2 Piirrosten tarkoituksena on ainoastaan havainnollistaa kaasupurkausvalonlähteen tärkeimpiä mittoja (millimetreissä). Kuva 3 Luokka D3R – Tyyppi, jossa on sytytin – Kanta PK32d-6 Kuva 4 Luokka D4R – Tyyppi, jossa on liitin – Kanta P32d-6 (1) Vertailutaso määritellään niiden kiinnikkeen pinnalla olevien paikkojen mukaan, joihin kannan renkaan kolme tukinastaa osuvat. (2) Katso tietosivu DxR/3. (3) Ulomman kuvun epäkeskisyyden on oltava alle ± 0,5 mm B-suunnassa ja alle + 1 mm/– 0,5 mm A-suunnassa vertailuakselin suhteen mitattuna 27,1 mm:n etäisyydeltä vertailutasosta. Luokat D1R, D2R, D3R ja D4R Tietosivu DxR/3 Kuva 5 Vertailuakselin määritelmä (1) Kantaa painetaan tähän suuntaan. Kuva 6 Lampun maksimiulkomitta (2) Luokat D1R, D2R, D3R ja D4R Tietosivu DxR/4 Mitat Tuotantovalonlähteet Standardivalonlähteet Elektrodien sijainti Tietosivu DxR/5 Valokaaren sijainti ja muoto Tietosivu DxR/6 Mustien raitojen sijainti Tietosivu DxR/7 α1 (3) 45° ± 5° α2 (4) min. 45° D1R: Kanta PK32d-3 D2R: Kanta P32d-3 D3R: Kanta PK32d-6 D4R: Kanta P32d-6 IEC-julkaisun 60061 (tietosivu 7004-111-3) mukaan SÄHKÖISET JA FOTOMETRISET OMINAISUUDET D1R/D2R D3R/D4R D1R/D2R D3R/D4R Virranrajoittimen nimellisjännite V 12 (4) 12 Nimellisteho watteina W 35 35 Testausjännite V 13,5 13,5 Lampun jännite Tavoite V 85 42 85 42 Sallitut poikkeamat ± 17 ± 9 ± 8 ± 4 Lampun teho watteina Tavoite W 35 35 Sallitut poikkeamat ± 3 ± 0,5 Valovirta Tavoite lm 2 800 2 800 Sallitut poikkeamat ± 450 ± 150 Värikoordinaatit valkoisella valolla Tavoite x = 0,375 y = 0,375 Sallittu alue (5) Rajat x = 0,345 y = 0,150 + 0,640 x x = 0,405 y = 0,050 + 0,750 x Leikkaus-pisteet x = 0,345 y = 0,371 x = 0,405 y = 0,409 x = 0,405 y = 0,354 x = 0,345 y = 0,309 Sammutusaika uudelleensytytyksessä lämpimänä s 10 10 Luokat D1R, D2R, D3R ja D4R Tietosivu DxR/5 Elektrodien sijainti Tällä testillä määritetään, onko elektrodit sijoitettu oikein vertailuakseliin ja vertailutasoon nähden. Mittaussuunta: valonlähde sivulta ja ylhäältä katsottuna Mitta millimetreinä Tuotantovalonlähteet Standardivalonlähteet a1 d + 0,5 d + 0,2 a2 d + 0,7 d + 0,35 b1 0,4 0,15 b2 0,8 0,3 c 4,2 4,2 d = elektrodin halkaisija d < 0,3 D1R:n ja D2R:n tapauksessa d < 0,4 D3R:n ja D4R:n tapauksessa Lähinnä vertailutasoa olevan elektrodin yläreunan on sijoituttava a1:n ja b1:n rajaamalle alueelle. Kauimpana vertailutasosta olevan elektrodin yläreunan on sijoituttava a2:n ja b2:n rajaamalle alueelle. Luokat D1R, D2R, D3R ja D4R Tietosivu DxR/6 Valokaaren sijainti ja muoto Tällä testillä määritetään valokaaren muoto ja terävyys sekä sen sijainti vertailuakselin ja -tason suhteen mittaamalla sen kaarevuus ja leviäminen keskileikkauksessa D ja mittaamalla hajavalon voimakkuudet vyöhykkeellä A ja viivojen B ja C kohdalla. Kun mitataan valotiheyden suhteellinen jakauma keskileikkauksessa D yllä olevan piirustuksen mukaisesti, maksimiarvon Lmax etäisyys