FI Euroopan unionin virallinen lehti L 97/21

Vain alkuperäiset YK:n Euroopan talouskomission tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä olisi tarkastettava YK:n Euroopan talouskomission asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta, joka on saatavilla osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 129 – Yhdenmukaiset vaatimukset moottoriajoneuvoissa käytettävien parannettujen lasten turvajärjestelmien hyväksymisestä

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin mukaan lukien seuraavat:

Säännön alkuperäisen toisinnon täydennys 2 - Voimaantulopäivä: 10. kesäkuuta 2014

SISÄLTÖ

ASETUS

1. Soveltamisala

2. Määritelmät

3. Hyväksyntähakemus

4. Merkinnät

5. Hyväksyntä

6. Yleiset eritelmät

7. Testit

8. Tyyppihyväksynnän ja tuotannon kvalifioinnin testausselosteet

9. Tuotannon kvalifiointi

10. Tuotannon vaatimustenmukaisuus ja rutiinitestit

11. Lasten turvajärjestelmän hyväksynnän muuttaminen ja laajentaminen

12. Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta

13. Tuotannon lopettaminen

14. Käyttäjille annettavat tiedot

15. Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten ja tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet

LIITTEET

1. Tiedonanto

2. Hyväksyntämerkin asettelu

3. Pölynkestävyystestissä käytettävien laitteiden asettelu

4. Korroosiotesti

5. Kulumis- ja mikrosiirtymätesti

6. Testausvaunun kuvaus

7. Testausvaunun hidastuvuutta tai kiihtyvyyttä kuvaava käyrä ajan funktiona

8. Testinukkien kuvaus

9. Etutörmäystesti estettä vastaan

10. Takatörmäystestimenettely

11. Tyyppihyväksyntämenettely (vuokaavio ISO 9002:2000:n mukaan)

12. Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonta

13. Energiaa vaimentavan materiaalin testaus

14. Menettely pään iskualueen määrittämiseksi selkänojalla varustetuissa laitteissa ja sivu-ulokkeiden vähimmäiskoon määrittämiseksi selkä menosuuntaan suunnatuissa laitteissa

15. Kuvaus suoraan lasten turvalaitejärjestelmiin asennettujen säätölaitteiden käsittelystä

16. Tyypillinen soljen lujuustestauslaite

17. Suoritusarvokriteerien määrittäminen

18. Lasten i-kokoluokan turvajärjestelmien geometriset mitat

19. i-kokoluokan tukijalkojen ja niiden jalustojen tilavuusalue

20. Luettelo asiakirjoista, jotka vähintään tarvitaan hyväksyntää varten

21. Kuormituslaitteet

1. SOVELTAMISALA

Tätä asetusta sovelletaan (sen vaiheessa 1) moottoriajoneuvoissa kuljetettavien lapsimatkustajien integroituihin yleisiin lasten ISOFIX-turvajärjestelmiin (i-kokoluokka) ja luokkaan ”ajoneuvotyyppikohtainen ISOFIX” kuuluviin integroituihin lasten turvajärjestelmiin.

2. MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä tarkoitetaan

2.1. ’lasten turvajärjestelmällä’ laitetta, jolla lasta voidaan kuljettaa joko istuinasennossa tai selällään. Sen tarkoituksena on vähentää järjestelmää käyttävän lapsen vahingoittumisen vaaraa rajoittamalla hänen kehonsa liikkuvuutta ajoneuvossa törmäyksen tai vauhdin äkillisen hidastumisen yhteydessä;

2.2. ’lasten turvajärjestelmätyypillä’ lasten turvajärjestelmiä, jotka eivät poikkea toisistaan seuraavilta olennaisilta osilta: luokka, johon turvajärjestelmätyyppi hyväksytään; lasten turvajärjestelmän muoto, materiaali ja rakenne. Vaihdettavien tai modulaaristen lasten turvajärjestelmien ei katsota poikkeavan muista järjestelmistä muotonsa, materiaalinsa ja rakenteensa kannalta;

2.3. ’i-kokoluokalla’ (integroitu yleinen lasten ISOFIX-turvajärjestelmä) lasten turvajärjestelmän luokkaa, jota käytetään kaikissa säännöissä nro 14 ja 16 määritellyissä ja hyväksytyissä ajoneuvojen i-kokoluokan istumapaikoissa;

2.4. ’integroidulla’ lasten turvajärjestelmän luokkaa, jossa lapsia pitävät paikallaan ainoastaan lasten turvajärjestelmään kuuluvat komponentit (esim. valjaat ja törmäyssuoja) eikä heitä ole kiinnitetty suoraan ajoneuvoon (esim. turvavyöllä);

2.5. ’ISOFIXillä’ järjestelmää, jolla lasten turvajärjestelmä voidaan kiinnittää ajoneuvoon. ISOFIX-järjestelmässä lasten turvajärjestelmä kiinnitetään kahdella lukitusosalla kahteen ajoneuvon kiinnityspisteeseen, ja siinä on menetelmät lasten turvajärjestelmän heilahdusliikkeen rajoittamiseksi. Kaikki kolme ajoneuvon kiinnityspistettä on hyväksyttävä säännön nro 14 mukaisesti.

2.6. ’yleisellä ISOFIXillä’ ISOFIX-järjestelmää, jossa on joko yläkiinnityshihna tai tukijalka, jolla rajoitetaan lasten turvajärjestelmän heilahdusliikkeitä ja joka on kiinnitetty ajoneuvoon tai jota ajoneuvo tukee;

2.7. ’ajoneuvotyyppikohtaisella ISOFIXillä’ ISOFIX-järjestelmää, jolla lasten turvajärjestelmä kiinnitetään tiettyihin ajoneuvotyyppeihin. Kaikki ajoneuvon kiinnityspisteet on hyväksyttävä säännön nro 14 mukaisesti. Se on nimitys myös lasten turvajärjestelmälle, jossa järjestelmä on yhteydessä ajoneuvon konetauluun;

2.8. ’kokoluokalla’ sellaisen lapsen kokoa, jolle lasten turvajärjestelmä on suunniteltu ja hyväksytty. Lasten turvajärjestelmät voivat olla tarkoitettuja mille kokovälille tahansa, kunhan kaikki vaatimukset täyttyvät.

2.9. ’suuntaamisella’ suuntaa, johon lasten turvajärjestelmä on hyväksytty asennettavaksi. Suuntaamisessa tehdään seuraavat erot: a) kasvot menosuuntaan tarkoittaa ajoneuvon tavanomaiseen kulkusuuntaan suunnattua; b) selkä menosuuntaan tarkoittaa ajoneuvon tavanomaiseen kulkusuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan suunnattua; c) kasvot sivusuuntaan tarkoittaa ajoneuvon tavanomaiseen kulkusuuntaan nähden kohtisuorasti suunnattua.

2.10. ’erityisturvalaitteella’ lasten turvajärjestelmää, joka on suunniteltu lapsen fyysisestä tai henkisestä rajoitteesta johtuvia erityistarpeita silmällä pitäen. Tällainen laite voi erityisesti mahdollistaa mitä tahansa lapsen kehon osaa suojaavien lisäturvalaitteiden käytön, mutta siihen on kuuluttava vähintään ensisijainen turvalaite, joka täyttää tämän säännön vaatimukset;

2.11. ’ISOFIX-kiinnitysjärjestelmällä’ järjestelmää, joka koostuu kahdesta säännön nro 14 vaatimusten mukaisesta ISOFIX-alakiinnityspisteestä ja joka on suunniteltu heilahduksenestolaitteella varustetun lasten ISOFIX-turvajärjestelmän kiinnittämistä varten; 2.11.1. ’ISOFIX-alakiinnityspisteellä’ tarkoitetaan yhtä 6 mm:n paksuista jäykkää pyöreää vaakatasossa olevaa tankoa, joka on kiinnitetty ajoneuvon tai istuimen rakenteeseen ja johon voidaan ISOFIX-lukitusosien avulla kiinnittää lasten ISOFIX-turvajärjestelmä; 2.11.2. ’ISOFIX-lukitusosalla’ tarkoitetaan yhtä kahdesta kiinnitysosasta, jotka ovat tämän säännön 6.3.3 kohdan vaatimusten mukaisia, jotka kuuluvat lasten ISOFIX-turvajärjestelmän rakenteeseen ja jotka ovat yhteensopivat ISOFIX-alakiinnityspisteiden kanssa;

2.12. ’heilahduksenestolaitteella’ laitetta, jonka tarkoituksena on rajoittaa lasten turvajärjestelmän heilahduksia ajoneuvon törmäyksen aikana ja jossa on a) yläkiinnityshihna, tai b) tukijalka, ja joka täyttää tämän säännön vaatimukset ja on kiinnitetty ISOFIX-kiinnitysjärjestelmään ja ISOFIX-yläkiinnityspisteisiin tai ajoneuvon lattian kosketuspintaan, joka täyttää säännön nro 14 vaatimukset. ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä käyttävän lasten turvajärjestelmän heilahduksenestolaitteessa voi olla yläkiinnityshihna, tukijalka tai muu väline, jolla voidaan rajoittaa heilahduksia;

2.13. ’ISOFIX-yläkiinnityshihnalla’ vyönauhaa (tai vastaavaa), joka kulkee lasten ISOFIX-turvajärjestelmän yläosasta ISOFIX-yläkiinnityspisteesen ja joka on varustettu säätölaitteella, kiristyksen vapautuslaitteella sekä ISOFIX-yläkiinnitysliittimellä. 2.13.1. ’ISOFIX-yläkiinnityspisteellä’ säännön nro 14 vaatimukset täyttävää määritellyllä alueella sijaitsevaa osaa, esimerkiksi tankoa, johon voidaan kiinnittää ISOFIX-yläkiinnitysliitin ja joka siirtää kiinnitysvoimat ajoneuvon rakenteeseen; 2.13.2. ’ISOFIX-yläkiinnitysliittimellä’ laitetta, joka on tarkoitettu kiinnitettäväksi ISOFIX-yläkiinnityspisteeseen; 2.13.3. ’ISOFIX-yläkiinnityskoukulla’ tarkoitetaan ISOFIX- yläkiinnitysliitintä, jollaista käytetään yleensä ISOFIX-yläkiinnityshihnan liittämiseksi ISOFIX-kiinnityspisteeseen ja joka määritellään säännössä nro 14 olevassa kuvassa 3; 2.13.4. ’ISOFIX-yläkiinnityksen lukitusosalla’ tarkoitetaan laitetta, jolla ISOFIX-yläkiinnityshihna kiinnitetään lasten ISOFIX-turvajärjestelmään;

2.14. ’kiristyksen vapautuslaitteella’ järjestelmää, jolla voidaan vapauttaa laite, joka säätää ja ylläpitää ISOFIX-yläkiinnityshihnan kireyttä;

2.15. ’tukijalalla’ pysyvästi lasten turvajärjestelmään kiinnitettyä heilahduksenestolaitetta, joka synnyttää puristusvoiman lasten turvajärjestelmän ja ajoneuvon rakenteen välille. Tukijalkaa on voitava säätää pituussuunnassa (suuntaan Z), ja se voi olla säädettävä myös muissa suunnissa; 2.15.1. ’tukijalan jalustalla’ yhtä tai useampaa lasten turvajärjestelmän tukijalan osaa, joka on tarkoitettu (suunniteltu) osumaan ajoneuvon lattian kosketuspintaan ja joka on suunniteltu siirtämään tukijalan kuorma ajoneuvon rakenteeseen etutörmäyksen aikana; 2.15.2. ’tukijalan jalustan kosketuspinta’ tukijalan jalustan pintaa, joka on fyysisesti kosketuksissa ajoneuvon lattian kosketuspinnan kanssa ja joka on suunniteltu siirtämään kuormia ajoneuvon rakenteeseen; 2.15.3. ’tukijalan jalustan tilavuusalueella’ tilavuusaluetta, joka ilmaisee sekä tukijalan jalustan liikkeiden laajuutta että niiden rajoitteita. Se vastaa säännön nro 14 liitteessä 10 määriteltyä ajoneuvojen tukijalan jalustan arvioitua volyymia. 2.15.4. ’tukijalan tilavuusalueella’ tukijalan enimmäismittojen mukaista tilavuusaluetta, joka vastaa säännön nro 16 liitteessä 17 määriteltyä ajoneuvojen tukijalan asennuksen tilavuusaluetta ja jolla varmistetaan i-kokoluokan lasten turvajärjestelmän tukijalan mittojen kannalta asianmukainen asentaminen ajoneuvon i-kokoluokan istumapaikkaan;

2.16. ’lasten turvajärjestelmäasetelman pituuskallistuskulma’ säännössä nro 16 (liite 17, lisäys 2 kuva 2) määritellyn asetelman ISO/F2 (B) pohjapinnan ja säännössä nro 14 (liite 4, lisäys 2) määritellyn ajoneuvon vaakasuoran Z-tason välistä kulmaa, kun asetelma on asetettu ajoneuvoon säännön nro 16 (liite 17, lisäys 2) mukaisesti;

2.17. ’ajoneuvon istuinasetelmalla’ ISOFIX-kokoluokkien mukaista asetelmaa, jonka mitat annetaan säännön nro 16 liitteen 2 lisäyksessä 17 olevissa kuvissa 1–6 ja jota lasten turvajärjestelmän valmistaja käyttää määrittääkseen lasten ISOFIX-turvajärjestelmän asianmukaiset mitat ja ISOFIX-lukitusosien sijainnin;

2.18. ’lasten turvaistuimella’ lasten turvajärjestelmää, johon kuuluu lapselle tarkoitettu istuin;

2.19. ’istuimella’ rakennetta, joka on olennainen osa lasten turvajärjestelmää ja johon lapsi on tarkoitus sijoittaa istuma-asennossa;

2.20. ’istuintuella’ lasten turvajärjestelmän osaa, jolla istuinta voidaan kohottaa;

2.21. ’vyöllä’ lasten turvalaitetta, johon kuuluu soljella varustettu hihnojen yhdistelmä, säätölaitteita ja lukitusosia;

2.22. ’valjasvyöllä’ vyökokoonpanoa, johon kuuluu lantiovyö ja olkahihnat sekä haarahihna;

2.23. ’Y-hihnalla’ vyötä, jossa lapsen jalkojen välistä kulkeva hihna ja kummankin olkapään kautta kulkevat hihnat muodostavat hihnojen yhdistelmän;

2.24. ’kantolaukulla’ turvajärjestelmää, johon lapsi on tarkoitettu sijoitettavaksi ja paikallaan pidettäväksi selällään tai vatsallaan niin, että hänen selkärankansa on kohtisuorassa ajoneuvon pituussuuntaiseen keskilinjaan nähden. Se on suunniteltu siten, että törmäyksen sattuessa kiinnitysvoimat jakautuvat lapsen pään ja vartalon alueelle mutta eivät hänen raajoihinsa;

2.25. ’kantolaukun kiinnityslaitteella’ laitetta, jolla kantolaukku kiinnitetään ajoneuvon rakenteeseen;

2.26. ’turvakaukalolla’ turvajärjestelmää, johon lapsi sijoitetaan selkä menosuuntaan puoliksi istuvaan asentoon. Se on suunniteltu siten, että etutörmäyksen sattuessa kiinnitysvoimat jakautuvat lapsen pään ja vartalon alueelle mutta eivät raajoihin;

2.27. ’lapsen tuella’ lasten turvajärjestelmän osaa, jolla lasta voidaan kohottaa lasten turvajärjestelmässä;

2.28. ’törmäyssuojalla’ laitetta, joka kiinnitetään lapsen etupuolelle ja joka on suunniteltu siten, että etutörmäyksen sattuessa kiinnitysvoimat jakautuvat laajemmalle alueelle lapsen kehon pituussuunnassa;

2.29. ’hihnalla’ taipuisaa osaa, jonka tarkoituksena on siirtää voimia;

2.30. ’lantiohihnalla’ hihnaa, joka kulkee täydellisenä vyönä tai tällaisen vyön osana lapsen lantioseudun yli ja pitää sen joko suoraan tai välillisesti paikallaan;

2.31. ’olkahihnalla’ vyön osaa, joka pitää lapsen ylävartalon paikallaan;

2.32. ’haarahihnalla’ hihnaa (tai jaettuja hihnoja, jotka muodostuvat kahdesta tai useammasta vyönauhasta) ja joka on kiinnitetty lasten turvajärjestelmään ja lantiohihnaan ja joka kulkee lapsen reisien välistä; se on suunniteltu siten, että tavanomaisessa käytössä se estää lapsen liukumisen lantiohihnan alitse ja törmäyksen sattuessa estää lantiohihnan siirtymisen lantiolta ylös;

