Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä olisi tarkastettava UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavissa osoitteesta:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 125 – Yhdenmukaiset määräykset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää kuljettajan etunäkyvyysalueen osalta

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

SISÄLLYS

SÄÄNTÖ

LIITTEET

1 SOVELTAMISALA JA TARKOITUS

Säännön tarkoituksena on taata riittävä näkyvyys, kun tuulilasi ja muut lasipinnat ovat kuivia ja puhtaita.

Tämän säännön vaatimukset on laadittu sovellettavaksi M1-luokan ajoneuvoihin, joissa kuljettajan paikka on vasemmalla. M1-luokan ajoneuvoihin, joissa kuljettajan paikka on oikealla, on sovellettava näitä vaatimuksia vaihtamalla tarvittaessa puolet päinvastaisiksi.

2. MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

Säädettävällä maavaralla varustetut ajoneuvot on testattava ajoneuvon valmistajan ilmoittamissa tavanomaisissa käyttöolosuhteissa.

’Kolmiulotteisella vertailujärjestelmällä’ tarkoitetaan pystysuoran pitkittäisleikkauksen X–Z, vaakaleikkauksen X–Y ja pystysuoran poikittaisleikkauksen Y–Z muodostamaa vertailujärjestelmää (ks. liitteen 4 lisäyksen kuvio 6); järjestelmän avulla määritetään piirustusten suunnittelupisteiden suhde niiden sijaintiin todellisessa ajoneuvossa. Ajoneuvon sijoittaminen vertailujärjestelmään määritetään liitteessä 4; kaikki maanpinnan nollatason suhteen ilmoitetut koordinaatit on mitattava ajokunnossa (2) olevasta ajoneuvosta, jossa on etuistuimella yksi 75 kg ± 1 % painoinen henkilö.

’Päävertailumerkeillä’ tarkoitetaan ajoneuvon rungossa olevia reikiä, pintoja, merkkejä ja tunnisteita. Ajoneuvon valmistajan on ilmoitettava käytettävien vertailumerkkien tyyppi sekä jokaisen merkin sijainti kolmiulotteisen vertailujärjestelmän X-, Y- ja Z-koordinaatein sekä pisteiden korkeus oletetusta maanpinnan tasosta. Vertailumerkit voivat olla samoja tarkistuspisteitä, joita käytetään korin asennuksessa.

’Läpinäkyvällä alueella’ tarkoitetaan ajoneuvon tuulilasin tai muiden lasipintojen alaa, jonka valonläpäisevyys pintaa vastaan kohtisuorasti mitattuna on vähintään 70 prosenttia. Jos kyse on panssaroidusta ajoneuvosta, valonläpäisevyyden on oltava vähintään 60 prosenttia.

3. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

Ajoneuvon valmistajan tai tämän edustajan on haettava ajoneuvolle tyyppihyväksyntää kuljettajan etunäkyvyysalueen osalta.

päävertailumerkkien ominaisuudet riittävän tarkasti, jotta ne voidaan helposti tunnistaa ja niiden sijainti suhteessa toisiinsa ja R-pisteeseen on määriteltävissä.

kuvaus ajoneuvosta 2.2 kohdassa vahvistettujen kriteerien mukaisesti, mittapiirustukset sekä valokuva tai hajotuskuva matkustajatilasta; kuvauksessa on mainittava ajoneuvotyypin tunnusnumerot ja/tai muut tunnukset;

Hakemukseen on liitettävä jäljempänä mainitut asiakirjat kolmena kappaleena, ja sen on sisällettävä seuraavat yksityiskohtaiset tiedot:

Hyväksyntätestit suorittavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo.

4. HYVÄKSYNTÄ

Jos tämän säännön nojalla hyväksyttäväksi toimitettu ajoneuvo täyttää jäljempänä olevan 5 kohdan vaatimukset, kyseiselle ajoneuvolle on myönnettävä tyyppihyväksyntä.

Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan tyyppihyväksyntänumero. Tyyppihyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä merkistä (00 säännön ollessa alkuperäisessä muodossaan) käy ilmi muutossarja, joka sisältää viimeisimmät hyväksynnän myöntämishetkellä sääntöön tehdyt olennaiset tekniset muutokset. Kyseinen sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa samalle ajoneuvotyypille, jolla on erilainen näkyvyysalue, eikä toiselle ajoneuvotyypille.

Tähän sääntöön perustuvasta ajoneuvotyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän epäämisestä tai peruuttamisesta on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille noudattaen tämän säännön liitteessä 1 olevaa ilmoitusmallia. Ilmoitukseen on liitettävä hakijan toimittamat valokuvat ja/tai kaaviot sopivassa mittakaavassa enintään A4-kokoisina (210 × 297 mm) tai A4-kokoisiksi taitettuina.

ympyrästä, jonka sisällä on E-kirjain ja sen jälkeen hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (3) ,

Jokaiseen tämän säännön perusteella tyyppihyväksyttyyn ajoneuvoon on kiinnitettävä näkyvästi hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen kohtaan liitteessä 2 kuvatun mallin mukainen kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu

Jos ajoneuvo on tyyppihyväksytty vuoden 1958 sopimukseen liitetyn yhden tai useamman säännön perusteella maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön nojalla, 4.4.1 kohdassa tarkoitettua tunnusta ei tarvitse toistaa. Tällöin sääntöjen ja tyyppihyväksyntien numerot sekä lisätunnukset on sijoitettava pystysarakkeisiin edellä 4.4.1 kohdassa tarkoitetun tunnuksen oikealle puolelle.

Tyyppihyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.

Tyyppihyväksyntämerkki on sijoitettava ajoneuvon tiedot sisältävään kilpeen tai sen läheisyyteen.

5. VAATIMUKSET

5.1 Kuljettajan etunäkyvyysalue

Tuulilasin läpinäkyvyysalueen on käsitettävä vähintään tuulilasin vertailupisteet (ks. liitteen 4 lisäyksen kuvio 1), jotka ovat:

Matkustajan puoleisen A-pylvään muodostamaa näköestekulmaa, sellaisena kuin se on esitettynä 5.1.2.1.2 kohdassa, ei tarvitse määrittää, jos kyseiset kaksi pylvästä on sijoitettu symmetrisesti ajoneuvon pystysuuntaiseen pitkittäismediaanileikkaukseen nähden.

Kummankaan A-pylvään muodostama näköestekulma, sellaisena kuin se on esitettynä 5.1.2.1 kohdassa, ei saa ylittää 6:ta astetta (ks. liitteen 4 lisäyksen kuvio 3). Panssaroiduissa ajoneuvoissa kyseinen kulma ei saa ylittää 10:tä astetta.

Kummankin A-pylvään muodostama näköestekulma on mitattava asettamalla päällekkäin seuraavat kaksi vaakaleikkausta:

Kuljettajan puoleisen A-pylvään muodostama näköestekulma on tasoon projisoituna pisteestä E2 lähtevän ja pisteen E1 ja leikkauksen S2 ulkoreunan yhdistävän tangentin suuntaisen paralleelin ja pisteen E2 ja leikkauksen S1 sisäreunan yhdistävän tangentin välinen kulma (ks. liitteen 4 lisäyksen kuvio 3).

Matkustajan puoleisen A-pylvään muodostama näköestekulma on tasoon projisoituna pisteen E3 ja leikkauksen S1 sisäreunan yhdistävän tangentin ja pisteestä E3 lähtevän, pisteen E4 ja leikkauksen S2 ulkoreunan yhdistävän tangentin suuntaisen paralleelin välinen kulma (ks. liitteen 4 lisäyksen kuvio 3).

painetut johtimet: 1,0 mm. Radioantennin johtimet eivät saa kulkea vyöhykkeen A poikki (4) . Kolme radioantennin johdinta saa kuitenkin kulkea vyöhykkeen A poikki, jos niiden paksuus on enintään 0,5 mm.