vertailuakselista on r. Pisteiden, joiden valotiheys on 20 prosenttia arvosta Lmax, etäisyys on s, kuten alla olevassa piirustuksessa esitetään. Mitta millimetreinä Tuotantovalonlähteet Standardivalonlähteet D1R/D2R D3R/D4R r 0,50 ± 0,25 0,50 ± 0,25 0,50 ± 0,20 s 1,10 ± 0,25 1,10 + 0,25/– 0,40 1,10 ± 0,25 Kun mitataan valotiheyksiä mittaussuunnasta B tietosivun DxR/7 määritelmän mukaisesti liitteessä 5 kuvatulla järjestelyllä, käyttäen kuitenkin halkaisijaltaan 0,2M mm olevaa ympyränmuotoista kenttää, suhteellinen valotiheys ilmaistuna prosenttiosuutena arvosta Lmax (keskileikkauksessa D) on Vyöhyke A ≤ 4,5 % Line B ≤ 15 % Line C ≤ 5,0 % Vyöhykkeen A alueen rajaavat musta päällys, ulompi kupu ja taso 24,5 mm:n etäisyydellä vertailutasosta. Luokat D1R, D2R, D3R ja D4R Tietosivu DxR/7 Mustien raitojen sijainti Tällä testillä määritetään, onko mustat raidat sijoitettu oikein vertailuakseliin ja vertailutasoon nähden. Kun mitataan valotiheyden jakaumaa keskileikkauksen kaaressa tietosivun DxR/6 mukaisesti sen jälkeen, kun valonlähde on käännetty siten, että musta raita peittää kaaren, mitatun valotiheyden on oltava ≤ 0,5 prosenttia arvosta Lmax. Alueella, jonka rajaavat α1 ja α3, musta päällyste voidaan korvata millä tahansa keinolla, joka estää valon läpäisyn määritetyllä alueella. Mitat Tuotantovalonlähteet Standardivalonlähteet α1 45° ± 5° α3 min. 70° α4 min. 65° β1/24, β1/30, β2/24, β2/30 25° ± 5° f1/24, f2/24 (6) 0,15 ± 0,25 0,15 ± 0,20 f1/30 f1/24 mv ± 0,15 (7) f1/24 mv ± 0,1 f2/30 f2/24 mv ± 0,15 (7) f2/24 mv ± 0,1 f1/24 mv – f2/24 mv ± 0,3 max. ± 0,2 max. d 9 ± 1 Luokat D1S, D2S, D3S ja D4S Tietosivu DxS/1 Piirrosten tarkoituksena on ainoastaan havainnollistaa kaasupurkausvalonlähteen tärkeimpiä mittoja (millimetreissä) Kuva 1 Luokka D1S – Tyyppi, jossa on kaapelit – Kanta PK32d-2 Kuva 2 Luokka D2S – Tyyppi, jossa on liitin – Kanta P32d-2 (1) Vertailutaso määritellään niiden kiinnikkeen pinnalla olevien paikkojen mukaan, joihin kannan renkaan kolme tukinastaa osuvat. (2) Katso tietosivu DxS/3. (3) Ulomman kuvun epäkeskisyyden on oltava alle 1 mm suhteessa sisemmän kuvun keskipisteeseen mitattaessa 27,1 mm:n etäisyydeltä vertailutasosta. Luokat D1S, D2S, D3S ja D4S Tietosivu DxS/2 Piirrosten tarkoituksena on ainoastaan havainnollistaa kaasupurkausvalonlähteen tärkeimpiä mittoja (millimetreissä) Kuva 3 Luokka D3S – Tyyppi, jossa on sytytin – Kanta PK32d-5 Kuva 4 Luokka D4S – Tyyppi, jossa on liitin – Kanta P32d-5 (1) Vertailutaso määritellään niiden kiinnikkeen pinnalla olevien paikkojen mukaan, joihin kannan renkaan kolme tukinastaa osuvat. (2) Katso tietosivu DxS/3. (3) Ulomman kuvun epäkeskisyyden on oltava alle 1 mm suhteessa sisemmän kuvun keskipisteeseen mitattaessa 27,1 mm:n etäisyydeltä vertailutasosta. Luokat D1S, D2S, D3S ja D4S Tietosivu DxS/3 Kuva 5 Vertailuakselin määritelmä (8) Kantaa painetaan tähän suuntaan. Kuva 6 Lampun