2.33. ’lasten turvahihnalla’ hihnaa, joka on vyön (valjaiden) olennainen osa ja joka pitää paikallaan ainoastaan lapsen kehon;

2.34. ’soljella’ pikairrotuslaitetta, jonka ansiosta vyö pitää lapsen paikallaan tai auton rakenne pitää vyön paikallaan ja joka on mahdollista avata nopeasti. Soljessa voi myös olla säätölaite;

2.35. ’umpirakenteisella soljen avauspainikkeella’ soljen avauspainiketta, josta solkea ei saa pystyä avaamaan halkaisijaltaan 40 mm:n palloa käyttäen;

2.36. ’avorakenteisella soljen avauspainikkeella’ soljen avauspainiketta, josta solki on voitava avata halkaisijaltaan 40 mm:n palloa käyttäen;

2.37. ’säätölaitteella’ laitetta, joka mahdollistaa vyön tai sen lukitusosien säätämisen käyttäjän ruumiinrakenteen mukaisesti. Säätölaite voi olla joko osa solkea tai kelauslaite tai mikä tahansa muu vyön osa;

2.38. ’pikasäätölaitteella’ säätölaitetta, jota on mahdollista käyttää yhden käden yhdellä sujuvalla liikkeellä;

2.39. ’suoraan lasten turvajärjestelmään kiinnitetyllä säätölaitteella’ valjasvyön säätölaitetta, joka on kiinnitetty suoraan lasten turvajärjestelmään ja joka ei ole suoraan sen hihnan varassa, jonka säätämiseen se on tarkoitettu;

2.40. ’energianvaimentimella’ laitetta, joka on suunniteltu yksin tai yhdessä hihnan kanssa ottamaan vastaan energiaa ja joka on osa lasten turvajärjestelmää;

2.41. ’kelauslaitteella’ laitetta, joka on suunniteltu koko lasten turvajärjestelmään kuuluvan hihnan tai sen osan kelaamiseen. Ilmaisu käsittää seuraavat laitteet: 2.41.1. ’automaattisesti lukittuvalla kelauslaitteella’ kelauslaitetta, joka mahdollistaa hihnan kelautumisen ulos haluttuun pituuteen ja joka automaattisesti mukauttaa hihnan henkilön ruumiinrakenteen mukaan, kun solki on kiinnitetty, ja joka samalla estää hihnan uloskelautumisen pidemmälle ilman käyttäjän tahallista toimintaa; 2.41.2. ’törmäyksessä lukittuva kelauslaite’ kelauslaitetta, joka ei tavanomaisissa ajo-olosuhteissa rajoita turvavyön käyttäjän liikkumisvapautta. Laitteessa on hihnan pituuden säätölaitteet, jotka säätävät automaattisesti hihnan pituuden käyttäjän ruumiinrakenteen mukaan, ja lukitusmekanismi, joka aktivoituu törmäystilanteessa: 2.41.2.1. ajoneuvon jarrutuksesta, hihnan uloskelautumisesta kelauslaitteesta tai muiden automaattisten toimintojen vaikutuksesta (yksinkertainen lukkiutumistapa); 2.41.2.2. tällaisten tekijöiden yhteisvaikutuksesta (monitoiminen lukkiutumistapa);

2.42. ’kallistetulla asennolla’ erityistä istuimen asentoa, joka mahdollistaa lapselle nojaavan asennon;

2.43. ’makuuasennossa/selällään/vatsallaan’ asentoa, jossa ainakin lapsen pää ja vartalo, lukuun ottamatta raajoja, ovat vaakasuoralla pinnalla, kun lapsi on levossa turvalaitteessa;

2.44. ’ajoneuvon istuimella’ yhden aikuisen istuimeksi tarkoitettua ajoneuvon rakenteeseen mahdollisesti erottamattomasti kuuluvaa rakennetta verhoiluineen. Tällöin tarkoitetaan: ’ajoneuvon istuinryhmällä’ joko yhdistelmäistuinta tai useampaa erillistä, vierekkäistä istuinta (jotka on sijoitettu niin, että yhden istuimen etukiinnityspisteet ovat linjassa toisen istuimen etu- tai takakiinnityspisteiden kanssa tai näiden välistä kulkevalla linjalla), joista jokainen on tarkoitettu yhdelle tai useammalle aikuiselle; ’ajoneuvon yhdistelmäistuimella’ useamman kuin yhden aikuisen istuimeksi tarkoitettua rakennetta verhoiluineen; ’ajoneuvon etuistuimilla’ istuinryhmää, joka sijaitsee matkustajatilassa etummaisena eli suoraan sen edessä ei ole yhtään muuta istuinta; ’ajoneuvon takaistuimilla’ kiinteitä menosuuntaan suunnattuja istuimia, jotka sijaitsevat toisen ajoneuvon istuinryhmän takana;

2.45. ’istuinten tyypillä’ aikuisten istuinten luokkaa, johon kuuluvilla istuimilla on samanlaiset istuinrakenteen muodon, mittojen ja materiaalien, istuimen säätö- ja lukitusjärjestelmien tyypin ja mittojen, aikuisten turvavöiden kiinnityspisteiden tyypin ja mittojen, istuimen kiinnityspisteiden tyypin ja mittojen tai ajoneuvon rakenteen asiaankuuluvien osien tyypin ja mittojen kaltaiset olennaiset ominaisuudet;

2.46. ’säätöjärjestelmällä’ täydellistä laitetta, jolla ajoneuvon istuin tai sen osat voidaan säätää aikuisen käyttäjän ruumiinrakenteelle sopivaan asentoon. Tällä laitteella voidaan erityisesti siirtää istuinta pituus- ja/tai pystysuunnassa ja/tai muuttaa istuimen osien välisiä kulmia;

2.47. ’ajoneuvon istuimen kiinnityspisteellä’ järjestelmää, mukaan lukien ajoneuvon rakenteen asianomaiset osat, jolla koko aikuisen istuin on kiinnitetty ajoneuvon rakenteeseen;

2.48. ’siirtojärjestelmällä’ laitetta, jolla aikuisen istuinta tai jotakin sen osaa voidaan portaattomasti siirtää pituussuunnassa tai istuimen osien välisiä kulmia muuttaa matkustajien ajoneuvoon nousemisen tai ajoneuvosta poistumisen taikka esineiden ajoneuvoon lastaamisen ja ajoneuvosta purkamisen helpottamiseksi;

2.49. ’lukitusjärjestelmällä’ laitetta, jolla varmistetaan, että aikuisen istuin ja sen osat voidaan pitää käyttöasennossa;

2.50. ’istuimen taitekohdalla’ aluetta, joka on lähellä ajoneuvon istuimen istuintyynyn ja selkänojan pintojen risteyskohtaa;

2.51. ’ISOFIX-sijainnilla’ kohtaa, johon voidaan asentaa joko a) säännössä nro 44 määritelty yleinen lasten ISOFIX-turvajärjestelmä; tai b) säännössä nro 44 määritelty lasten turvajärjestelmä, joka on varustettu ajoneuvotyyppikohtaisella ISOFIXillä, tai tässä säännössä määritelty ajoneuvotyyppikohtainen ISOFIX; tai c) lasten i-kokoluokan turvajärjestelmä, jota voidaan käyttää ajoneuvon valmistajan säännön nro 16 mukaisesti määrittelemillä erityisillä ISOFIX-istuinpaikoilla;

2.52. ’tyyppihyväksyntätestillä’ testiä, jolla määritetään, vastaako hyväksyttäväksi toimitettu lasten turvajärjestelmä sovellettavia vaatimuksia;

2.53. ’tuotannon kvalifiointitestillä’ testiä, jolla määritetään, kykeneekö valmistaja tuottamaan lasten turvajärjestelmiä, jotka ovat tyyppihyväksyntää varten toimitettujen lasten turvajärjestelmien mukaisia;

2.54. ’rutiinitestauksella’ useiden yhdestä erästä valittujen lasten turvajärjestelmien testaamista sen todentamiseksi, missä määrin ne vastaavat sovellettavia vaatimuksia;

2.55. ’olkahihnan pidikkeellä’ laitetta, jonka tarkoituksena on tavanomaisissa ajo-olosuhteissa pitää asianmukainen olkahihna paikallaan lapsen vartalolla kiinnittämällä olkahihnat toisiinsa.

3. HYVÄKSYNTÄHAKEMUS

3.1. Tavaramerkin haltijan tai tämän asianmukaisesti valtuuttaman edustajan on haettava lasten turvajärjestelmälle tyyppihyväksyntää, ja hakemus on käsiteltävä liitteessä 11 kuvattua tyyppihyväksyntämenettelyä noudattaen.

3.2. Kutakin lasten turvajärjestelmätyyppiä koskevan hyväksyntähakemuksen mukana on oltava 3.2.1. lasten turvajärjestelmän tekninen kuvaus, jossa eritellään käytettävät hihnat ja muut materiaalit sekä kuormituksen rajoittimien ennustettava ja toistettava käyttäytyminen. Siihen on liitettävä lasten turvajärjestelmän muodostavien osien piirrokset sekä kelauslaitteiden osalta niiden sekä niihin liittyvien tuntoelinten asennusohjeet sekä ilmoitus myrkyllisyydestä (6.3.1.1 kohta) ja syttyvyydestä (6.3.1.2 kohta); piirroksissa on osoitettava aiottu hyväksyntänumeron ja mahdollisten muiden symbolien paikka hyväksyntämerkin ympyrään nähden; 3.2.2. hakijan on ilmoitettava, onko kyseessä a) lasten i-kokoluokan turvajärjestelmiä koskeva hakemus; vai b) ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä käyttävää lasten turvajärjestelmää koskeva hakemus; 3.2.3. tämän säännön 7.1.3.2 kohdan mukaisesti testausvaunussa ajoneuvon korissa tai tämän säännön 7.1.3.3 kohdan mukaisesti kokonaisessa ajoneuvossa testattujen lasten turvajärjestelmien osalta hakijan on toimitettava asiakirja-aineistoa (piirroksia ja/tai kuvia) lasten turvajärjestelmän ja auton yhdistelmästä tai ISOFIX-istuinpaikan ja asiaankuuluvaan ajoneuvoympäristön yhdistelmästä, jolle valmistaja on hakenut ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä koskevaa hyväksyntää. Tässä asiakirja-aineistossa on ilmoitettava a) käytettävissä oleva tila lasten turvajärjestelmän ympärillä, kun se on asennettu istuinpaikkaan. Siinä on ennen kaikkea ilmoitettava osat, jotka voivat vaikuttaa lasten turvajärjestelmään törmäyksen yhteydessä; b) kaikki asiaankuuluvat ajoneuvon osat, jotka voivat niiden lujuuden tai jäykkyyden vuoksi vaikuttaa lasten turvajärjestelmän (kiertävään) liikkeeseen. 3.2.4. testin tekemisestä vastaavan teknisen tutkimuslaitoksen pyytämiä näytekappaleita lasten turvajärjestelmästä; 3.2.5. kymmenen metriä jokaista hihnatyyppiä, jota lasten turvalaitteessa käytetään; ja 3.2.6. pakkausohjeet ja -tiedot jäljempänä tämän säännön 14 kohdan mukaisesti; 3.2.7. kun kyseessä on ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä koskeva hakemus ja testit tehdään ajoneuvon korissa, ajoneuvon kori ja siihen sisältyvät aikuisen istuimet ja asiaankuuluvat ajoneuvon osat on annettava käyttöön.

3.3. Liitteessä 20 luetellaan, mitkä asiakirjat on vähintään liitettävä hyväksyntähakemukseen 3.2 kohdan ja muiden tämän säännön kohtien mukaisesti.

3.4. Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä osapuolen toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että käytössä on riittävät järjestelyt ja menettelyt, joilla varmistetaan tehokas valvonta, jotta tuotannossa olevat lasten turvajärjestelmät, -varusteet ja -osat ovat hyväksytyn tyypin mukaisia.

4. MERKINNÄT

4.1. Tyyppihyväksyntää varten 3.2.4 ja 3.2.5 kohdan määräysten mukaisesti toimitetuissa lasten turvajärjestelmien näytekappaleissa on oltava selvästi ja pysyvästi merkittyinä valmistajan nimi, nimikirjaimet tai tavaramerkki.

4.2. Lasten turvajärjestelmään, lukuun ottamatta hihnoja ja valjaita, on merkittävä selvästi ja pysyvästi tuotantovuosi.

4.3. Lasten turvajärjestelmän suuntaaminen ajoneuvoon nähden on merkittävä selkeästi tuotteeseen.

Tässä kohdassa määritellyn merkinnän on oltava näkyvissä lasten turvajärjestelmässä, kun lapsi on sijoitettu autoon lasten turvajärjestelmään.

4.4. Lasten turvajärjestelmän näkyvissä olevalla sisäpinnalla (johon luetaan myös lapsen pään kohdalla olevat sivu-ulokkeet) suunnilleen kohdassa, johon lapsen pää tukeutuu, on selkä menosuuntaan suunnatuissa turvajärjestelmissä oltava pysyvästi kiinnitettynä jäljempänä esitetty merkintä (esitetty tekstitieto on vähimmäisvaatimus).

Merkinnän vähimmäiskoko: 60 × 120 mm.

Merkintä on oltava ommeltu päällykseen koko ympärykseltään ja/tai kiinnitetty päällykseen pysyvästi koko takapinnaltaan. Merkintä voidaan kiinnittää myös muulla pysyvällä tavalla niin, ettei se irtoa tuotteesta tai peity näkyvistä. Lipuketyyppisiä merkkejä ei saa käyttää.

Jos lasten turvajärjestelmän osat tai turvajärjestelmän valmistajan toimittamat lisävarusteet voivat peittää merkinnän, laite on varustettava lisämerkillä. Yksi varoitusmerkki on oltava pysyvästi näkyvissä aina, kun turvalaitetta valmistellaan käyttöä varten riippumatta asennustavasta tai -paikasta.

4.5. Jos lasten turvajärjestelmä voidaan suunnata kasvot menosuuntaan, siinä on oltava pysyvästi seuraavanlainen merkki, joka on lasten turvajärjestelmän ajoneuvoon asentavan henkilön nähtävissä:

Valmistaja saa lisätä sanan ”kuukautta”, jotta symbolin ”M” merkitys tulisi selväksi. Sana ”kuukautta” on oltava kielellä, jota puhutaan yleisesti tuotteen myyntimaassa tai -maissa. Sana voidaan merkitä useammalla kielellä.

Merkin vähimmäiskoko on 40 × 40 mm.

4.6. i-kokoluokan merkintä:

seuraavien tietojen on näyttävä pysyvästi henkilölle, joka asentaa lasten turvajärjestelmän ajoneuvoon:

4.6.1. i-kokoluokan tunnus: jäljempänä olevan merkin vähimmäismitat ovat 25 × 25 mm ja kuvakkeen on erotuttava selvästi taustasta. Kuvakkeen on näyttävä selkeästi joko värien ansiosta tai riittävän paksuisena kohokuvana, jos tunnus on valettu tai kohopainettu;

4.6.2. lasten turvajärjestelmän kokoväli senttimetreinä;

4.6.3. lasten turvajärjestelmiin kiinnitettyjen lasten enimmäismassa kilogrammoina.

4.7. Ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXIÄ koskeva merkintä:

ajoneuvotyyppikohtaisessa ISOFIXissä on oltava pysyvästi kiinnitetty merkki, jonka on näyttävä lasten turvajärjestelmän ajoneuvoon kiinnittävälle henkilölle ja jossa on seuraava maininta:

”SPECIFIC VEHICLE ISOFIX”

4.8. Lisämerkinnät

Seuraavat tiedot on annettava joko kuvakkein tai tekstinä. Merkinnästä käy ilmi seuraavaa:

a) olennaiset vaiheet lasten turvajärjestelmän valmistelemiseksi asennusta varten. Siinä on esimerkiksi selitettävä, miten ISOFIX-lukitusosia säädetään;

b) kaikkien osoittimien sijainti, tarkoitus ja tulkinta on selitettävä;

c) yläkiinnityksen tai muiden lasten turvajärjestelmän heilahdusliikettä rajoittavien varusteiden sijainti ja tarvittaessa asento on osoitettava käyttämällä tapauksen mukaan jotakin seuraavista merkeistä, jos varuste edellyttää käyttäjän toimenpiteitä;

d) ISOFIX-lukitusosien ja yläkiinnityksen tai muiden lasten turvajärjestelmän heilahdusliikettä rajoittavien varusteiden säätäminen on kuvailtava;

e) merkinnän on oltava pysyvästi kiinnitetty ja lasten turvajärjestelmän asentavan käyttäjän nähtävissä;

f) tarvittaessa on viitattava lasten turvajärjestelmän käyttöohjeisiin ja niiden sijaintiin käyttämällä jäljempänä olevaa symbolia.