Muita kuin A-pylväiden, kiinteän tai liikuteltavan ilmanvaihtoaukon tai sivuikkunan jakopuitteen, ulkopuolisten radioantennien, taustapeilien ja tuulilasinpyyhkimien muodostamia esteitä ei saa olla kuljettajan etunäkyvyysalueella 180 asteen sektorissa vaakasuuntaisesti V1:n kautta kulkevan tason alapuolella ja V2:n kautta kulkevien kolmen tason yläpuolella, joista yksi on kohtisuorassa leikkaukseen X–Z nähden ja laskee 4 asteen kulmassa vaakatasosta, ja toiset kaksi ovat kohtisuorassa leikkaukseen Y–Z nähden ja laskevat 4 asteen kulmassa vaakatasoon nähden (ks. liitteen 4 lisäyksen kuvio 4).

Jos ohjauspyörä on säädettävä, se on asetettava valmistajan ilmoittamaan vakioasentoon tai muussa tapauksessa säätöalueen puoliväliin.

Ohjauspyörän kehän ja ohjauspyörään sijoitettujen kojelaudan säätimien muodostama näköeste sallitaan, jos V2:n kautta kulkeva taso, joka on kohtisuorassa leikkaukseen X–Z nähden ja sivuaa ohjauspyörän kehää sen ylimmästä kohdasta, laskee vähintään 1 asteen kulmassa vaakatasoon nähden.

5.2 V-pisteiden sijainti

V-pisteiden sijainnin R-pisteeseen nähden kolmiulotteisen vertailujärjestelmän XYZ-koordinaatteina ilmoitettuna on oltava taulukoiden I ja IV mukainen.

5.3 P-pisteiden sijainti

P-pisteiden sijainnin R-pisteeseen nähden kolmiulotteisen vertailujärjestelmän XYZ-koordinaatteina ilmoitettuna on oltava taulukoiden II, III ja IV mukainen.

Pm-piste on suoran P1–P2 ja R-pisteen kautta kulkevan pituussuuntaisen pystyleikkauksen leikkauspisteessä.

5.4 Korjaus muulle kuin 25 asteen suunnitellulle selkänojakulmalle

Taulukossa IV osoitetaan kunkin P- ja V-pisteen X- ja Y-koordinaatteihin tehtävät lisäkorjaukset suunnitellun selkänojakulman ollessa muu kuin 25 astetta. Koordinaattien positiiviset suunnat ilmenevät liitteen 4 lisäyksen kuviosta 1.

Taulukko IV

5.5 E-pisteiden sijainti

E2 on 65 mm:n etäisyydellä E1:stä (ks. liitteen 4 lisäyksen kuvio 4).

Pisteet E1 ja E2 yhdistävää suoraa kierretään P1:n ympäri, kunnes E1:n ja A-pylvään kuljettajanpuoleisen leikkauksen 2 ulkoreunaa sivuava tangentti on suoran E1–E2 normaali (ks. liitteen 4 lisäyksen kuvio 3).

E3 ja E4 ovat molemmat 104 mm:n etäisyydellä P2-pisteistä. E3 on 65 mm:n etäisyydellä E4:stä. (ks. liitteen 4 lisäyksen kuvio 4).

Suoraa E3–E4 kierretään P2:n ympäri, kunnes E4:n ja A-pylvään matkustajanpuoleisen leikkauksen 2 ulkoreunaa sivuava tangentti on suoran E3–E4 normaali (ks. liitteen 4 lisäyksen kuvio 3).

6. TESTIMENETTELY

6.1 Kuljettajan etunäkyvyysalue

Ajoneuvon päävertailumerkkien ja kolmiulotteisen vertailujärjestelmän väliset mittasuhteet on määritettävä liitteessä 4 kuvatun menettelyn mukaisesti.

Näköestekulma (ks. 5.1.2 kohta) on mitattava vinotasoilla liitteen 4 lisäyksen kuviossa 2 esitetyllä tavalla. Pisteisiin E1 ja E2 sekä vastaavasti pisteisiin E3 ja E4 yhdistettyjen pisteiden P1 ja P2 välinen suhde osoitetaan liitteen 4 lisäyksen kuviossa 5.