maksimiulkomitta (9) Luokat D1S, D2S, D3S ja D4S Tietosivu DxS/4 Mitat Tuotantovalonlähteet Standardivalonlähteet Elektrodien sijainti Tietosivu DxS/5 Valokaaren sijainti ja muoto Tietosivu DxS/6 α1, α2 (10) min. 55° min. 55° D1S: Kanta PK32d-2 D2S: Kanta P32d-2 D3S: Kanta PK32d-5 D4S: Kanta P32d-5 IEC-julkaisun 60061 (tietosivu 7004-111-3) mukaan SÄHKÖISET JA FOTOMETRISET OMINAISUUDET D1S/D2S D3S/D4S D1S/D2S D3S/D4S Virranrajoittimen nimellisjännite V 12 (11) 12 Nimellisteho watteina W 35 35 Testausjännite V 13,5 13,5 Lampun jännite Tavoite V 85 42 85 42 Sallitut poikkeamat ± 17 ± 9 ± 8 ± 4 Lampun teho watteina Tavoite W 35 35 Sallitut poikkeamat ± 3 ± 0,5 Valovirta Tavoite lm 3 200 3 200 Sallitut poikkeamat ± 450 ± 150 Värikoordinaatit valkoisella valolla Tavoite x = 0,375 y = 0,375 Sallittu alue (12) Rajat x = 0,345 y = 0,150 + 0,640 x x = 0,405 y = 0,050 + 0,750 x Leikkauspisteet x = 0,345 y = 0,371 x = 0,405 y = 0,409 x = 0,405 y = 0,354 x = 0,345 y = 0,309 Sammutettuna uudelleensytytyksessä lämpimänä s 10 10 Luokat D1S, D2S, D3S ja D4S Tietosivu DxS/5 Elektrodien sijainti Tällä testillä määritetään, onko elektrodit sijoitettu oikein vertailuakseliin ja vertailutasoon nähden. Mittaussuunta: valonlähde sivulta ja ylhäältä katsottuna Mitta millimetreinä Tuotantovalonlähteet Standardivalonlähteet a1 d + 0,2 d + 0,1 a2 d + 0,5 d + 0,25 b1 0,3 0,15 b2 0,6 0,3 c 4,2 4,2 d = elektrodin halkaisija d < 0,3 D1S:n ja D2S:n tapauksessa d < 0,4 D3S:n ja D4S:n tapauksessa Elektrodin lähinnä vertailutasoa olevan yläpuolen on sijoituttava a1:n ja b1:n rajaamalle alueelle. Elektrodin kauimpana vertailutasosta olevan yläpuolen on sijoituttava a2:n ja b2:n rajaamalle alueelle. Luokat D1S, D2S, D3S ja D4S Tietosivu DxS/6 Valokaaren sijainti ja muoto Tätä testiä käytetään silloin, kun määritetään valokaaren muoto ja sen sijainti vertailuakselin ja -tason suhteen mittaamalla sen kaarevuus ja leviäminen 27,1 mm:n etäisyydellä vertailutasosta olevan poikkileikkauksen kohdalla. Valokaaren muoto annetaan vain esimerkkinä. Mittaussuunta: valonlähde sivulta katsottuna Kun mitataan valotiheyden suhteellinen jakauma keskileikkauksessa yllä olevan piirustuksen mukaisesti, maksimiarvon on oltava etäisyyden r sisällä vertailuakselista. Kohdan, jolla valotiheys on 20 prosenttia maksimiarvosta, on oltava etäisyyden s sisällä. Mitta millimetreinä Tuotantovalonlähteet Standardivalonlähteet r 0,50 ± 0,40 0,50 ± 0,20 s 1,10 ± 0,40 1,10 ± 0,25 (1) Vertailuakseli on suorassa kulmassa vertailutasoon nähden, ja se leikkaa yhdensuuntaisten viivaparien leikkauspisteen kuvan 5 osoittamalla tavalla. (2) Lasikupu ja tukirakenteet eivät saa ylittää päällystä, kuten kuvassa 6 esitetään. Päällys on samankeskinen vertailuakselin kanssa. (3) Se osa lampun kuvusta, joka on kulmien ± 1 ja ± 2 välissä, on valoa säteilevä osa. Tämän osan on oltava muodoltaan niin yhdenmukainen kuin mahdollista, eikä