5. HYVÄKSYNTÄ

5.1. Jokaisen 3.2.4 ja 3.2.5 kohdan mukaisesti toimitetun näytekappaleen on joka suhteessa täytettävä tämän säännön 6 ja 7 kohdassa vahvistetut eritelmät, ennen kuin hyväksyntä voidaan myöntää.

5.2. Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sen kaksi ensimmäistä merkkiä (nykyisin 00, joka vastaa 9. heinäkuuta 2013 voimaan tullutta muutossarjaa 00) tarkoittaa muutossarjaa, joka sisältää hyväksynnän antohetkellä voimassa olevat uusimmat sääntöä koskevat merkittävät tekniset muutokset. Sama osapuoli ei saa antaa samaa numeroa muulle tässä säännössä tarkoitetulle lasten turvajärjestelmätyypille. Tämän säännön mukaisesti hyväksytyssä lasten turvajärjestelmätyypissä ei saa olla muita säännön 44 (lasten turvajärjestelmät) mukaisia hyväksyntämerkkejä.

5.3. Tässä säännössä tarkoitetun hyväksynnän myöntämistä lasten turvajärjestelmätyypille tai sellaisen hyväksynnän laajentamista taikka epäämistä koskeva ilmoitus on toimitettava tätä sääntöä soveltaville osapuolille liitteessä 1 olevan mallin mukaisella lomakkeella.

5.4. Edellä 4 kohdassa määrättyjen merkintöjen lisäksi jokaiseen tämän säännön mukaisesti tyyppihyväksyttyyn lasten turvajärjestelmään on sopivaan kohtaan kiinnitettävä seuraavat tiedot: 5.4.1. Kansainvälinen hyväksyntämerkki, jossa on 5.4.1.1. ympyrän sisällä oleva kirjain ”E” ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (1); 5.4.1.2. hyväksyntänumero, ilmaisu ”Regulation No.” ja sen jälkeen asetuksen numero, kenoviiva ja muutossarja (”Regulation No. XXX/XX)”: 5.4.2. seuraavat lisäsymbolit: 5.4.2.1. sana ”i-Size universal ISOFIX” tai ”specific vehicle ISOFIX” lasten turvajärjestelmän luokasta riippuen; 5.4.2.2. kokoluokka, jolle lasten turvajärjestelmä on suunniteltu; 5.4.2.3. symboli ”S”, jos kyseessä on ”erityisturvalaite”.

5.5. Tämän säännön liitteessä 2 on esimerkki hyväksyntämerkin asettelusta.

5.6. Edellä 5.4 kohdassa tarkoitettujen tietojen on oltava selvästi luettavissa ja pysyvästi merkittyjä joko laitteessa olevaan kylttiin tai itse laitteeseen. Kyltin tai merkinnän on oltava kulutusta kestävä.

5.7. Edellä 5.6 kohdassa tarkoitetut merkit voi antaa joko hyväksynnän myöntänyt tyyppihyväksyntäviranomainen tai kyseisen viranomaisen luvalla tuotteen valmistaja.

6. YLEISET ERITELMÄT

6.1. Sijoittaminen ja kiinnittäminen ajoneuvoon

6.1.1. i-kokoluokan lasten turvajärjestelmät on tarkoitettu käytettäviksi i-kokoluokan istuinpaikoilla, kun lasten turvajärjestelmä on asennettu ajoneuvon valmistajan ohjeiden mukaisesti.

Ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä käyttävä lasten turvajärjestelmä on tarkoitettu käytettäviksi kaikilla ISOFIX-istuinpaikoilla ja myös tavaratilassa, jos järjestelmä on asennettu ajoneuvon valmistajan ohjeiden mukaisesti.

6.1.2. Lasten turvajärjestelmä on luokkaansa vastaavasti (ks. taulukko 1) kiinnitettävä ajoneuvon rakenteeseen tai ajoneuvon istuimen rakenteeseen:

6.1.2.1. i-kokoluokassa tämä tehdään kahdella ISOFIX-lukitusosalla ja heilahduksenestolaitteella sekä kasvot menosuuntaan että selkä menosuuntaan suunnatuille lasten turvajärjestelmille.

6.1.2.2. Ajoneuvotyyppikohtaisessa ISOFIXissä tämä tehdään lasten turvajärjestelmän valmistajan suunnittelemilla ISOFIX-lukitusosilla, jotka kiinnitetään ajoneuvon valmistajan suunnittelemaan ISOFIX-kiinnityspisteeseen. Taulukko 1 Mahdolliset tyyppihyväksyntäkokoonpanot Suuntaus Luokka i-kokoluokan CRS Ajoneuvotyyppikohtainen integroitu ISOFIX CRS INTEGROITU Kasvot sivusuuntaan (kantolaukku) NA A Selkä menosuuntaan A A Kasvot menosuuntaan (integroitu) A A Jossa: CRS= Lasten turvajärjestelmä A= Sovelletaan NA= Ei sovelleta.

6.1.3. Alle 15-kuukautisia lapsia saadaan kuljettaa vain kasvot sivusuuntaan tai selkä menosuuntaan suunnatuissa lasten turvajärjestelmissä.

Tämä tarkoittaa seuraavaa:

a) enintään 15-kuukautiselle lapselle suunnitellun lasten turvajärjestelmän on oltava suunnattu selkä menosuuntaan ja siihen on pystyttävä sijoittamaan vähintään 83 cm pitkä lapsi;

b) kasvot menosuuntaan suunnattua lasten turvajärjestelmää ei saa suunnitella siten, että siihen voitaisiin sijoittaa alle 71 cm pitkä lapsi;

c) kun vaihdettava istuin on suunnattu selkä menosuuntaan, siihen on voitava sijoittaa 83 cm pitkä lapsi. Tämä ei estä sijoittamasta siihen pidempää lasta.

Selkä menosuuntaan suunnattu lasten turvajärjestelmä voidaan suunnitella minkä ikäiselle lapselle tahansa.

6.2. Lasten turvajärjestelmän kokoonpano

6.2.1. Lasten turvajärjestelmä on pantava kokoon seuraavasti:

6.2.1.1. lasten turvajärjestelmän on suojattava lasta kaikissa lasten turvajärjestelmälle eritellyissä käyttöasennoissa. erityisturvajärjestelmissä pääasiallisen turvajärjestelmän on annettava vaadittava suoja kaikissa lasten turvajärjestelmän aiotuissa käyttöasennoissa ilman mahdollisesti käytettävissä olevia lisäturvajärjestelmiä;

6.2.1.2. lasten turvajärjestelmän on oltava sellainen, että lapsi voidaan kiinnittää siihen ja irrottaa siitä helposti ja vaivattomasti. Jos kyseessä on lasten turvajärjestelmä, johon lapsi on kiinnitetty valjasvyöllä tai Y-hihnalla, jossa ei ole kelauslaitetta, kummankin olkahihnan sekä lantiohihnan on voitava liikkua toisiinsa nähden 6.7.1.4 kohdassa määrätyn menettelyn aikana. Näissä tapauksissa lasten turvajärjestelmään kuuluva vyökokoonpano voidaan suunnitella koostuvaksi kahdesta tai useammasta toisiinsa liittyvästä osasta. Erityisturvajärjestelmien osalta otetaan huomioon, että lisäturvalaitteet hidastavat lapsen kiinnittämistä järjestelmään ja irrottamista siitä. Lisälaitteet on kuitenkin suunniteltava niin, että niiden lukitus on mahdollista avata mahdollisimman nopeasti;

6.2.1.3. jos lasten turvajärjestelmän kaltevuutta on mahdollista muuttaa, tämä kaltevuuden muuttaminen ei saa edellyttää hihnojen tai muun lasten turvajärjestelmän osan säätämistä uudelleen käsin. Lasten turvajärjestelmän kaltevuuden muuttamisen on edellytettävä nimenomaisia käsin tehtäviä toimenpiteitä;

6.2.1.4. jotta lapsi ei liukuisi penkin alle törmäyksen tai oman levottomuutensa seurauksena, kaikissa kasvot menosuuntaan suunnatuissa turvajärjestelmissä, joihin kuuluu integroitu valjasvyöjärjestelmä, on käytettävä haarahihnaa.

6.2.1.5. Kaikkien turvalaitteiden, joissa käytetään lantiohihnaa, on ohjattava lantiohihnaa niin, että lantiohihnan välittämät kuormat kohdistuvat lantioon. Kokoonpano ei saa rasittaa liikaa lapsen kehon arkoja kohtia (vatsa, jalkoväli jne.). Se on suunniteltava niin, että törmäyksen sattuessa puristusvoima ei kohdistu lapsen päälakeen;

6.2.1.6. kaikki turvajärjestelmän hihnat on sijoitettava niin, etteivät ne voi aiheuttaa käyttäjälleen epämukavuutta tavanomaisessa käytössä tai osoittautua rakenteeltaan vaarallisiksi. Olkahihnojen välisen etäisyyden kaulan lähellä on oltava vähintään käytettävän asianmukaisen testinuken kaulan paksuuden suuruinen.

6.2.1.7. Kun haarahihna on kiinnitettynä ja pisimmässä asennossaan (jos sitä voidaan säätää), lantiohihnan säätäminen pienimmän ja suurimman testinuken lantion yläpuolelle ei saa olla mahdollista hyväksynnän kattamissa massaryhmissä. Missään kasvot eteenpäin suunnatussa turvalaitteessa ei saa olla mahdollista säätää lantiohihnaa pienimmän ja suurimman testinuken lantion yläpuolelle hyväksynnän kattamissa massaryhmissä.

6.2.1.8. Jäljempänä 7.1.3 kohdassa kuvatussa dynaamisessa testissä lantiohihna ei saa siirtyä kokonaisuudessaan nuken lantio-osan ulkopuolelle ennen suurimman vaakasuuntaisen pään siirtymän hetkeä. Tämä on arvioitava pikavideokuvannalla.

6.2.2. Lasten turvajärjestelmä on suunniteltava ja asennettava siten, että

6.2.2.1. siinä ei ole teräviä reunoja tai ulokkeita, jotka saattavat vahingoittaa ajoneuvon istuinten päällyksiä tai matkustajan vaatteita;

6.2.2.2. sen jäykissä osissa ei ole hihnojen kanssa kosketuksiin joutuvissa kohdissa teräviä reunoja, jotka saattaisivat kuluttaa hihnoja.

6.2.3. Mitään osaa, jota ei ole tarkoitettu poistettavaksi tai irrotettavaksi, ei saa olla mahdollista poistaa tai irrottaa ilman erityistyökaluja. Kaikki osat jotka on tarkoitettu poistettaviksi huolto- tai säätötarkoituksia varten, on suunniteltava siten, että virheellisen kokoamisen ja käytön vaara on mahdollisimman pieni, sillä kokoaminen ja purkaminen on eriteltävä yksityiskohtaisesti turvajärjestelmän käyttöohjeissa. Kaikki valjasvyöt on voitava säätää koko säätövälinsä pituudelle ilman purkamista.

6.2.4. Erityisturvalaitteissa voi olla ylimääräisiä turvajärjestelmiä. Ne on suunniteltava sellaisiksi, että niiden virheellisen kokoamisen ja käytön vaara on mahdollisimman pieni ja että pelastushenkilöstö voi hätätapauksessa välittömästi havaita, miten ne voidaan avata ja mikä niiden toimintaperiaate on.

6.2.5. Lasten turvajärjestelmä voi olla suunniteltu mille valmistajan määrittelemälle kokovälille tahansa, edellyttäen että se täyttää tässä asetuksessa säädetyt vaatimukset.

6.2.6. Lasten turvajärjestelmät, joihin sisältyy ilmalla täytettäviä osia, on suunniteltava niin, että käyttöolosuhteilla (paine, lämpötila, kosteus) ei ole mitään vaikutusta niiden kykyyn täyttää tämän säännön vaatimukset.

6.3. Lasten turvajärjestelmiä koskevat eritelmät

6.3.1 Materiaali

6.3.1.1. Lasten turvalaitteen valmistajan on ilmoitettava kirjallisesti, että turvajärjestelmien valmistuksessa käytettyjen, järjestelmään kiinnitetyn lapsen ulottuvilla olevien materiaalien myrkyllisyys on EN 71–3:1994/A1:2000/AC -standardin asiaankuuluvien osien mukainen. Testit, joilla ilmoituksen paikkansapitävyys vahvistetaan, voidaan suorittaa testiviranomaisen valitsemalla tavalla.

6.3.1.2. Lasten turvajärjestelmän valmistajan on ilmoitettava kirjallisesti, että turvajärjestelmien valmistuksessa käytettyjen materiaalien syttyvyys on EN 71–2:2011 -standardin asiaankuuluvien osien mukainen. Testit, joilla ilmoituksen paikkansapitävyys vahvistetaan, voidaan suorittaa testiviranomaisen valitsemalla tavalla.

6.3.2. Yleiset ominaisuudet

6.3.2.1. Sisäiset geometriset ominaisuudet

Hyväksyntätestit tekevän teknisen tutkimuslaitoksen on todennettava, että lasten turvajärjestelmän sisämitat merkinnät vastaavat liitteen 18 vaatimuksia. Olkapäiden ja lantion leveyden sekä istumakorkeuden vähimmäismittoja sekä olkapäiden korkeuden vähimmäis- ja enimmäismittoja on noudatettava valmistajan ilmoittaman kokovälin rajoissa.

6.3.2.2. Ulkomitat

Lasten turvajärjestelmän leveyden, korkeuden ja syvyyden enimmäismitat sekä lukitusosiinsa kiinnitettävien ISOFIX-kiinnityspisteiden sijainti on määriteltävä tämän säännön 2.17 kohdassa määritellyssä ajoneuvon istuinasetelmassa.

a) i-kokoluokan ISO/F2x – Kasvot menosuuntaan asennettava lasten turvajärjestelmä, matala (korkeus 650 mm) ISOFIX-KOKOLUOKKA B1;

b) i-kokoluokan ISO/R2 – Selkä menosuuntaan asennettava lasten turvajärjestelmä, pieni koko CRS ISOFIX-KOKOLUOKKA D;

c) ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä käyttävät lasten turvajärjestelmät – kaikki ISO-kokoluokat.

6.3.2.3. Massa

Integroidun lasten turvajärjestelmän (mukaan lukien i-kokoluokan lasten turvajärjestelmä) massan ja painavimman lapsen, jolle lasten turvajärjestelmä on tarkoitettu, massan summa saa olla enintään 33 kg. Tämä rajoitus koskee myös ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä käyttävää turvajärjestelmää.

6.3.3. ISOFIX-lukitusosat

6.3.3.1. Tyyppi

ISOFIX-lukitusosat voivat olla kuvassa 0 (a) esitettyjen esimerkkien mukaiset tai muuta asianmukaista tyyppiä niin, että ne ovat osa jäykkää rakennetta ja että niitä voidaan säätää tavalla, jonka määrittelee ISOFIX-turvajärjestelmän valmistaja.

Kuva 0 a

Selitykset:

1. Lasten ISOFIX-turvajärjestelmän lukitusosa – esimerkki 1 2. Lasten ISOFIX-turvajärjestelmän lukitusosa – esimerkki 2

Mitat millimetreinä

6.3.3.2. Mitat

Lasten ISOFIX-turvajärjestelmän sen osan mitat, joka kiinnitetään ISOFIX-kiinnityspisteisiin, eivät saa ylittää kuvassa 0 b annettuja enimmäismittoja.

Kuva 0 b

Mitat millimetreinä

6.3.3.3. Epätäydellisen lukituksen osoittaminen

Lasten ISOFIX-turvajärjestelmässä on oltava väline, joka osoittaa selvästi, että molemmat ISOFIX-lukitusosat on kunnolla lukittu vastaaviin ISOFIX-alakiinnityspisteisiin. Osoitus voi olla kuulo-, tunto- tai näköaistiin perustuva taikka näistä kahden tai niiden kaikkien yhdistelmä. Jos osoitus on näköaistiin perustuva, sen on oltava havaittavissa kaikissa tavanomaisissa valaistusolosuhteissa.

6.3.4. Lasten ISOFIX-turvajärjestelmän yläkiinnityshihnan tekniset eritelmät

6.3.4.1. Yläkiinnityshihnan liitin

Yläkiinnityshihnan liittimen on oltava kuvassa 0 c esitetty ISOFIX-järjestelmän yläkiinnityshihnan koukku tai muu sen kaltainen laite, joka vastaa kuvassa 0 c esitettyjä mittoja.