Suoran E1–E2 on oltava asetettu 5.5.2 kohdassa kuvatulla tavalla. Kuljettajan puoleisen A-pylvään muodostama näköestekulma on mitattava 5.1.2.1.1 kohdassa määritetyllä tavalla.

Suoran E3–E4 on oltava asetettu 5.5.4 kohdassa kuvatulla tavalla. Matkustajan puoleisen A-pylvään muodostama näköestekulma on mitattava 5.1.2.1.2 kohdassa määritetyllä tavalla.

7. AJONEUVOTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

Kaikista edellä 2.2 kohdassa määriteltyyn ajoneuvotyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava kyseisen ajoneuvotyypin hyväksyneelle hallinnolliselle yksikölle. Hallinnollinen yksikkö voi

Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava laajennuksesta muille sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyllä ilmoituslomakkeella. Viranomaisen on annettava kullekin laajennukselle sitä osoittava sarjanumero.

8. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjen on vastattava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324–E/ECE/TRANS/505/Rev.2) vahvistettuja yleisiä määräyksiä ja täytettävä seuraavat vaatimukset:

Tämän säännön nojalla hyväksyttävät ajoneuvot on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät edellä olevan 5 kohdan vaatimukset.

Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kutakin tuotantoyksikköä koskevat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tarkastukset on tavanomaisesti suoritettava kerran kahdessa vuodessa.

9. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

Jos sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä tyyppihyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

10. TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos tyyppihyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle, jonka on edelleen ilmoitettava asiasta tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

11. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta.

(1) Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen 7 määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asiakirjalla Amend.4).

(2) Ajokuntoisen ajoneuvon massaan sisältyy itse ajoneuvon ja sen korin massa sekä jäähdytysneste, voiteluöljyt, polttoaine, kaikki muut nesteet, työkalut, varapyörä ja kuljettaja. Kuljettajan massaksi arvioidaan 75 kg seuraavasti jakautuneena: 68 kg itse kuljettajan massaa ja 7 kg matkatavaroiden massaa ISO-standardin 2416:1992 mukaisesti. Polttoainetankki sisältää 90 prosenttia ja muut nestesäiliöt (muut kuin jätevedelle tarkoitetut) sisältävät 100 prosenttia valmistajan ilmoittamasta vetoisuudesta.

(3) Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Serbia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjän federaatio 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidžan 39, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot vahvistavat hyväksynnät omilla ECE-merkinnöillään), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50, Korean tasavalta 51, Malesia 52, Thaimaa 53, 54 ja 55 (antamatta) ja Montenegro 56. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten tyyppihyväksyntää sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen tyyppihyväksyntien vastavuoroisen tunnustamisen ehtoja koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuspuolille.

(4) Sellaisena kuin se on määriteltynä säännön nro 43 liitteessä 18 olevassa 2.2 kohdassa, joka koskee turvalasien ja lasimateriaalien tyyppihyväksyntää.

LIITE 3

Menettely moottoriajoneuvon istumapaikan h-pisteen ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseksi

1. TARKOITUS

1.1. Tässä liitteessä esitettyä menettelyä käytetään moottoriajoneuvon yhden tai useamman istumapaikan H-pisteen sijainnin ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseksi sekä mittaustulosten ja ajoneuvon valmistajan antamien suunnittelueritelmien välisen vastaavuuden tarkistamiseksi. (1)

2. MÄÄRITELMÄT

Tämän liitteen soveltamiseksi:

2.1 ”Vertailutiedoilla” tarkoitetaan yhtä tai useampaa istumapaikan seuraavista ominaisuuksista:

2.1.1 H-pistettä ja R-pistettä sekä niiden välistä suhdetta,

2.1.2 todellista ja suunniteltua ylävartalokulmaa sekä niiden välistä suhdetta.