siinä saa olla optisia vääristymiä. Tämä koskee kuvun koko ulkokehää kulmien ± 1 ja ± 2 välissä mustia raitoja lukuun ottamatta. (4) Virranrajoittimien käyttöjännite saattaa poiketa 12 voltista. (5) Ks. liite 4. (6) ”f1/…” tarkoittaa mittaa f1, joka mitataan vinoviivan jälkeen millimetreinä ilmoitetulta etäisyydeltä vertailutasosta. (7) ”…/24 mv” tarkoittaa 24 mm:n etäisyydeltä vertailutasosta mitattua arvoa. (8) Vertailuakseli on suorassa kulmassa vertailutasoon nähden, ja se leikkaa yhdensuuntaisten viivaparien leikkauspisteen kuvan 5 osoittamalla tavalla. (9) Lasikupu ja tukirakenteet eivät saa ylittää päällystä, kuten kuvassa 6 esitetään. Päällys on samankeskinen vertailuakselin kanssa. (10) Se osa lampun kuvusta, joka on kulmien ± 1 ja ± 2 välissä, on valoa säteilevä osa. Tämän osan on oltava muodoltaan niin yhdenmukainen kuin mahdollista, eikä siinä saa olla optisia vääristymiä. Tämä vaatimus pätee koko kuvun ulkokehään kulmien ± 1 ja ± 2 välisellä alueella. (11) Virranrajoittimien käyttöjännite saattaa poiketa 12 voltista. (12) Ks. liite 4.

LIITE 2 ILMOITUS (Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

LIITE 3 ESIMERKKI HYVÄKSYNTÄMERKIN SIJOITTELUSTA (katso 2.4.3 kohta)

LIITE 4 SÄHKÖISTEN JA FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN MITTAUSMENETELMÄ 1. Yleistä Sytytystä, kirkastumista ja uudelleensytytystä testattaessa sekä sähköisiä ja fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa kaasupurkausvalonlähdettä on käytettävä vapaassa ilmassa ympäristön lämpötilan ollessa 25 ± 5 °C. 2. Virranrajoitin Kaikki testit ja mittaukset tehdään virranrajoittimen kanssa tämän säännön 2.2.2.4 kohdan mukaisesti. Sytytys- ja kirkastumistesteissä käytettävän virtalähteen on oltava riittävän laadukas tuottamaan vaadittava nopeasti kasvava suurvirtapulssi. 3. Polttoasento Polttoasento on vaakasuora ± 10 asteen tarkkuudella siten, että syöttölanka on alhaalla. Vanhentamis- ja testausasentojen on oltava täysin samat. Mikäli lamppua poltetaan vahingossa väärin sijoitettuna, se pitää vanhentaa uudelleen ennen mittausten alkua. Vanhentamisen ja mittauksen aikana mitään sähköä johtavaa esinettä ei saa tuoda sylinterinmuotoiselle alueelle, jonka halkaisija on 32 mm ja pituus 60 mm ja joka on samankeskinen vertailuakselin kanssa ja symmetrinen valokaaren kanssa. Lisäksi on vältettävä satunnaisia magneettikenttiä. 4. Vanhentaminen Kaikki testit on suoritettava valonlähteillä, joita on vanhennettu vähintään 15 syklin verran käyttäen seuraavanlaista kytkentäsykliä: 45 minuuttia päällä, 15 sekuntia sammutettuna, 5 minuuttia päällä, 10 minuuttia sammutettuna. 5. Syöttöjännite Kaikki testit on suoritettava käyttäen asiaankuuluvalla tietosivulla ilmoitettua testausjännitettä. 6. Sytytystesti Sytytystesti suoritetaan valonlähteillä, joita ei ole vanhennettu ja jotka ovat olleet sammutettuina vähintään 24 tuntia ennen testiä. 