6.3.4.2. ISOFIX-yläkiinnityshihnan ominaisuudet

ISOFIX-yläkiinnityshihnan tukena on oltava hihnasto (tai vastaava), ja sen kireyttä on voitava säätää ja löysätä.

6.3.4.2.1. ISOFIX-yläkiinnityshihnan pituus

Lasten ISOFIX-turvajärjestelmän yläkiinnityshihnan pituuden on oltava vähintään 2 000 mm.

6.3.4.2.2. Kireyden osoitin

ISOFIX-yläkiinnityshihna tai lasten ISOFIX-turvajärjestelmä on varustettava laitteella, joka osoittaa, että hihna on täysin kiristetty. Laite voi olla osa säätö- ja kiristyksenvapautuslaitetta.

6.3.4.2.3. Mitat

ISOFIX-yläkiinnityskoukkujen mitat ovat kuvassa 0 c.

Kuva 0 c

ISOFIX-yläkiinnityshihnan (koukkutyyppisen) liittimen mitat

6.3.5. i-kokoluokan lasten turvajärjestelmän tukijalkaa ja tukijalan jalustinta koskevat vaatimukset

Tukijaloilla varustettujen i-kokoluokan lasten turvajärjestelmien on kaikissa käyttöasennoissa (esim. pituudeltaan säädettävien lukitusosien, alustan jne. lyhin ja pisin asento) täytettävä tässä kohdassa ja sen alakohdissa määritellyt geometriset määräykset.

Jäljempänä 6.3.5.1 ja 6.3.5.2 kohdassa eriteltyjen vaatimusten noudattaminen voidaan todentaa fyysisellä tai tietokoneella tehtävällä simulaatiolla.

Jäljempänä 6.3.5.1–6.3.5.4 kohdassa määrättyjä geometrisiä vaatimuksia on verrattava koordinaatistoon, jonka origo sijaitsee kahden ISOFIX-lukitusosan ja vastaavan ISOFIX-kiinnityspisteen keskilinjan välisessä keskipisteessä.

Koordinaatiston akseleiden suuntausta on verrattava lasten turvajärjestelmäasetelmaan seuraavasti:

a) vektori X on yhdensuuntainen lasten turvajärjestelmäasetelman (2) alapinnan kanssa ja asetelman pituussuuntaisessa keskilinjassa;

b) vektori Y on kohtisuorassa pituussuuntaiseen keskilinjaan nähden;

c) vektori Z on kohtisuorassa lasten turvajärjestelmäasetelman alapintaan nähden.

Tämän jakson vaatimusten mukainen lasten turvajärjestelmäasetelma on asennettava ajoneuvoon lasten turvajärjestelmäasetelman käyttöohjeiden mukaisesti. Näitä vaatimuksia ei sovelleta tukijalan varastointiasentoon.

6.3.5.1. Tukijalan ja sen jalustan geometriset vaatimukset

Tukijalan, mukaan lukien lasten turvajärjestelmään kiinnitettävä lukitusosa, ja sen jalustan on mahduttava kokonaisuudessaan tukijalan tilavuusalueelle (ks. tämän säännön liitteessä 19 olevat kuvat 1 ja 2), jonka rajat ovat seuraavat:

a) leveys: kaksi X–Z-tason kanssa yhdensuuntaista tasoa, jotka ovat 200 mm erillään toisistaan ja joiden keskipisteessä on alkupiste; ja

b) pituus: kaksi Z–Y-tason kanssa yhdensuuntaista tasoa, jotka sijaitsevat vektorilla X 585 ja 696 mm origon etupuolella; ja

c) korkeus: X–Y-tason kanssa yhdensuuntainen taso, joka sijaitsee 70 mm alkupisteen yläpuolella ja joka on mitattu kohtisuorassa X–Y-tasoon nähden. Tukijalan jäykät osat, joita ei voida säätää, eivät saa ulottua sen tason ulkopuolella, joka on yhdensuuntainen X–Y-tason kanssa 285 mm alkupisteen alapuolella ja joka on kohtisuorassa X–vektoriin Y nähden.

6.3.5.2. Tukijalan jalustan säätövaatimukset

Tukijalkaa on voitava säätää, jotta varmistetaan, että tukijalan jalusta voidaan sijoittaa mille tahansa korkeusvälinsä mukaiselle korkeudelle jäljempänä eritellyllä tukijalan jalustan tilavuusalueella (ks. tämän säännön liitteessä 19 olevat kuvat 3 ja 4). Kun säätö tapahtuu portaittain, kahden lukitusasennon väli saa olla enintään 20 mm.

Tukijalan jalustan tilavuusalueen rajat ovat seuraavat:

a) leveys: kaksi X–Z-tason kanssa yhdensuuntaista tasoa, jotka ovat 200 mm erillään toisistaan ja joiden keskipisteessä on alkupiste; ja

b) pituus: kaksi Z–Y-tason kanssa yhdensuuntaista tasoa, jotka sijaitsevat vektorilla X 585 ja 696 mm alkupisteen etupuolella; ja

c) korkeus: kaksi X–Y-tason kanssa yhdensuuntaista tasoa, jotka sijaitsevat vektorilla X 285 ja 540 mm alkupisteen alapuolella.

Tukijalan jalustaa voidaan säätää korkeusrajaa ulommaksi suunnassa Z (ks. liitteen 19 kuvan 3 selitys 6), jos yksikään sen osista ei ulotu rajatasojen ulkopuolelle suunnissa X ja Y.

6.3.5.3. Tukijalan jalustimen mitat

Tukijalan jalustimen mittojen on täytettävä seuraavat vaatimukset:

a) tukijalan jalustan vähimmäiskosketuspinta on 2 500 mm2, joka mitataan pinnan projektiona 10 mm tukijalan jalustan alareunan yläpuolella (ks. kuva 0 d);

b) vähimmäisulkomitta on 30 mm suunnissa X ja Y, ja enimmäismitta on tukijalan jalustan tilavuusalueen mukainen;

c) tukijalan jalusten reunojen vähimmäissäde on 3,2 mm.

Kuva 0 d

6.3.5.4. Tukijalan jalustimen testipenkki

Testipenkkiä on käytettävä sen tarkistamiseksi, että tukijalan jalusta täyttää 6.3.5.2 kohdassa määritellyt vaatimukset (ks. kuva 0 e). Vaihtoehtoisesti voidaan myös tehdä simulaatio tietokoneella.

Kyseessä on lasten ISOFIX-turvajärjestelmäasetelman testipenkki, joka vastaa lasten turvajärjestelmän kokoluokkaa. Testipenkkiä on laajennettava kahdella ISOFIX-alakiinnityspisteellä, joiden halkaisija on 6 mm. Testipenkin edessä oleva raidallinen laatikko sijoitetaan ja mitoitetaan 6.3.5.2 kohdan mukaisesti. Lasten turvajärjestelmän lukitusosien on oltava kiinnitettyinä arvioita tehtäessä.

Kuva 0 e

6.4. Merkintöjen tarkastaminen

6.4.1. Hyväksyntätestit tekevän teknisen tutkimuslaitoksen on todennettava, että merkinnät vastaavat tämän säännön 4 kohdan vaatimuksia.

6.5. Asennus- ja käyttöohjeiden tarkastaminen

6.5.1. Hyväksyntätestit tekevän teknisen tutkimuslaitoksen on todennettava, että asennus- ja käyttöohjeet vastaavat tämän säännön 14 kohdan vaatimuksia.

6.6. Koottua lasten turvajärjestelmää koskevat määräykset

6.6.1. Korroosionkestävyys

6.6.1.1. Täydelliselle lasten turvajärjestelmälle tai sen osalle, joka joutuu alttiiksi korroosiolle, on tehtävä 7.1.1 kohdassa eritelty korroosiotesti.

6.6.1.2. Jäljempänä 7.1.1.1 ja 7.1.1.2 kohdassa määrätyn korroosiotestin jälkeen lasten turvajärjestelmässä ei saa olla pätevän tarkkailijan paljaalla silmällä havaittavia merkkejä vaurioista, jotka todennäköisesti heikentävät järjestelmän asianmukaista toimintaa, eikä merkkejä merkittävästä korroosiosta.

6.6.2. Energianvaimennus

6.6.2.1. Kaikissa selkänojallisissa laitteissa tämän säännön liitteessä 14 määriteltyjen alueiden suurin kiihtyvyys on alle 60 g, kun ne testataan liitteen 13 mukaisesti. Tämä vaatimus koskee myös törmäyssuojien niitä alueita, jotka ovat pään iskualueella.

6.6.2.2. Jos lasten turvajärjestelmässä on mekaanisesti kiinnitetty pysyvä säädettävä pääntuki ja joko aikuisten turvavyön tai lapsen valjaiden korkeutta säädetään suoraan säädettävällä pääntuella, ei ole välttämätöntä vaatia, että energia vaimenee liitteessä 18 määritellyillä alueilla, jotka eivät joudu kosketuksiin nuken pään kanssa eli jotka sijaitsevat pääntuen takana.

6.6.3. Kaatuminen

6.6.3.1. Lasten turvajärjestelmä on testattava 7.1.2 kohdassa määrätyllä tavalla. Missään testin vaiheessa nukke ei saa sinkoutua kokonaisuudessaan ulos laitteesta. Nuken pää ei myöskään saa siirtyä testi-istuimeen nähden pystysuoraan yli 300 mm alkuperäisestä asennostaan testi-istuimen ollessa ylösalaisin.

6.6.4. Dynaaminen testi

6.6.4.1. Yleistä: lasten turvajärjestelmälle on tehtävä taulukon 2 mukainen dynaaminen teksti 7.1.3 kohdan mukaisesti.

Taulukko 2

Eri arviointiperusteiden soveltaminen testauskokoonpanosta riippuen

Etutörmäys Takatörmäys Sivutörmäys Testausvaunussa tehtävä testi+ vakioistuin Ajoneuvon korissa tehtävä testi Testausvaunussa tehtävä testi+ vakioistuin Ajoneuvon korissa tehtävä testi Testausvaunussa tehtävä testi+ vakioistuin Kasvot menosuuntaan Selkä menosuuntaan ja kasvot sivusuuntaan Kasvot menosuuntaan Selkä menosuuntaan ja kasvot sivusuuntaan Selkä menosuuntaan ja kasvot sivusuuntaan Selkä menosuuntaan ja kasvot sivusuuntaan Kasvot menosuuntaan Selkä menosuuntaan ja kasvot sivusuuntaan Huomautus 1: Vakioistuin tarkoittaa testi-istuinta tai -yhdistelmäistuinta Huomautus 2: Kun lasten turvajärjestelmä on asennettu kasvot sivusuuntaan ja kyseessä on sivutörmäys ja kun kaksi asentoa on mahdollista, nuken pää on sijoitettava lähelle sivuovea.

6.6.4.1.1. i-kokoluokan lasten turvajärjestelmät on testattava testausvaunussa liitteessä 6 määrättyä testi-istuinta käyttäen ja 7.1.3.1 kohdan mukaisesti.

6.6.4.1.2. Ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä käyttävä lasten turvajärjestelmä on testattava kutakin sellaista ajoneuvomallia varten, jossa se on tarkoitettu käytettäväksi. Testin tekemisestä vastaava tekninen tutkimuslaitos voi rajoittaa testattavien ajoneuvomallien määrää, jos ne eivät poikkea paljoa tosistaan 6.6.4.1.2.3 kohdassa lueteltujen ominaisuuksien osalta. Lasten turvalaite voidaan testata vähintään jollakin seuraavista tavoista:

6.6.4.1.2.1. Tämän säännön 2.5 ja 6.3 kohdan mukainen lasten turvajärjestelmä, joka vastaa kooltaan säännön nro 16 liitteessä 17 olevaa lisäystä 2, voidaan testata tämän säännön 7.1.3.1 kohdan mukaisesti testausvaunussa liitteessä 6 määrättyä yhdistelmäistuinta käyttäen tai ajoneuvon korissa tämän säännön 7.1.3.2 kohdan mukaisesti.

6.6.4.1.2.2. Lasten turvajärjestelmät, jotka eivät ole tämän säännön 2.5 mukaisia, mutta ovat 6.3 kohdan mukaisia (esim. lasten turvajärjestelmäasetelmat, joissa ei ole heilahduksenestolaitetta tai joissa on lisäkiinnityspisteitä), tai jotka eivät kooltaan vastaa säännön nro 16 liitteessä 17 olevaa lisäystä 2, on testattava testausvaunussa ajoneuvon korissa 7.1.3.2 kohdan mukaisesti tai täydellisessä ajoneuvossa tämän säännön 7.1.3.3 kohdan mukaisesti.

6.6.4.1.2.3. Testi on tehtävä sellaisessa osassa ajoneuvon koria, joka edustaa ajoneuvon rakennetta ja törmäyspintoja. Jos lasten turvajärjestelmä on tarkoitettu käytettäväksi takaistuimella, tällaiseen osaan on kuuluttava etuistuimen selkänoja, takaistuin, lattialevy, B- ja C-pilarit sekä katto. Jos lasten turvajärjestelmä on tarkoitettu käytettäväksi etuistuimella, tällaiseen osaan on kuuluttava kojelauta, A-pilarit, tuulilasi, kaikki lattiaan tai konsoliin asennetut vivut ja nupit, etuistuin, lattialevy ja katto. Testauksesta vastaava tekninen tutkimuslaitos voi sallia joidenkin osien jättämisen pois testauksesta, jos ne todetaan turhiksi. Testi on tehtävä tämän säännön 7.1.3.2 kohdan mukaisesti, paitsi kun kyseessä on sivutörmäystesti.

6.6.4.1.3. Dynaaminen testi on tehtävä lasten turvajärjestelmille, joita ei ole aiemmin kuormitettu.

6.6.4.1.4. Jos ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä käyttävä lasten turvajärjestelmä asennetaan alueelle, joka sijaitsee takimmaisten eteenpäin suunnattujen aikuisten istuinpaikkojen takana (esimerkiksi matkatavaratilassa), on tehtävä yksi testi käyttäen suurimpia lasten turvajärjestelmälle sallittuja nukkeja täydellisessä ajoneuvossa tämän säännön 7.1.3.3.3 kohdassa määrätyllä tavalla. Muut testit, kuten tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskeva testi, voidaan tehdä 7.1.3.2 kohdassa määrätyllä tavalla valmistajan niin halutessa.

6.6.4.1.5. Jos kyseessä on erityisturvajärjestelmä, jokainen tässä säännössä määritelty dynaaminen testi on tehtävä valmistajan erittelemällä kokovälillä kaksi kertaa: ensin on testattava ensisijainen turvajärjestelmä ja sitten kaikki järjestelmässä käytettävät laitteet. Näissä testeissä on kiinnitettävä erityistä huomiota tämän säännön 6.2.1.5 ja 6.2.1.6 kohdan vaatimuksiin.

6.6.4.1.6. Kun kyseessä on lasten turvajärjestelmä, jossa käytetään heilahduksenestolaitetta, dynaaminen testi on tehtävä seuraavasti:

6.6.4.1.6.1. heilahduksenestolaite on käytössä, ja

6.6.4.1.6.2. heilahduksenestolaite ei ole käytössä, paitsi jos järjestelmässä on mekanismi, jolla estetään heilahduksenestolaitteen virheellinen käyttö.

6.6.4.2. Dynaamisten testien aikana mikään lasten turvajärjestelmän osa, joka vaikutta lasten pitämiseen paikallaan, ei saa murtua osittain tai kokonaan eikä yksikään solki, lukitusjärjestelmä tai siirtojärjestelmä saa avautua. Ainoa poikkeus tähän on se, kun tällaiset osat tai järjestelmä on tämän säännön 3.2.1 kohdassa määritellyssä valmistajan teknisessä kuvauksessa yksilöity kuorman rajoitintoiminnoksi ja ne täyttävät seuraavat vaatimukset:

6.6.4.2.1. niiden suorituskyky on valmistajan vahvistaman mukainen;

6.6.4.2.2. ne eivät estä lasten turvajärjestelmää suojaamasta lasta.