7. Kirkastumistesti Kirkastumistesti suoritetaan valonlähteillä, joita ei ole käytetty vähintään yhteen tuntiin ennen testiä. 8. Uudelleensyttymistesti lämpimänä Valonlähde sytytetään ja sitä käytetään virranrajoittimen kanssa testausjännitteellä 15 minuutin ajan. Tämän jälkeen virranrajoittimen käyttöjännite kytketään pois asiaankuuluvalla tietosivulla ilmoitetuksi sammutusajaksi, minkä jälkeen se kytketään takaisin päälle. 9. Sähköinen ja fotometrinen testi Ennen mittauksia valonlähteen annetaan tasaantua 15 minuutin ajan. 10. Väri Valonlähteen väri mitataan kokoavan pallopinnan sisällä käyttäen mittausjärjestelmää, joka ilmoittaa vastaanotetun valon CIE-värikoordinaatit ± 0,002:n tarkkuudella. Seuraavassa kuvassa esitetään valkoisen värin sallittu alue sekä rajoitettu sallittu alue kaasupurkausvalonlähteille D1R, D1S, D2R, D2S, D3R, D3S, D4R ja D4S.

LIITE 5 kaaren sijainnin ja muodon sekä elektrodien sijainnin mittauksessa käytettävä optinen testausjärjestely (1) Kaasupurkausvalonlähde asetetaan seuraavien kuvien mukaisesti: tietosivun DxR/1 tai tietosivun DxS/1 kuva 1 tai kuva 2; tietosivun DxR/2 tai tietosivun DxS/2 kuva 3 tai kuva 4. Optinen järjestelmä heijastaa todellisen kuvan A' kaaresta A heijastuspinnalle mieluiten suurennoksella M = s'/s = 20. Optisen järjestelmän on oltava aplanaattinen ja akromaattinen. Optisen järjestelmän polttovälillä f himmennin d tuottaa projektion kaaresta lähes yhdensuuntaisilla havainnointisuunnilla. Jotta puolen divergenssin kulma ei olisi suurempi kuin μ = 0,5°, himmentimen halkaisija suhteessa optisen järjestelmän polttoväliin ei saa olla suurempi kuin d = 2f tan(μ). Optisen järjestelmän aktiivinen halkaisija ei saa olla suurempi kuin D = (1 + 1/M)d + c + (b1 + b2)/2 (c, b1 ja b2 ilmoitetaan tietosivulla DxS/5, ja vastaavasti tietosivulla DxR/5). Heijastuspinnalla oleva mitta-asteikko mahdollistaa elektrodien sijainnin mittaamisen. Järjestelmä voidaan kalibroida käyttämällä erillistä yhdensuuntaisen säteen heijastavaa projektoria yhdessä mittarin kanssa, jonka varjo heijastetaan heijastuspinnalle. Mittari näyttää vertailuakselin ja vertailutason kanssa yhdensuuntaisen tason, joka on e mm:n etäisyydellä siitä (e = 27,1 luokkien D1R, D1S, D2R, D2S, D3R, D3S, D4R ja D4S osalta). Heijastuspinnan tasoon on kiinnitettävä vastaanotin, jota voidaan liikuttaa pystysuunnassa pitkin linjaa, joka vastaa tasoa etäisyydellä e kaasupurkausvalonlähteen vertailutasosta. Vastaanottimen suhteellisen spektriherkkyyden on oltava sama kuin ihmissilmän. Vastaanottimen koko ei saa olla suurempi kuin 0,2 M mm vaakasuunnassa eikä suurempi kuin 0,025 M mm pystysuunnassa (M = suurennus). Mittavan liikkeen vaihteluvälin on oltava sellainen, että valokaaren kaarevuus r ja valokaaren leviäminen s voidaan mitata. (1) Tämä menetelmä on esimerkinomainen; mitä tahansa menetelmää, jolla saavutetaan vastaava mittaustarkkuus, voidaan käyttää.