6.6.4.3. Nukkea koskevat arviointiperusteet etu- ja takatörmäyksissä.

6.6.4.3.1. Taulukon 3 mukaiset vammojen arviointiperusteet etu- ja takatörmäyksissä

Taulukko 3

Arviointiperuste Lyhenne Yksikkö Q0 Q1 Q1,5 Q3 Q6 Päätä koskeva arviointiperuste (vain jos isku kohdistuu ajoneuvossa tehtävän testauksen aikana) HPC (3) (15) 600 600 600 800 800 Pään kiihtyvyys 3 ms A head 3 ms g 75 75 75 80 80 Yläniskaan kohdistuva kireysvoima Fz N Vain valvontaa varten (4) Yläniskaan kohdistuva taivutusmomentti My Nm Vain valvontaa varten (5) Rinnan kiihtyvyys 3 ms A chest 3 ms g 55 55 55 55 55

6.6.4.4. Nuken pään siirtymää koskevat arviointiperusteet etu- ja takatörmäyksissä.

6.6.4.4.1. i-kokoluokan lasten turvajärjestelmä:

6.6.4.4.1.1. Kasvot menosuuntaan suunnatut lasten turvajärjestelmät:

Pään siirtymä: Mikään nuken pään osa ei saa ohittaa jäljempänä taulukossa 1 määriteltyjä BA-, DA- ja DE-tasoja. Tämä määritetään enintään törmäystä seuraavien 300 millisekunnin ajan tai siihen saakka, kun nukke on lopullisesti pysähtynyt, jos se tapahtuu ensin.

6.6.4.4.1.1.1. Kun testi tehdään 6.6.4.1.6.2 kohdan mukaisesti, pään siirtymään sovelletaan + 10 prosentin toleranssia Cr-pisteen ja AB-tason välisen etäisyyden osalta.

Kuva 1

Kasvot menosuuntaan suunnatun laitteen testausjärjestelyt

Mitat millimetreinä

6.6.4.4.1.2. Selkä menosuuntaan suunnatut lasten turvajärjestelmät ja kantolaukut:

6.6.4.4.1.2.1. Pään siirtymä: mikään nuken pään osa ei saa ohittaa jäljempänä taulukossa 2 määriteltyjä FD-, FG- ja DE-tasoja. Tämä määritetään enintään törmäystä seuraavien 300 millisekunnin ajan tai siihen saakka, kun nukke on lopullisesti pysähtynyt, jos se tapahtuu ensin. Jos tällainen lasten turvajärjestelmä koskettaa halkaisijaltaan 100 mm:n tankoa ja kaikki vamman arviointia ja nuken pään siirtymää koskevat arviointiperusteet täyttyvät, tehdään vielä yksi dynaaminen testi (etutörmäys) käyttäen turvajärjestelmän kokovälin kannalta painavinta nukkea ja ilman halkaisijaltaan 100 mm:n tankoa. Tässä testissä edellytetään, että kaikkien muiden paitsi eteenpäin siirtymistä koskevien arviointiperusteiden on täytyttävä. Kun testi tehdään 6.6.4.1.6.2 kohdan mukaisesti, ainoastaan ilman halkaisijaltaan 100 mm:n tankoa tehty toinen testiasetelma otetaan huomioon.

Kuva 2

Testausjärjestely selkä menosuuntaan suunnatulle laitteelle, jota ei ole tuettu kojelautaan

6.6.4.4.2. Kun ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä käyttävää lasten turvajärjestelmää testataan täydellisessä ajoneuvossa tai ajoneuvon korissa, käytettäviä arviointiperusteita ovat ”Päätä koskeva arviointiperuste (HPC)” ja ”Pään kiihtyvyys 3 ms” Jos päähän ei kohdistu iskua, nämä arviointiperusteet täyttyvät ilman mittaamista ja ne kirjataan ylös ilmaisulla ”Ei päähän kohdistuvaa iskua”. Täydellisessä ajoneuvossa tehdyn testin jälkeen on oltava mahdollista poistaa koko kokoonpantu nukke lasten turvajärjestelmästä ilman, että lasten turvajärjestelmään tai ajoneuvon rakenteeseen käytetään mekaanista vipuvoimaa tai työkaluja.

6.6.4.4.3 Dynaamisten testien aikana yksikään lasten turvajärjestelmän osa, joka pitää lasta paikallaan, ei saa olla läpäisemättä testiä. Näihin osiin kuuluvat soljet, lukitusjärjestelmät ja kallistusjärjestelmä, paitsi jos ne on yksilöity kuormituksen rajoittimeksi. Osa on yksilöitävä kuormituksen rajoittimeksi tämän säännön 3.2.1 kohdassa määritellyssä valmistajan teknisessä kuvauksessa.

6.6.4.5. Nukkea koskeva arviointiperuste kasvot menosuuntaan ja selkä menosuuntaan suunnattujen lasten turvajärjestelmien sivutörmäyksissä

6.6.4.5.1. Pääasiallinen vamman arviointia koskeva arviointiperuste – Pään heilahtaminen

Sivutörmäystestin kuormausvaiheessa on 80 ms:iin asti sivusuoja asennettava aina nuken pään painopisteen tasolle kohtisuorassa oviaukon suuntaan nähden. Pään heilahtaminen arvioidaan seuraavilla arviointiperusteilla:

a) pää ei kosketa ovipaneelia;

b) pää ei saa ulottua oven yläpuolella olevalla punaisella viivalla yksilöidyn pystysuoran tason ulkopuolelle. Tämä pystysuora taso yksilöidään törmäyksen kohteena olevaan oveen merkityllä viivalla liitteessä 6 olevan lisäyksen 3 kuvan 1 mukaisesti.

6.6.4.5.2. Vamman arviointia koskevat lisäarviointiperusteet sivutörmäyksissä

Arviointiperuste Lyhenne Yksikkö Q0 Q1 Q1,5 Q3 Q6 Päätä koskeva arviointiperuste HPC (6) (15) 600 600 600 800 800 Pään kiihtyvyys 3 ms A head 3 ms g 75 75 75 80 80 Yläniskaan kohdistuva kireysvoima Fz N Vain valvontaa varten (6) Yläniskaan kohdistuva taivutusmomentti Mx Nm Vain valvontaa varten (7)

6.6.5. Lämmönkestävyys

6.6.5.1. Solkikokoonpanoille, kelauslaitteille, säätölaitteille ja lukkolaitteille, jotka joutuvat alttiiksi lämpötilan vaikutuksille, on tehtävä 7.2.7 kohdassa eritelty lämpötilatesti.

6.6.5.2. Jäljempänä 7.2.7.1 kohdassa määrätyn lämpötilatestin jälkeen lasten turvalaitteessa ei saa olla pätevän tarkkailijan tarkastuksessa paljaalla silmällä havaittavia merkkejä vaurioista, jotka todennäköisesti heikentävät laitteen asianmukaista toimintaa. Tämän jälkeen olisi tehtävä dynaamiset testit.

6.7. Turvalaitteen yksittäisiä osia koskevat määräykset

6.7.1. Solki

6.7.1.1. Soljen on oltava suunniteltu siten, ettei mahdollisuutta sen virheelliseen käyttöön ole. Tämä tarkoittaa muun muassa, ettei soljen jääminen osittain lukittuun tilaan ole mahdollista, soljen osien tahaton vaihtuminen ei ole mahdollista soljen lukitsemisen yhteydessä ja että solki saa lukkiutua vain, jos kaikki sen osat ovat mukana. Aina kun solki on kosketuksissa lapseen, sen on oltava vähintään saman levyinen kuin 7.2.4.1.1 kohdassa eritelty hihnojen vähimmäisleveys. Tätä kohtaa ei sovelleta vyökokoonpanoihin, jotka on jo hyväksytty säännön nro 16 tai minkä tahansa vastaavan voimassa olevan standardin mukaisesti. Kun kyseessä on erityisturvalaite, vain ensisijaisen turvalaitteen soljen tarvitsee täyttää 6.7.1.2–6-7.1.8 kohdan vaatimukset.

6.7.1.2. Soljen on kiristämättömänäkin pysyttävä lukittuna sen asennosta riippumatta. Sen on oltava helppokäyttöinen ja helposti lukittavissa. Se on voitava avata painamalla painiketta tai vastaavaa laitetta.

Painikkeen pinnalla on oltava seuraavat mitat, kun painike on varsinaisessa aukaisuasennossa ja projisoituna tasolle joka on kohtisuorassa painikkeen alkuperäiseen liikesuuntaan nähden:

a) umpirakenteisissa laitteissa vähintään 4,5 cm2, jolloin leveyden on oltava vähintään 15 mm;

b) avorakenteisissa laitteissa vähintään 2,5 cm2, jolloin leveyden on oltava vähintään 10 mm. Leveys on määrätyn alan muodostavista kahdesta mitasta pienempi, ja se mitataan kohtisuoraan avauspainikkeen kulkusuuntaan nähden.

6.7.1.3. Soljen avauspainikkeen pinnan on oltava väriltään punainen. Mikään muu soljen osa ei saa olla tämän värinen.

6.7.1.4. Lapsi on voitava irrottaa turvalaitteesta yhteen solkeen kohdistuvalla yhdellä toimenpiteellä. Lapsi saadaan irrottaa turvalaitteesta yhdessä lasten kantokopan, kantolaukun ja kantolaukun kiinnityslaitteen kaltaisten turvalaitteiden kanssa, jos lasten turvajärjestelmä voidaan avata enintään kahdella avauspainikkeella.

6.7.1.4.1. Olkahihnan sijoitin

Jos järjestelmässä on olkahihnan sijoitin, sen on oltava suunniteltu siten, ettei virheellinen käyttö ole mahdollista. Sijoitinta ei saa olla mahdollista käyttää tavalla, joka aiheuttaa olkahihnojen kiertymisen. Se on voitava kiinnittää enintään yhdellä toimenpiteellä. Sen kiinnittämiseen tarvittava voima saa olla enintään 15 N.

6.7.1.4.2. Olkahihan sijoittimen on oltava helppokäyttöinen ja helposti lukittavissa. Se on voitava aukaista yhdellä yksinkertaisella toimenpiteellä, mutta avausmekanismin käyttö ei saa olla helppoa turvajärjestelmässä olevalle lapselle. Sen vapauttamiseen tarvittava voima saa olla enintään 15 N.

6.7.1.4.3. Olkahihnan sijoittimen korkeus saa olla enintään 60 mm.

6.7.1.5. Soljen avaamisen on mahdollistettava lapsen irrottaminen turvalaitteesta riippumatta mahdollisesti asennetusta istuimesta, istuimen tuesta tai törmäyssuojasta. Jos laitteeseen kuuluu haarahihna, sen on avauduttava samaa solkea käyttämällä.

6.7.1.6. Soljen on täytettävä 7.2.7 kohdassa määrätyt lämpötilatestin suoritusvaatimukset ja kestettävä toistuva käyttö, ja sille on ennen 7.1.3 kohdassa määrättyä dynaamista testiä tehtävä testi, jossa toistetaan 5 000 ± 5 avaamisen ja sulkemisen toimintajaksoa tavanomaisissa käyttöolosuhteissa.

6.7.1.7. Soljelle on tehtävä seuraavat avaamistestit:

6.7.1.7.1. Testaus kuormitettuna

6.7.1.7.1.1. Tähän testiin käytetään lasten turvajärjestelmää, jolle on jo tehty 7.1.3 kohdassa määrätty dynaaminen testi.

6.7.1.7.1.2. Soljen avaamiseen 7.2.1.1 kohdassa määrätyssä testissä tarvittava voima saa olla enintään 80 N.

6.7.1.7.2. Testaus kuormittamattomana

6.7.1.7.2.1. Tähän testiin käytetään solkea, jota ei ole aikaisemmin kuormitettu. Soljen avaamiseen tarvittavan voiman silloin, kun se ei ole kuormitettuna, on 7.2.1.2 kohdassa määrätyissä testeissä oltava 40–80 N.

6.7.1.8. Lujuus

6.7.1.8.1. Jäljempänä 7.2.1.3.2 kohdan mukaisen testin aikana mikään soljen tai siihen liittyvien hihnojen tai säätölaitteiden osa ei saa murtua tai irrota.

6.7.1.8.2. Valmistajan ilmoittamasta massarajoituksesta riippuen valjassoljen on kestettävä seuraavat voimat;

6.7.1.8.2.1. 4 kN, kun massarajoitus on enintään 13 kg;

6.7.1.8.2.2. 10 kN, kun massarajoitus on yli 13 kg.

6.7.1.8.3. Tyyppihyväksyntäviranomainen voi jättää soljen lujuustestin tekemättä, jos jo käytettävissä olevat tiedot osoittavat testin turhaksi.

6.7.2. Säätölaite

6.7.2.1. Säätövälin on oltava riittävä, jotta se mahdollistaa lasten turvajärjestelmän oikean säädön kaikille kokoluokille, joille lasten turvajärjestelmä on tarkoitettu, ja mahdollistaa tyydyttävän asennuksen kaikkiin i-kokoluokan kanssa yhteensopiviin ajoneuvoihin.

6.7.2.2. Kaikkien säätölaitteiden on oltava pikasäätötyyppisiä.

6.7.2.3. Pikasäätölaitetyyppisten laitteiden on oltava helposti ulottuvilla, kun lasten turvajärjestelmä on oikein asennettu ja lapsi tai nukke on paikallaan.

6.7.2.4. Pikasäätötyyppisen laitteen on oltava helposti säädettävissä lapsen ruumiinrakenteen mukaan. Erityisesti kun testi tehdään 7.2.2.1 kohdan mukaisesti, ei käsikäyttöisten säätölaitteiden käyttämiseksi tarvittava voima saa olla yli 50 N.

6.7.2.5. Kaksi lasten turvajärjestelmän säätölaitteen näytekappaletta on testattava 7.2.7.1 ja 7.2.3 kohdassa määrättyjen lämpötilatestivaatimusten mukaisesti.

6.7.2.5.1. Hihnan liukuma yhtä säätölaitetta kohti saa olla enintään 25 mm ja kaikkia säätölaitteita kohti enintään 40 mm.

6.7.2.6. Laite ei saa murtua tai irrota, kun se testataan 7.2.2.1 kohdan mukaisesti.

6.7.2.7. Suoraan lasten turvajärjestelmään asennetun säätölaitteen on kestettävä toistuvaa käyttöä ja sille on ennen 7.1.3 kohdassa määrättyä dynaamista testiä tehtävä 7.2.3 kohdassa määrätty testi, joka käsittää 5 000 ± 5 toimintajaksoa.

6.7.3. Kelauslaitteet

6.7.3.1. Automaattisesti lukittuvat kelauslaitteet

6.7.3.1.1. Automaattisesti lukittuvalla kelauslaitteella varustettu hihna saa purkautua kelauslaitteen lukituskohtien välillä enintään 30 mm. Käyttäjän nojautuessa taaksepäin on hihnan joko pysyttävä alkuperäisessä asennossaan tai palauduttava automaattisesti alkuperäiseen asentoonsa, kun käyttäjä nojautuu jälleen eteenpäin.

6.7.3.1.2. Jos kelauslaite muodostaa osan lantiovyöstä, hihnan sisäänkelautumisvoiman on oltava vähintään 7 N, kun se mitataan 7.2.4.1 kohdassa määrätyllä tavalla nuken ja kelauslaitteen välisestä vyöhihnan vapaasta osasta. Jos kelauslaite muodostaa osan olkavyöstä, hihnan sisäänkelautumisvoiman on oltava vähintään 2 N ja enintään 7 N, kun se mitataan edellä määrätyllä tavalla. Jos hihna kulkee yksi- tai kaksiosaisen hihnanohjaimen kautta, sisäänkelautumisvoima mitataan nuken ja ohjaimen välisestä hihnan vapaasta osasta. Jos kokoonpanoon kuuluu käsikäyttöinen tai automaattisesti toimiva laite, joka estää hihnaa kelautumasta kokonaan sisään, kyseinen laite ei saa olla käytössä mittausta suoritettaessa.

6.7.3.1.3. Hihna kelataan toistuvasti ulos ja sen annetaan kelautua sisään kelauslaitteeseen 7.2.4.2 kohdassa määrätyissä olosuhteissa, kunnes 5 000 toimintajaksoa on saatu päätökseen. Tämän jälkeen kelauslaitteelle tehdään lämpötilatesti 7.2.7.1 kohdassa annettujen vaatimusten mukaisesti, 7.1.1 kohdassa kuvattu korroosiotesti ja 7.2.4.5 kohdassa kuvattu pölynkestävyystesti. Sen on tämän jälkeen suoriuduttava hyväksytysti vielä 5 000:stä ulos- ja sisäänkelauksen toimintajaksosta. Edellä kuvattujen testien jälkeen kelauslaitteen on toimittava edelleen asianmukaisesti ja täytettävä 6.7.3.1.1 ja 6.7.3.1.2 kohdan vaatimukset.

6.7.3.2. Törmäyksessä lukittuvat kelauslaitteet

6.7.3.2.1. Törmäyksessä lukittuvan kelauslaitteen on 7.2.4.3 kohdassa määrätyssä testissä täytettävä seuraavat ehdot:

6.7.3.2.1.1. sen on lukituttava, kun ajoneuvo saavuttaa 0,45 g:n hidastuvuuden;

6.7.3.2.1.2. se ei saa lukittua, kun hihnan kiihtyvyys on alle 0,8 g mitattuna hihnan uloskelautumissuuntaan;

6.7.3.2.1.3. se ei saa lukittua, kun sen anturilaitetta on kallistettu enintään 12° mihin tahansa suuntaan valmistajan ilmoittamasta asennusasennosta;

6.7.3.2.1.4. sen on lukituttava, kun sen anturilaitetta on kallistettu yli 27 ° mihin tahansa suuntaan valmistajan ilmoittamasta asennusasennosta.

6.7.3.2.2. Jos kelauslaitteen toiminta on riippuvainen ulkoisesta signaalista tai voimanlähteestä, se on suunniteltava siten, että kelauslaite lukkiutuu automaattisesti kyseisen signaalin tai voimanlähteen toimintavirheen tai -keskeytyksen vuoksi.

6.7.3.2.3. Monitoimisella lukkiutumistavalla varustetun törmäyksessä lukkiutuvan kelauslaitteen on täytettävä edellä luetellut vaatimukset. Jos lisäksi jokin lukkiutumisen aiheuttavista tekijöistä liittyy hihnan uloskelautumiseen, lukkiutumisen on tapahduttava hihnan kiihtyvyyden ollessa 1,5 g hihnan uloskelautumissuuntaan mitattuna.

6.7.3.2.4. Edellä 6.7.3.2.1.1 ja 6.7.3.2.3 kohdassa tarkoitetuissa testeissä hihna saa ennen kelauslaitteen lukkiutumista kelautua ulos enintään 50 mm mitattuna 7.2.4.3.1 kohdassa määritellystä alkupituudesta. Edellä 6.7.3.2.1.2 kohdassa tarkoitetuissa testeissä hihnan kelauslaite ei saa lukkiutua ennen kuin 50 mm hihnaa on kelautunut ulos mitattuna 7.2.4.3.1 kohdassa määritellystä alkupituudesta.

6.7.3.2.5. Jos kelauslaite muodostaa osan lantiovyöstä, hihnan sisäänkelautumisvoiman on oltava vähintään 7 N, kun se mitataan 7.2.4.1 kohdassa määrätyllä tavalla nuken ja kelauslaitteen välisestä vyöhihnan vapaasta osasta. Jos kelauslaite muodostaa osan olkavyöstä, hihnan sisäänkelautumisvoiman on oltava vähintään 2 N ja enintään 7 N, kun se mitataan edellä määrätyllä tavalla. Jos hihna kulkee yksi- tai kaksiosaisen hihnanohjaimen kautta, sisäänkelautumisvoima mitataan nuken ja ohjaimen välisestä hihnan vapaasta osasta. Jos kokoonpanoon kuuluu käsikäyttöinen tai automaattisesti toimiva laite, joka estää hihnaa kelautumasta kokonaan sisään, kyseinen laite ei saa olla käytössä mittausta suoritettaessa.

6.7.3.2.6. Hihna kelataan toistuvasti ulos ja sen annetaan kelautua sisään 7.2.4.2 kohdassa määrätyissä olosuhteissa, kunnes 40 000 toimintajaksoa on saatu päätökseen Tämän jälkeen kelauslaitteelle tehdään lämpötilatesti 7.2.7 kohdan vaatimusten mukaisesti, 7.1.1 kohdassa kuvattu korroosiotesti ja 7.2.4.5 kohdassa kuvattu pölynkestävyystesti.

6.7.4. Hihnat

6.7.4.1. Leveys

6.7.4.1.1. Nukkeen kosketuksissa olevien lasten turvajärjestelmän hihnojen vähimmäisleveys on 25 mm. Nämä mitat on määritettävä hihnalle tehtävän 7.2.5.1 kohdassa määrätyn lujuustestin aikana pysäyttämättä konetta ja kuorman ollessa 75 prosenttia hihnan murtokuormituksesta.

6.7.4.2. Lujuus huoneenlämpökäsittelyn jälkeen

6.7.4.2.1. Hihnan murtokuormitus määritetään 7.2.5.1.2 kohdan mukaisesti kahdesta 7.2.5.2.1 kohdassa määrätystä hihnan näytekappaleesta.

6.7.4.2.2. Kahden näytekappaleen murtokuormitusten välinen ero saa olla enintään 10 prosenttia suuremmasta mitatusta murtokuormituksesta.

6.7.4.3. Lujuus erityiskäsittelyn jälkeen

6.7.4.3.1. Jollakin 7.2.5.2 kohdassa (paitsi 7.2.5.2.1 kohdassa) määrätyistä tavoista käsiteltyjen kahden hihnan murtokuormituksen on oltava vähintään 75 prosenttia 7.2.5.1 kohdassa tarkoitetussa testissä määritettyjen kuormien keskiarvosta.

6.7.4.3.2. Lisäksi i-kokoluokan lasten turvajärjestelmien turvalaitteiden murtokuormituksen on oltava vähintään 3,6 kN.

6.7.4.3.3. Tyyppihyväksyntäviranomainen voi päättää olla vaatimatta yhtä tai useampaa edellä tarkoitetuista testeistä, jos käytetyn materiaalin koostumus tai muut käytettävissä olevat tiedot tekevät yhdestä tai useammasta testistä tarpeettoman.

6.7.4.3.4. Jäljempänä 7.2.5.2.6 kohdassa määritelty tyypin 1 kulutuskäsittelymenettely tehdään vain, jos 7.2.3 kohdassa määritelty mikrosiirtymätesti antaa tuloksen, joka on yli 50 prosenttia 6.7.2.5.1 kohdassa määrätystä raja-arvosta.

6.7.4.4. Hihnan vetäminen kokonaan minkään säätölaitteen, soljen tai kiinnityspisteen läpi ei saa olla mahdollista.

6.7.5. ISOFIX-lukitusosien eritelmät

ISOFIX-lukitusosien ja lukituksen osoittimien on kestettävä toistuvaa käyttöä ja niille on ennen 7.1.3 kohdassa määrättyä dynaamista testiä tehtävä testi, jossa niille tehdään 2 000 ± ±5 avaamisen ja sulkemisen toimintajaksoa tavanomaisissa käyttöolosuhteissa.

6.7.5.1. ISOFIX-lukitusosien ja lukituksen osoittimien on kestettävä toistuvaa käyttöä ja niille on ennen 7.1.3 kohdassa määrättyä dynaamista testiä tehtävä testi, jossa niille tehdään 2 000 ± ±5 avaamisen ja sulkemisen toimintajaksoa tavanomaisissa käyttöolosuhteissa.

6.7.5.2. ISOFIX-lukitusosissa on oltava lukitusmekanismi, joka täyttää a ja b alakohdassa määrätyt vaatimukset seuraavasti: a) koko istuimen lukitusmekanismin vapauttamiseen on tarvittava kaksi peräkkäistä toimintoa, joista ensimmäistä on pidettävä yllä toista toteutettaessa: tai b) ISOFIX-lukitusosien avausvoiman on oltava vähintään 50 N, kun ne testataan 7.2.8 kohdan mukaisesti.

6.8. Luokittelu

6.8.1. Lasten turvajärjestelmät voivat olla tarkoitettu mille kokovälille tahansa, kunhan kaikki kokoväliä koskevat vaatimukset täyttyvät.

7. TESTIT

7.1. Kokoonpantujen lasten turvajärjestelmien testit

7.1.1. Korroosio

7.1.1.1. Lasten turvajärjestelmän metalliosat sijoitetaan liitteessä 4 määrättyyn testikammioon. Jos lasten turvajärjestelmässä on kelauslaite, hihna on kelattava ulos täyteen pituuteensa, josta on vähennetty 100 ± 3 mm. Altistustestin on jatkuttava yhtäjaksoisesti 50 ± 0,5 tunnin ajan, lukuun ottamatta lyhyitä taukoja, jotka saattavat olla tarpeen muun muassa suolaliuoksen tarkastamiseksi ja lisäämiseksi.

7.1.1.2. Altitustustestin päätyttyä lasten turvajärjestelmän metalliosat on pestävä varovasti tai upotettava varovasti puhtaaseen juoksevaan veteen, jonka lämpötila saa olla enintään 38 °C, mahdollisten suolakertymien poistamiseksi, minkä jälkeen turvavyön annetaan kuivua 18–25 °C:n huoneenlämmössä 24 ± 1 tunnin ajan ennen 6.6.1.2 kohdan mukaista tarkastusta.

7.2.1. Kaatuminen

7.1.2.1. Nukke on varustettava jommallakummalla liitteessä 21 kuvatulla kuormituslaitteella. Nukke asetetaan tämän säännön mukaisesti asennettuihin turvajärjestelmiin ottaen huomioon valmistajan ohjeet sekä 7.1.3.5 kohdassa eritelty vakiolöysyys kaikkiin järjestelmiin yhdenmukaisesti kohdennettuna.

7.1.2.2. Turvajärjestelmä kiinnitetään testipenkkiin tai ajoneuvon istuimeen. Koko lasten turvajärjestelmää kierretään sen pituussuuntaiseen keskitasoon sisältyvän vaakasuoran akselin ympäri 540° ± 5 astetta 2–5 asteen sekuntinopeudella ja pysäytetään tähän asentoon. Tietyntyyppisiin autoihin tarkoitetut laitteet voidaan tässä testissä kiinnittää liitteessä 6 kuvattuun testipenkkiin.

7.1.2.3. Tässä pysyvässä ylösalaisessa asennossa neljä kertaa nuken massaa suurempi massa kohdistetaan nuken lisäksi pystysuorassa alaspäin tasolle, joka on kohtisuorassa kiertoakseliin nähden käyttäen liitteessä 21 kuvattua kuormituslaitetta. Kuormitus kohdistetaan hallitulla tavalla vähitellen siten, että gravitaatiokiihtyvyys on enintään 400 mm/min. Määrättyä enimmäiskuormitusta jatketaan 30 – 0/+ 5 sekunnin ajan.

7.1.2.4. Kuormitusta vähennetään enintään 400 mm/min ja siirtymä mitataan.

7.1.2.5. Koko istuinta kierretään 180° sen palauttamiseksi lähtöasentoon.

7.1.2.6. Toimintajakso suoritetaan uudelleen kiertämällä istuinta päinvastaiseen suuntaan. Menettely toistetaan kahteen kiertosuuntaan siten, että kiertoakseli on vaakasuorassa tasossa ja 90 asteen kulmassa kahteen aikaisempaan testiin nähden.

7.1.2.7. Nämä testit tehdään käyttäen sekä mahdollisimman pientä että mahdollisimman suurta nukkea turvalaitteen kokovälin rajoissa. Nukkea ja lasten turvajärjestelmää ei saa säätää toimintajakson missään vaiheessa.

7.3.1. Etu-, taka- ja sivutörmäyksen dynaaminen testaus:

a) Etutörmäystesti tehdään i-kokoluokan lasten turvajärjestelmille (integroitu yleinen lasten ISOFIX-turvajärjestelmä) ja ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä käyttäville lasten turvajärjestelmille;

b) Takatörmäystesti tehdään selkä menosuuntaan asennettaville i-kokoluokan lasten turvajärjestelmille ja tietyntyyppisten ajoneuvojen selkä menosuuntaan asennettaville lasten ISOFIX-turvajärjestelmille;

c) Sivutörmäystesti tehdään ainoastaan testipenkillä i-kokoluokan lasten turvajärjestelmille (integroitu yleinen lasten ISOFIX-turvajärjestelmä) ja ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä käyttäville lasten turvajärjestelmille.

7.1.3.1. Testit testausvaunussa ja -penkissä

7.1.3.1.1. Etu- ja takatörmäystestit

7.1.3.1.1.1. Dynaamisessa testissä käytettävän testausvaunun ja -pankin on täytettävä tämän säännön liitteen 6 vaatimukset.

7.1.3.1.1.2. Testausvaunun on pysyttävä vaakasuorassa koko hidastuksen tai kiihdytyksen ajan.

7.1.3.1.1.3. Testipenkkiä kierretään 180°, kun testi tehdään takatörmäystestiä koskevien vaatimusten mukaisesti.

7.1.3.1.1.4. Testattaessa selkä menosuuntaan asennettua lasten turvajärjestelmää, joka on tarkoitettu käytettäväksi etuistuimella, ajoneuvon kojelautaa kuvaa jäykkä tanko, joka on kiinnitetty testausvaunuun siten, että kaikki energianvaimennus kohdistuu lasten turvajärjestelmään.

7.1.3.1.1.5. Hidastus- ja kiihdytyslaitteet

Hakijan on valittava toinen seuraavista laitteista:

7.1.3.1.1.5.1. Hidastustestilaite:

Testausvaunun hidastamiseen on käytettävä tämän säännön liitteessä 6 määrättyä laitetta tai muuta vastaavat tulokset antavaa laitetta. Kyseisen laitteen on täytettävä 7.1.3.4 kohdassa ja jäljempänä määritellyt suoritusvaatimukset:

Kalibrointimenettely:

Edellä 7.1.3.1 kohdan mukaisesti tehtävissä lasten turvajärjestelmien testeissä, joissa kuormittava hitausmassa on enintään 55 kg (mikä vastaa yhtä lasten turvajärjestelmää, jossa on lapsi), ja 7.1.3.2 kohdan mukaisesti ajoneuvon korissa tehtävissä lasten turvajärjestelmien testeissä, joissa testausvaunua kuormittavat ajoneuvon rakenne sekä enintään (x kertaa) 55 kg:n hitausmassat (mikä vastaa x lasten turvalaitetta, joissa on lapsi), vaunun hidastuvuuskäyrän on oltava tämän säännön liitteen 7 lisäyksessä 1 olevan kuvan viivoitetulla alueella, kun kyseessä on etutörmäys, ja tämän säännön liitteen 7 lisäyksessä 2 olevan kuvan viivoitetulla alueella, kun kyseessä on takatörmäys.

Pysäytyslaitetta kalibroitaessa pysähtymismatkan on oltava 650 ± 30 mm etutörmäyksessä ja 275 ± 20 mm takatörmäyksessä.

Dynaamiset testiolosuhteet testin aikana;

Etu- ja takatörmäyksessä hidastuvuus on saavutettava, kun laite on kalibroitu edellä mainitulla tavalla, mutta

a) hidastuvuuskäyrä saa kuitenkin ylittää suoritusvaatimusten alarajan enintään 3 ms:n ajan;

b) jos edellä tarkoitetut testit tehdään suuremmalla nopeudella ja/tai hidastuvuuskäyrä on ylittänyt kuvan viivoitetun alueen ylärajan ja lasten turvajärjestelmä täyttää vaatimukset, testin tulos on katsottava hyväksytyksi.

7.1.3.1.1.5.2. Kiihdytystestilaite

Dynaamiset testiolosuhteet:

Etutörmäystestissä testausvaunua on liikutettava niin, että testin aikana sen nopeuden kokonaismuutos ΔV on 52 + 0/– 2 km/h ja sen kiihtyvyyskäyrä on liitteen 7 lisäyksessä 1 olevan kuvan viivoitetulla alueella ja sen segmentin yläpuolella, jota määrittävät koordinaatit (5 g, 10 ms) ja (9 g, 20 ms). Törmäyksen alkuhetki (T0) määritellään standardin ISO 17 373 mukaisesti niin, että kiihtyvyys on 0,5 g.

Takatörmäystestissä testausvaunua on liikutettava niin, että testin aikana sen nopeuden kokonaismuutos ΔV on 32 + 2/– 0 km/h ja sen kiihtyvyyskäyrä on liitteen 7 lisäyksessä 2 olevan kuvan viivoitetulla alueella ja sen segmentin yläpuolella, jota määrittävät koordinaatit (5 g, 5 ms) ja (10 g, 10 ms). Törmäyksen alkuhetki (T0) määritellään standardin ISO 17 373 mukaisesti niin, että kiihtyvyys on 0,5 g.

Vaikka edellä esitetyt vaatimukset täyttyisivät, teknisen tutkimuslaitoksen on käytettävä testausvaunua, jonka massa (testipenkillä varustettuna) on liitteessä 6 olevan 1 kohdan mukaisesti yli 380 kg.

Jos edellä tarkoitetut testit tehdään suuremmalla nopeudella ja/tai kiihtyvyyskäyrä on ylittänyt kuvan viivoitetun alueen ylärajan, testin tulos on kuitenkin katsottava hyväksytyksi, jos lasten turvajärjestelmä täyttää vaatimukset.