LIITE 6 Valmistajan laatumenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset 1. YLEISTÄ Vaatimustenmukaisuutta koskevien fotometristen (mukaan luettuna UV-säteily), geometristen, silmämääräisesti määriteltävien ja sähköteknisten edellytysten katsotaan täyttyvän, jos mittauksissa pysytään sarjavalmisteisille kaasupurkausvalonlähteille liitteen 1 asiaankuuluvalla tietosivulla mainittujen toleranssien rajoissa. 2. VALMISTAJAN SUORITTAMAA VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUSTA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET Valmistajan tai hyväksyntämerkin haltijan on tehtävä jokaiselle kaasupurkausvalonlähdetyypille tämän säännön määräysten mukaiset testit soveltuvin väliajoin. 2.1 Testien luonne Näiden vaatimusten noudattamista koskevissa testeissä mitataan tuotteiden fotometrisiä, geometrisiä ja optisia ominaisuuksia. 2.2 Testimenetelmät 2.2.1 Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti. 2.2.2 Edellä olevan 2.2.1 kohdan soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja sitä, että testilaite vastaa toimivaltaisen viranomaisen suorittamia mittauksia. 2.3 Näytteenotto Kaasupurkausvalonlähdenäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien kaasupurkausvalonlähteiden sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti. 2.4 Tarkastettavat ja kirjattavat ominaisuudet Kaasupurkausvalonlähteet tarkastetaan ja testitulokset kirjataan liitteen 7 taulukossa 1 lueteltujen ominaisuuksien ryhmittelyn mukaan. 2.5 Hyväksyttävyysperusteet Valmistajan tai hyväksynnän haltijan on tehtävä testituloksista tilastollinen tutkimus tämän säännön 4.1 kohdassa asetettujen tuotteiden vaatimustenmukaisuutta koskevien vaatimusten noudattamiseksi. Vaatimustenmukaisuus toteutuu, jos vaatimustenvastaisuuksien hyväksyttävä taso ei ylity liitteen 7 taulukossa 1 määritellyissä ominaisuusryhmissä. Tämä merkitsee sitä, että niiden kaasupurkausvalonlähteiden määrä, jotka eivät noudata kaasupurkausvalonlähteiden jotakin ominaisuusryhmää koskevaa vaatimusta, ei saa ylittää liitteen 7 taulukoissa 2, 3 tai 4 asetettua määrällistä rajaa. Huomautus: Jokaista yksittäistä kaasupurkausvalonlähteitä koskevaa vaatimusta pidetään ominaisuutena.