7.1.3.1.1.6. Testin yhteydessä on tehtävä seuraavat mittaukset:

7.1.3.1.1.6.1. testausvaunun nopeus välittömästi ennen törmäystä (vain hidastuskelkan osalta pysähtymismatkan laskemista varten);

7.1.3.1.1.6.2. pysähtymismatka (vain hidastuskelkkojen osalta), joka voidaan laskea kaksoisintegroimalla kirjattu kelkan hidastuvuus;

7.1.3.1.1.6.3. nuken pään vaaka- ja pystysiirtymä i-kokoluokan kokovälin edellyttämissä kaikilla Q-nukeilla tehdyissä testeissä ainakin ensimmäisten 300 ms:n ajan;

7.1.3.1.1.6.4. edellä 6.6.4.3.1 kohdassa mainittuihin arviointiperusteisiin pohjautuvaa vamman arviointia varten tarvittavat parametrit vähintään ensimmäisten 300 ms:n ajan;

7.1.3.1.1.6.5. testausvaunun kiihtyvyys tai hidastuvuus vähintään ensimmäisten 300 ms:n ajan.

7.1.3.1.1.7. Törmäyksen jälkeen lasten turvajärjestelmä on tarkastettava silmämääräisesti lukkoa avaamatta mahdollisten toimintavirheiden ja vaurioiden toteamiseksi.

7.1.3.1.2. Takatörmäys

7.1.3.1.2.1. Testi-istuinta kierretään 180° testattaessa takatörmäystestiä koskevien vaatimusten täyttymistä.

7.1.3.1.2.2. Testattaessa selkä menosuuntaan asennettua lasten turvajärjestelmää, joka on tarkoitettu käytettäväksi etuistuimella, ajoneuvon kojelautaa kuvaa jäykkä tanko, joka on kiinnitetty testausvaunuun siten, että kaikki energianvaimennus kohdistuu lasten turvajärjestelmään.

7.1.3.1.2.3. Hidastusolosuhteiden on täytettävä liitteessä 7 olevan lisäyksen 2 vaatimukset.

Hidastusolosuhteiden on täytettävä liitteessä 7 olevan lisäyksen 2 vaatimukset.

7.1.3.1.2.4. Tehtävien mittausten on vastattava 7.1.3.1.1.4–7.1.3.1.1.5 kohdassa lueteltuja mittauksia.

7.1.3.1.3. Sivutörmäys

7.1.3.1.3.1. Testipenkkiä kierretään 90° testattaessa sivutörmäystestiä koskevien vaatimusten täyttymistä.

7.1.3.1.3.2. Alempia ISOFIX-kiinnityspisteitä olisi voitava siirtää suuntaan Y, jotta vältetään lukitusosien ja testilaitteiden vaurioituminen. ISOFIX-kiinnityspisteet on kiinnitettävä liukujärjestelmään, joka mahdollistaa siirtymän, jonka pituus on 200 mm – 0 mm + 50 mm.

7.1.3.1.3.3. Liitteessä 6 olevassa lisäyksessä 3 määritellyn ovipaneelin on synnytettävä lasten turvajärjestelmään kohdistuva sivusuuntainen iskuvoima. Paneelin pinnan on oltava pehmustettu liitteessä 6 olevan lisäyksen 3 mukaisesti.

7.1.3.1.3.4. Testauslaitteen on tuotettava liitteessä 7 olevan lisäyksen 3 mukainen suhteellinen nopeus ovipaneelin ja testipenkin välille. Ovipaneelin enimmäistunkeutuminen määritellään liitteessä 6 olevassa lisäyksessä 3. Kontakti lasten turvajärjestelmään ei saa vaikuttaa ovipaneelin ja testipenkin väliseen suhteelliseen nopeuteen, jonka on pysyttävä liitteessä 7 olevassa lisäyksessä 3 määritellyllä raja-alueella. Testissä, jossa ovi on liikkumatta hetkellä t0, oven on oltava kiinnitettynä ja nuken nopeuden on kyseisellä hetkellä oltava 6,375–7,25 m/s. Testissä, jossa ovi liikkuu hetkellä t0, oven nopeuden on pysyttävä liitteessä 7 olevassa lisäyksessä 3 määritellyllä raja-alueella ainakin siihen asti, kun enimmäistunkeutuminen saavutetaan, ja nuken on oltava paikallaan törmäyksen alkuhetkellä (t0).

7.1.3.1.3.5. Lasten turvajärjestelmät on testattava mahdollisimman pystysuorassa asennossa.

7.1.3.1.3.6. Liitteessä 7 olevassa lisäyksessä 3 määritettynä hetkenä t0 nuken on oltava 7.1.3.5.2.1 määritellyssä alkuasennossaan.

7.1.3.2. Testausvaunussa ja ajoneuvon korissa tehtävät testit

7.1.3.2.1. Etutörmäystestit

7.1.3.2.1.1. Ajoneuvo on kiinnitettävä testin ajaksi siten, ettei ajoneuvon istuimien, aikuisten turvavöiden kiinnityspisteiden tai mahdollisten muiden lisäkiinnityspisteiden, joita lasten turvajärjestelmän kiinnittäminen edellyttää, lujuus vahvistu eikä rakenteen tavanomainen muodonmuutos vähene. Testissä ei saa olla sellaisia ajoneuvon osia, jotka voivat nuken liikettä rajoittamalla vähentää lasten turvajärjestelmän kuormitusta testin aikana. Poistetut rakenneosat saadaan korvata niiden lujuutta vastaavilla osilla, jos nämä eivät estä nuken liikettä.

7.1.3.2.1.2. Kiinnityslaitetta pidetään tyydyttävänä, jos sillä ei ole vaikutusta alueella, joka käsittää rakenteen koko leveyden, ja jos ajoneuvo tai rakenne on tuettu tai kiinnitetty liikkumattomaksi etupuolelta vähintään 500 mm:n etäisyydeltä turvajärjestelmän kiinnityspisteestä. Rakenteen takaosa on kiinnitettävä riittävän kaukaa kiinnityspisteiden takaa siten, että se täyttää kaikki 7.1.3.2.1.1 kohdassa asetetut vaatimukset.

7.1.3.2.1.3. Ajoneuvon istuin ja lasten turvajärjestelmä on asennettava ja sijoitettava asentoon, jonka hyväksyntätestit tekevä tekninen tutkimuslaitos valitsee siten, että olosuhteet ovat rakenteen lujuuden kannalta mahdollisimman epäedulliset, ja joka vastaa nuken sijoittamista ajoneuvoon. Ajoneuvon istuimen selkänojan ja lasten turvajärjestelmän asento on mainittava testiselosteessa. Jos istuimen selkänojan kaltevuutta voidaan säätää, selkänoja on lukittava valmistajan ohjeiden mukaisesti, tai tällaisten ohjeiden puuttuessa lukittava siten, että selkänojan tosiasiallinen kulma on mahdollisimman lähellä 25 asteen kulmaa.

7.1.3.2.1.4. Ellei asennus- ja käyttöohjeissa edellytetä muuta, etuistuin on asetettava kaikkein etummaisimpaan tavanomaiseen asentoon etuistuimella käytettäväksi tarkoitettuja lasten turvajärjestelmiä varten ja kaikkein takimmaiseen tavanomaiseen asentoon takaistuimella käytettäväksi tarkoitettuja lasten turvajärjestelmiä varten.

7.1.3.2.1.5. Hidastusolosuhteiden on täytettävä 7.1.3.4 kohdassa asetetut vaatimukset. Testipenkkinä käytetään varsinaisen ajoneuvon istuinta.

7.1.3.2.1.6. Testin yhteydessä on tehtävä seuraavat mittaukset:

7.1.3.2.1.6.1. testausvaunun nopeus välittömästi ennen törmäystä (vain hidastuskelkan osalta pysähtymismatkan laskemista varten);

7.1.3.2.1.6.2. pysähtymismatka (vain hidastuskelkkojen osalta), joka voidaan laskea kaksoisintegroimalla kirjattu kelkan hidastuvuus;

7.1.3.2.1.6.3. nuken pään mahdollinen kosketus ajoneuvon korin sisäosan kanssa;

7.1.3.2.1.6.4. edellä 6.6.4.3.1 kohdassa mainittuihin arviointiperusteisiin pohjautuvaa vamman arviointia varten tarvittavat parametrit vähintään ensimmäisten 300 ms:n ajan;

7.1.3.2.1.6.5. testausvaunun ja ajoneuvon korin kiihtyvyys tai hidastuvuus vähintään ensimmäisten 300 ms:n aikana.

7.1.3.2.1.7. Törmäyksen jälkeen lasten turvajärjestelmä on tarkastettava silmämääräisesti lukkoa avaamatta mahdollisten toimintavirheiden toteamiseksi.

7.1.3.2.2. Takatörmäystestit

7.1.3.2.2.1. Takatörmäystestejä varten ajoneuvon koria kierretään 180° testausvaunussa.

7.1.3.2.2.2. Takatörmäystestejä koskevat samat vaatimukset kuin etutörmäystestejä (7.1.3.2.1.1–7.1.3.2.1.5 kohta).

7.1.3.3. Testaus täydellisessä ajoneuvossa

7.1.3.3.1. Hidastusolosuhteiden on täytettävä 7.1.3.4 kohdassa asetetut vaatimukset.

7.1.3.3.2. Etutörmäystesteissä noudatettavan menettelyn on oltava tämän säännön liitteen 9 mukainen.

7.1.3.3.3. Takatörmäystesteissä noudatettavan menettelyn on oltava tämän säännön liitteen 10 mukainen.

7.1.3.3.4. Testin yhteydessä on tehtävä seuraavat mittaukset:

7.1.3.3.4.1. ajoneuvon/iskulaitteen nopeus välittömästi ennen törmäystä (vain hidastuskelkan osalta pysähtymismatkan laskemista varten);

7.1.3.3.4.2. nuken pään mahdollinen kosketus ajoneuvon sisäosan kanssa;

7.1.3.3.4.3. edellä 6.6.4.3.1 kohdassa mainittuihin arviointiperusteisiin pohjautuvaa vamman arviointia varten tarvittavat parametrit vähintään ensimmäisten 300 ms:n ajan.

7.1.3.3.5. Jos etuistuinten kaltevuutta voidaan säätää, ne on lukittava valmistajan ohjeiden mukaisesti, tai tällaisten ohjeiden puuttuessa lukittava siten, että selkänojan tosiasiallinen kulma on mahdollisimman lähellä 25 asteen kulmaa.

7.1.3.3.6. Törmäyksen jälkeen lasten turvajärjestelmä tarkastetaan silmämääräisesti lukkoa avaamatta mahdollisten toimintavirheiden ja vaurioiden toteamiseksi.

7.1.3.4. Yhteenveto dynaamisen testin vaatimuksista on taulukossa 4.

Taulukko 4

Etutörmäys Takatörmäys Sivutörmäys Testi Turvajärjestelmä Nopeus km/h Testisykäys nro Pysähtymismatka testin aikana (mm) Nopeus km/h Testisykäys nro Pysähtymismatka testin aikana (mm) Oven ja penkin välinen suhteellinen nopeus Pysähtymismatka testin aikana (mm) Enimmäistunkeutuminen Testaus¬vaunu ja -penkki Kasvot menosuuntaan 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 NA NA NA 3 250 ± 50 Selkä menosuuntaan 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 275 ± 25 3 250 ± 50 Sivulle suunnattu 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 275 ± 25 3 250 ± 50 Testisykäys nro 1 – Määritelty liitteessä 7 / lisäyksessä 1 – Etutörmäys. Testisykäys nro 2 – Määritelty liitteessä 7 / lisäyksessä 2 – Takatörmäys. Testinopeutta kuvaava käyrä nro 3 – Määritelty liitteessä 7 / lisäyksessä 3 – Sivutörmäys. NA = Ei sovelleta

7.1.3.5. Dynaamisissa testeissä käytettävät nuket

7.1.3.5.1. Lasten turvajärjestelmä on testattava käyttäen tämän säännön liitteessä 8 määrättyjä nukkeja.

7.1.3.5.2. Nuken asettaminen etu- ja takatörmäystestejä varten

7.1.3.5.2.1. Lasten turvajärjestelmän asettaminen testipenkkiin

Lasten ISOFIX-turvajärjestelmä on asennettava tyhjänä ISOFIX-kiinnitysjärjestelmään.

ISOFIX-lukitusosien kiinnittäminen alempiin ISOFIX-kiinnityspisteisiin on sallittua tyhjän lasten turvajärjestelmän vetämiseksi kohti kyseisiä kiinnityspisteitä.

Testi-istuimen tyynyn pinnan kanssa yhdensuuntaisella tasolla kohdistetaan lisävoima, jonka suuruus on 135 +/– 15N. Voima kohdistetaan pitkin lasten turvajärjestelmän keskilinjaa enintään 100 mm tyynyn yläpuolella.

Jos järjestelmässä on yläkiinnityshihna, se on säädettävä siten, että saavutetaan 50 +/– 5N:n vetokuormitus. Vaihtoehtoisesti, jos järjestelmässä on tukijalka, se on säädettävä lasten turvajärjestelmän valmistajan ohjeiden mukaisesti.

Lasten turvajärjestelmän keskilinjan on oltava yhdensuuntainen testipenkin keskilinjan kanssa.

Nukke on asetettava lasten turvajärjestelmään erilleen istuimen selkänojasta joustavalla välikappaleella. Välikappaleen on oltava 2,5 cm paksu ja 6 cm leveä. Sen on oltava yhtä pitkä kuin istuma-asennossa mitattu olkapään korkeuden ja reiden korkeuden välinen erotus ja asianmukainen testissä käytettävän nuken koon kannalta. Tästä saatava välikappaleen korkeus esitetään seuraavassa taulukossa erikokoisten nukkien osalta. Kappaleen on noudatettava mahdollisimman tarkoin istuimen kaarevuutta ja sen alapään olisi oltava nuken lonkkanivelen korkeudella.

Q0 Q1 Q1.5 Q3 Q6 Q10 (suunnittelutavoitteet) Mitat millimetreinä Välikappaleen korkeus nukkea asetettaessa 229 ± 2 237 ± 2 250 ± 2 270 ± 2 359 ± 2

Vyö säädetään valmistajan ohjeiden mukaisesti, mutta kireyteen, joka ylittää säätölaitteen kiristysvoiman 250 ± 25 N, ja niin, että hihnan taipumakulma säätölaitteen kohdalla on 45 ± 5 astetta tai vaihtoehtoisesti valmistajan määräämä kulma.

Tämän jälkeen välikappale poistetaan ja nukke työnnetään istuimen selkänojaa kohden. Vyö kiristetään tasaisesti koko valjaan pituudelta.

Nuken keskilinjan lävistävä pituussuuntainen taso on asetettava vyön kahden alakiinnityspisteen puoliväliin ottaen kuitenkin huomioon myös 7.1.3.2.1.3 kohta.

Paikalleen asettamisen jälkeen nuken asento on säädettävä siten, että

nuken ja lasten turvajärjestelmän keskilinjat ovat yhdensuuntaiset testipenkin keskilinjan kanssa.

Nuken käsivarret on asetettava symmetrisesti. Kyynärpäät on asetettava siten, että käsivarsien yläosat ovat yhdensuuntaiset rintalastan kanssa.

Käsien on levättävä reisien päällä.

Sääret on asetettava yhdensuuntaisesti tai ainakin symmetrisesti.

Sivutörmäystestissä on toteutettava aktiivisia toimia sen varmistamiseksi, että nukke pysyy vakaana alkuhetkeen t0 asti, ja tämä on varmennettava videoanalyysilla. Nuken vakauttamiseksi ennen alkuhetkeä t0 käytetyt keinot eivät saa vaikuttaa nuken kinematiikkaan alkuhetken t0 jälkeen.

Koska testipenkin istuintyynyn vaahtomuovi painuu kokoon lasten turvajärjestelmän paikalleen asettamisen jälkeen, dynaaminen testi on tehtävä 10 minuutin kuluessa paikalleen asettamisesta.

Jotta testipenkin istuintyyny voi palautua, samaa testipenkin istuinta käyttävät kahden testin välillä on oltava vähintään 20 minuutin tauko.

Esimerkki yhdensuuntaisuudesta:

7.1.3.6. i-kokoluokka

Dynaamiset testit on tehtävä käyttäen valmistajan asianomaiselle lasten turvajärjestelmälle ilmoittaman kokovälin suurinta ja pienintä nukkea seuraavan taulukon mukaisesti:

Taulukko 6

Nuken valinta kokovälin perusteella

Kokoväli ≤ 60 60 < × ≤ 75 75 < × ≤ 87 87 < × ≤ 105 105 < × ≤ 125 > 125 Nukke Q0 Q1 Q1,5 Q3 Q6 Q10

Jos lasten turvajärjestelmää on muutettava merkittävästi eri kokoja varten (esim. vaihdettava lasten turvajärjestelmä) tai jos kokoväli kattaa enemmän kuin kolme kokoväliä, asiaankuuluvien välikokojen nuket on testattava edellä määritettyjä nukkeja käyttäen.

7.1.3.6.1. Jos lasten turvajärjestelmä on tarkoitettu kahden tai useamman lapsen käyttöön, yksi testi on tehtävä käyttäen raskaimpia nukkeja kaikilla istuinpaikoilla. Toisessa testissä käytetään sekä keveintä että raskainta edellä määritellyistä nukeista. Testit on tehtävä käyttäen liitteen 6 lisäyksessä 3 olevassa kuvassa 3 olevaa testipenkkiä. Testilaboratorio voi, jos se arvioi toimenpiteen tarpeelliseksi, tehdä vielä kolmannen testi, jossa käytetään mitä tahansa nukkien yhdistelmää tai istuinpaikkoja jätetään tyhjiksi.

7.1.3.6.2. Jos i-kokoluokan lasten turvajärjestelmässä käytetään yläkiinnityshihnaa, yksi testi tehdään pienimmällä nukella käyttäen yläkiinnityshihnan lyhempää pituutta (kiinnityspiste G1). Toinen testi on tehtävä raskaammalla nukella käyttäen yläkiinnityshihnan pidempää pituutta (kiinnityspiste G2). Yläkiinnityshihna säädetään vetokuormitukseen 50±5 N. Lasten ISOFIX-turvajärjestelmä testataan sivutörmäystestissä ainoastaan yläkiinnityshihnan lyhemmällä pituudella.

7.1.3.6.3. Jos i-kokoluokan lasten turvajärjestelmässä käytetään tukijalkaa jäljempänä mainittuna heilahduksenestolaitteena, dynaamiset testit on tehtävä seuraavasti:

a) etutörmäystestit tehdään niin, että tukijalka on säädettynä pisimpään asentoonsa testausvaunun lattialevyn sijoituksen mukaisesti. Takatörmäystestit tehdään teknisen tutkimuslaitoksen valitsemassa epäedullisimmassa asennossa. Testien aikana tukijalan on oltava tukeutuneena testausvaunun lattialevyyn liitteen 6 lisäyksessä 3 olevan kuvan 2 mukaisesti;

b) jos tukijalat ovat symmetriatason ulkopuolella, tekninen tutkimuslaitos valitsee testiin epäedullisimman asennon;

c) testattaessa ajoneuvotyyppikohtaista ISOFIXiä tukijalka säädetään lasten turvajärjestelmän valmistajan määritysten mukaisesti;

d) tukijalan pituutta on voitava säätää siten, että sillä voidaan kattaa kaikki säännön nro 16 liitteessä 17sallitut lattialevyn tasot sellaisten auton istuinten osalta, joihin on määrä sallia i-kokoluokan lasten turvajärjestelmien asentaminen.

7.1.3.6.4. Edellä 6.6.4.1.6.2 kohdassa eritelty testi on tehtävä vain suurimmalla nukella, jolle lasten turvajärjestelmä on suunniteltu.

7.2. Yksittäisten osien testit

7.2.1. Solki

7.2.1.1. Avaustesti kuormitettuna

7.2.1.1.1. Tähän testiin käytetään 7.1.3 kohdassa tarkoitetun dynaamisen testin läpäissyttä lasten turvalaitetta.

7.2.1.1.2. Lasten turvalaite irrotetaan testausvaunusta tai ajoneuvosta solkea avaamatta. Solkeen kohdistetaan 200 ± 2N:n kiristysvoima. Jos solki on kiinnitetty jäykkään osaan, voima on kohdistettava niin, että solki ja jäykkä osa ovat samassa kulmassa kuin dynaamisen testin aikana.

7.2.1.1.3. Soljen avauspainikkeen geometriseen keskipisteeseen kohdistetaan painikkeen liikkeen alkuperäisen suunnan kanssa yhdensuuntaisen kiinteän akselin suuntaisesti voima, jonka nopeus on 400 ± 20 mm/min; geometrisellä keskipisteellä tarkoitetaan soljen pinnan kohtaa, johon lukon avaamiseksi tarvittava voima kohdistetaan. Avausvoiman kohdistuessa solkeen sen on oltava tuettuna jäykkää osaa vasten.

7.2.1.1.4. Soljen avausvoima kohdistetaan siihen käyttäen dynamometriä tai vastaavaa laitetta tavanomaisen käyttötavan ja -suunnan mukaisesti. Kosketuspään on oltava kiillotettu puolipallo, jonka säde on 2.5 ± 0,1 mm.

7.2.1.1.5. Soljen avaamiseen tarvittava voima mitataan ja mahdollisesti ilmenevät viat kirjataan.

7.2.1.2. Avaustesti kuormittamattomana

7.2.1.2.1. Solkikokoonpano, jota ei ole aikaisemmin kuormitettu, kiinnitetään paikalleen kuormittamattomassa tilassa.

7.2.1.2.2. Soljen avausvoiman mittauksessa käytettävä menettely määritellään 7.2.1.1.3 ja 7.2.1.1.4 kohdassa.

7.2.1.2.3. Soljen avaamiseen tarvittava voima on mitattava.

7.2.1.3. Lujuustesti

7.2.1.3.1. Lujuustestissä on käytettävä kahta näytettä. Testi koskee kaikkia säätölaitteita, lukuun ottamatta suoraan lasten turvalaitteeseen kiinnitettyjä säätölaitteita.

7.2.1.3.2. Liitteessä 16 on tyypillinen soljen lujuuden testauksessa käytettävä laite. Solki sijoitetaan laitteen pyöreälle ylälaatalle A. Kaikkien solkeen kiinnitettyjen hihnojen pituus on vähintään 250 mm, ja ne asetetaan riippumaan ylälaatasta siten, että niiden sijainti vastaa niiden sijaintia soljessa. Hihnojen irralliset päät kierretään sitten alemman pyöreän laatan B ympärille niin, että ne tulevat ulos laatan keskellä olevasta aukosta. Kaikkien hihnojen on oltava pystysuorassa laattojen A ja B välillä. Sen jälkeen pyöreä kiinnityslevy C painetaan kevyesti laatan B alapintaa vasten niin, että hihnat voivat edelleen liikkua jonkin verran levyjen välissä. Hihnoja kiristetään vetokoneen vähäisellä voimalla ja vedetään laattojen B ja C välillä, kunnes kaikki hihnat on kuormitettu niiden sijaintia vastaavasti. Solki ei saa koskettaa laattaa A eikä mitään sen osaa tämän toimenpiteen eikä itse testin aikana. Sen jälkeen laatat B ja C painetaan lujasti toisiaan vasten ja kiristysvoimaa lisätään nopeudella 100 ± 20 mm/min, kunnes vaaditut arvot saavutetaan.

7.2.2. Säätölaite

7.2.2.1. Säätöjen helppous

7.2.2.1.1. Käsikäyttöistä säätölaitetta testattaessa hihnaa vedetään tasaisesti säätölaitteen läpi nopeudella 100 ± 20 mm/min, tavanomaiset käyttöedellytykset huomioon ottaen, ja enimmäisvoima mitataan pyöristettynä lähimpään N-kokonaislukuarvoon, kun hihna on liikkunut ensimmäiset 25 ± 5 mm.

7.2.2.1.2. Testi on tehtävä hihnan molempiin kulkusuuntiin säätölaitteen läpi ja ennen mittausta hihnalla on tehtävä sen koko pituudelta 10 edestakaista liikettä.

7.2.3. Mikrosiirtymätesti (ks. liitteen 5 kuva 3)

7.2.3.1. Laitteita tai osia, joille suoritetaan mikrosiirtymätesti, on pidettävä ennen testiä vähintään 24 tunnin ajan ilmatilassa, jonka lämpötila on 20 ± 5 °C ja jonka suhteellinen kosteus on 65 ± 5 prosenttia. Testi tehdään lämpötilassa 15–30 °C.

7.2.3.2. Hihnan irrallinen pää asetetaan samalla tavoin kuin laitteen ollessa käytössä ajoneuvossa, eikä sitä kiinnitetä mihinkään muuhun osaan.

7.2.3.3. Säätölaite asetetaan hihnan pystysuoraan osaan, jonka toisen pään kuorma on 50 ± 0,5 N (ohjattuna niin, että kuorman heiluntaliike ja hihnan kiertyminen estyvät). Säätölaitteessa olevan hihnan irrallinen pää asetetaan pystysuoraan ylös- tai alaspäin samalla tavoin kuin se on ajoneuvossa. Toinen pää kulkee sellaisen ohjaintelan kautta, jonka vaakasuora akseli on samansuuntainen kuin kuormaa tukeva hihnan taso, ja telan kautta kulkeva hihnan osa on vaakasuorassa.

7.2.3.4. Testattava laite sijoitetaan niin, että sen keskikohta on korkeimmassa mahdollisessa asennossaan 300 ± 5 mm:n etäisyydellä tukipöydästä ja 50 N:n kuorma on 100 ± 5 mm:n etäisyydellä tukipöydästä.

7.2.3.5. Tämän jälkeen tehdään 20 ± 2 testiä edeltävää toimintasarjaa ja sitten 1 000 ± 5 toimintasarjaa tiheydellä 30 ± 10 sarjaa minuutissa niin, että kokonaisheilahdusmatka on 300 ± 20 mm tai 7.2.5.2.6.2 kohdassa määritelty. Hihnaa kuormitetaan 50 N ainoastaan se ajanjakso, joka kuluu 100 ± 20 mm:n siirtymään puolijaksoa kohti. Mikrosiirtymä mitataan alkaen testiä edeltäneiden 20 toimintasarjan jälkeisestä asennosta.

7.2.4. Kelauslaite

7.2.4.1. Sisäänkelautumisvoima

7.2.4.1.1. Sisäänkelautumisvoimat mitataan siten, että turvavyökokoonpano on kiinnitettynä nukkeen samalla tavoin kuin 7.1.3 kohdassa määrätyssä dynaamisessa testissä. Hihnan kiristysvoima mitataan mahdollisimman läheltä hihnan ja nuken kosketuskohtia (mutta juuri ja juuri erillään siitä), kun hihnaa kelataan sisään noin 0,6 metrin minuuttinopeudella.

7.2.4.2. Kelausmekanismin kestävyys

7.2.4.2.1. Hihnaa kelataan ulos ja sen annetaan kelautua sisään vaadittavan monen toimintajakson verran siten, että toimintajaksoja on enintään 30 minuutissa. Törmäyksessä lukkiutuvia kelauslaitteita testattaessa aiheutetaan joka viidennellä toimintajaksolla isku laitteen lukitsemiseksi. Iskuja on kohdistettava yhtä monta kertaa uloskelautuneen hihnan viidellä eri pituudella eli kun kelauslaitteessa on hihnaa jäljellä 90, 80, 75, 70 ja 65 prosenttia hihnan kokonaispituudesta. Jos hihnan pituus kuitenkin ylittää 900 mm, edellä mainitut prosenttiluvut on laskettava kelauslaitteesta uloskelattavissa olevan hihnan viimeisestä 900 mm:n osuudesta.

7.2.4.3. Törmäyksessä lukkiutuvien kelauslaitteiden lukitus

7.2.4.3.1. Kelauslaitteelle on tehtävä yksi lukitustesti, kun hihna on vapautunut täyteen pituuteensa, josta on vähennetty 300 ± 3 mm.

7.2.4.3.2. Kun kelauslaitteen lukitus perustuu hihnan liikkeeseen, uloskelautumisen on tapahduttava siihen suuntaan, johon se tavanomaisesti tapahtuu kelauslaitteen ollessa ajoneuvoon asennettuna.

7.2.4.3.3. Ajoneuvon kiihtyvyyteen reagoivien kelauslaitteiden toimintaa testataan edellä mainituilla uloskelautuneen hihnan pituuksilla molempiin suuntiin kahden toisiinsa nähden kohtisuoran akselin suuntaisesti niin, että kyseiset akselit ovat vaakasuorassa, jos kelauslaitteet asennetaan ajoneuvoon lasten turvajärjestelmän valmistajan ilmoittamalla tavalla. Tapauksissa, joissa tätä asentoa ei ole määritelty, testiviranomainen kuulee lasten turvajärjestelmän valmistajaa. Hyväksyntätestit tekevä tekninen tutkimuslaitos valitsee jommankumman testaussuunnan niin, että olosuhteet ovat lukitusmekanismin toiminnan kannalta mahdollisimman epäedulliset.

7.2.4.3.4. Käytettävä laite on oltava suunniteltu niin, että vaadittua kiihtyvyyttä voidaan lisätä keskimäärin vähintään 25 g/s (8).

7.2.4.3.5 Testattaessa 6.7.3.2.1.3 ja 6.7.3.2.1.4 kohdan vaatimusten täyttymistä kelauslaite asennetaan vaakasuoraan pöytään, jota kallistetaan enintään 2 astetta sekunnissa lukituksen aktivoitumiseen asti. Vaatimustenmukaisuus varmistetaan toistamalla testi kallistaen pöytää muihin suuntiin.

7.2.4.4. Korroosiotesti

7.2.4.4.1. Korroosiotesti tehdään 7.1.1 kohdan mukaisesti.

7.2.4.5. Pölynkestävyystesti

7.2.4.5.1. Kelauslaite sijoitetaan testauskammioon tämän säännön liitteen 3 mukaisesti. Laite on kiinnitettävä siten, että sen suuntaus on sama kuin ajoneuvoon asennettuna. Testauskammiossa on oltava pölyä 7.2.4.5.2 kohdassa kuvatulla tavalla. Kelauslaitteesta kelataan hihnaa ulos kelauslaitteesta 500 mm, ja hihna pidetään uloskelattuna, ottaen kuitenkin huomioon, että hihnalle on suoritettava yhden tai kahden minuutin kuluessa jokaisen pölyn puhalluksen jälkeen 10 täydellistä sisään- ja uloskelaamisen toimintajaksoa. Viiden tunnin ajan pölyä on puhallettava 20 minuutin välein viiden sekunnin ajan paineilmalla, jossa ei ole öljyä eikä kosteutta, 5,5 ± 0,5 baarin manometripaineella halkaisijaltaan 1,5 ± 0,1 mm aukon läpi.

7.2.4.5.2. Edellä 7.2.4.5.1 kohdassa kuvatussa testissä käytetään pölynä noin 1 kg kuivaa kvartsia. Hiukkaskoon jakauman on oltava seuraava:

a) läpäisee 150 μm aukon, langan läpimitta 104 μm: 99–100 prosenttia;

b) läpäisee 105 μm aukon, langan läpimitta 64 μm: 76–86 prosenttia;

c) läpäisee 75 μm aukon, langan läpimitta 52 μm: 60–70 prosenttia.

7.2.5. Hihnojen staattinen testaus

7.2.5.1. Hihnan lujuustesti

7.2.5.1.1. Jokainen testi tehdään kahdelle uudelle hihnan näytekappaleelle, jotka on käsitelty tämän säännön 6.7.4 kohdassa kuvatulla tavalla.

7.2.5.1.2. Kukin hihna kiinnitetään vetolujuuden testauslaitteen pidikkeisiin. Pidikkeiden on oltava suunniteltu niin, etteivät ne aiheuta hihnan murtumista niissä tai niiden lähellä. Vetonopeus on 100 ± 20 mm/min. Pidikkeiden välissä olevan hihnan vapaan pituuden on testin alussa oltava 200 ± 40 mm.

7.2.5.1.2.1. Kiristysvoimaa lisätään, kunnes hihna murtuu, ja murtokuormitus kirjataan.

7.2.5.1.3. Jos hihna luistaa tai murtuu pidikkeessä tai 10 mm etäisyydellä jommastakummasta pidikkeestä, testi on katsottava mitättömäksi ja uusi testi tehtävä toisella näytekappaleella.

7.2.5.2. Tämän säännön 3.2.3 kohdassa tarkoitetut hihnan näytekappaleet käsitellään seuraavasti:

7.2.5.2.1. Huoneilmakäsittely

7.2.5.2.1.1. Hihnaa säilytetään 24 ± 1 tunnin ajan ilmatilassa, jonka lämpötila on 23 ± 5 °C ja suhteellinen kosteus 50 ± 10prosenttia. Jos testiä ei tehdä välittömästi käsittelyn jälkeen, näyte on säilytettävä ilmatiiviisti suljetussa säiliössä testiin asti. Murtokuormitus on mitat