LIITE 7 Näytteenotto ja valmistajan testitulosten vaatimustenmukaisuustasot Taulukko 1 Ominaisuudet Ominaisuusryhmä Eri kaasupurkausvalonlähdetyyppejä koskevien testitulosten ryhmittely (1) 12 kuukauden välein otettavan näytteen vähimmäismäärä ryhmää (1) kohden Vaatimustenvastaisuuksien hyväksyttävä taso ominaisuusryhmittäin (%) Merkinnät, luettavuus ja pysyvyys Kaikki tyypit, joilla on samat ulkomitat 315 1 Kuvun laatu Kaikki tyypit, joilla on sama kupu 315 1 Ulkomitat (lukuun ottamatta kantaa) Kaikki saman luokan tyypit 315 1 Valokaaren ja raitojen sijainnit ja mitat Kaikki saman luokan tyypit 200 6,5 Sytytys, kirkastuminen ja lämpimänä uudelleensytytys Kaikki saman luokan tyypit 200 1 Lampun jännite ja teho watteina Kaikki saman luokan tyypit 200 1 Valovirta, väri ja UV-säteily Kaikki saman luokan tyypit 200 1 Kunkin ominaisuusryhmän testitulosten lukumääriin perustuvat hyväksyttävyysrajat ilmoitetaan taulukossa 2 enimmäismäärinä, joihin asti vaatimustenvastaiset tapaukset sallitaan. Rajat perustuvat hyväksyttävyysrajaan, joka on 1 prosentti vaatimustenvastaisuuksia, kun hyväksyttävyystodennäköisyys on vähintään 0,95 Taulukko 2 Testitulosten lukumäärä kutakin ominaisuutta kohden Määrälliset hyväksyttävyysrajat –200 5 201–260 6 261–315 7 316–370 8 371–435 9 436–500 10 501–570 11 571–645 12 646–720 13 721–800 14 801–860 15 861–920 16 921–990 17 991–1 060 18 1 061–1 125 19 1 126–1 190 20 1 191–1 249 21 Kunkin ominaisuusryhmän testitulosten lukumääriin perustuvat hyväksyttävyysrajat luetellaan taulukossa 3 enimmäismäärinä, joihin asti vaatimustenvastaiset tapaukset sallitaan. Rajat perustuvat hyväksyttävyysrajaan, joka on 6,5 prosenttia vaatimustenvastaisuuksia, kun hyväksyttävyystodennäköisyys on vähintään 0,95. Taulukko 3 Lamppujen lukumäärä testituloksissa Hyväksyttävyysraja –200 21 201–213 22 214–227 23 228–240 24 241–254 25 255–268 26 269–281 27 282–295 28 296–308 29 309–322 30 323–336 31 337–349 32 350–363 33 364–376 34 377–390 35 391–404 36 405–417 37 418–431 38 432–444 39 445–458 40 459–472 41 473–485 42 486–499 43 500–512 44 513–526 45 527–540 46 541–553 47 554–567 48 568–580 49 581–594 50 595–608 51 609–621 52 622–635 53 636–648 54 649–662 55 663–676 56 677–689 57 690–703 58 704–716 59 717–730 60 731–744 61 745–757 62 758–771 63 772–784 64 785–798 65 799–812 66 813–825 67 826–839 68 840–852 69 853–866 70 867–880 71 881–893 72 894–907 73 908–920 74 921–934 75 935–948 76 949–961 77 962–975 78 976–988 79 989–1 002 80 1 003–1 016 81 1 017–1 029 82 1 030–1 043 83 1 044–1 056 84 1 057–1 070 85 1 071–1 084 86 1 085–1 097 87 1 098–1 111 88 1 112–1 124 89 1 125–1 138 90 1 139–1 152 91 1 153–1 165 92 1 166–1 179 93 1 180–1 192 94 1 193–1 206 95 1 207–1 220 96 1 221–1 233 97 1 234–1 249 98 Kunkin ominaisuusryhmän testitulosten lukumääriin perustuvat hyväksyttävyysrajat luetellaan taulukossa 4 tulosten prosenttiosuutena, kun hyväksyttävyystodennäköisyys on vähintään 0,95. Taulukko 4 Testitulosten lukumäärä kutakin ominaisuutta kohden Hyväksyttävyysrajat tulosten prosenttiosuutena Vaatimustenvastaisten tapausten 1 prosentin hyväksyttävyysraja Hyväksyttävyysraja tulosten prosenttiosuutena Vaatimustenvastaisten tapausten 6,5 prosentin hyväksyttävyysraja 1 250 1,68 7,91 2 000 1,52 7,61 4 000 1,37 7,29 6 000 1,30 7,15 8 000 1,26 7,06 10 000 1,23 7,00 20 000 1,16 6,85 40 000 1,12 6,75 80 000 1,09 6,68 100 000 1,08 6,65 1 000 000 1,02 6,55 (1) Arvioinnin kohteena ovat yleensä yksittäisten tehtaiden sarjatuotantona valmistetut kaasupurkausvalonlähteet. Valmistaja voi koota samaan ryhmään tuloksia, jotka koskevat eri tehtaissa valmistettua samaa tyyppiä, mikäli tehtaissa noudatetaan samaa laatujärjestelmää ja laadunhallintaa.