2.2. ”Kolmiulotteisella H-pisteen määrityslaitteella” tarkoitetaan laitetta, jolla määritetään H-pisteet ja todelliset ylävartalokulmat. Laite esitellään tämän liitteen lisäyksessä 1.

2.3 ”H-pisteellä” tarkoitetaan ylävartalon ja reisiosan nivelen keskipistettä kolmiulotteisessa H-pisteen määrityslaitteessa, kun laite on asennettu ajoneuvon istuimelle jäljempänä olevan 4 kohdan mukaisesti. H-piste sijaitsee laitteen keskiviivan keskikohdassa, kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen molemmilla puolilla sijaitsevien H-pisteen linjan kohdistuspisteiden välissä. H-piste vastaa teoreettisesti R-pistettä (toleranssit, ks. jäljempänä oleva 3.2.2. kohta). Kun H-piste on määritetty 4 kohdassa kuvatun menetelmän mukaisesti, se katsotaan istuinrakenteeseen nähden kiinteäksi ja sen mukana liikkuvaksi, kun istuinta säädetään.

2.4 ”R-pisteellä” eli ”istuimen vertailupisteellä” tarkoitetaan valmistajan kullekin istumapaikalle määrittämää suunnittelupistettä, joka paikannetaan kolmiulotteisen vertailujärjestelmän mukaisesti.

2.5 ”Ylävartalolinjalla” tarkoitetaan kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen anturin keskilinjaa, kun anturi on takimmaisessa mahdollisessa asennossa.

2.6 ”Todellisella ylävartalokulmalla” tarkoitetaan H-pisteen kautta kulkevan pystysuoran viivan ja ylävartalolinjan välistä kulmaa, joka on mitattu käyttämällä kolmiulotteisessa H-pisteen määrityslaitteessa olevaa selän kulman osoittavaa asteikkoa. Todellinen ylävartalokulma on teoreettisesti sama kuin suunniteltu ylävartalokulma (toleranssit määritetään jäljempänä 3.2.2 kohdassa).

2.7 ”Suunnitellulla ylävartalokulmalla” tarkoitetaan R-pisteen kautta kulkevan pystyviivan ja ylävartalolinjan välistä kulmaa asennossa, joka vastaa ajoneuvon valmistajan määrittämää istuimen selkänojan suunnitteluasentoa.

2.8 ”Istujan keskitasolla” tarkoitetaan kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskitasoa suunnitelluissa istuma-asennoissa; sitä edustaa H-pisteen koordinaatti Y-akselilla. Yhdelle istujalla tarkoitettujen istuinten keskitaso on sama kuin istujan keskitaso. Muiden istuinten osalta istujan keskitason määrittelee valmistaja.

2.9 ”Kolmiulotteisella vertailujärjestelmällä” tarkoitetaan järjestelmää, joka on kuvattu tämän liitteen lisäyksessä 2.

2.10 ”Vertailumerkeillä” tarkoitetaan ajoneuvon korissa olevia, valmistajan määrittämiä fyysisiä pisteitä (aukkoja, pintoja, merkkejä tai lovia)

2.11 ”Ajoneuvon mittausasennolla” tarkoitetaan ajoneuvon asentoa määriteltynä vertailumerkkien sijainnin mukaan kolmiulotteisessa vertailujärjestelmässä.

3. VAATIMUKSET

3.1 Tietojen esitystapa

Kutakin istumapaikkaa koskevat vertailutiedot ovat tarpeen tämän säännön vaatimusten täyttymisen osoittamiseksi. Kaikki seuraavat tiedot tai asianmukainen valikoima niistä on esitettävä tämän liitteen lisäyksen 3 mukaisesti.

3.1.1 R-pisteen koordinaatit kolmiulotteisessa vertailujärjestelmässä,

3.1.2 suunniteltu ylävartalokulma,

3.1.3 kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen istuimen säätämiseksi (jos istuinta voidaan säätää) jäljempänä 4.3 kohdassa vahvistettuun mittausasentoon.

3.2 Mittaustulosten ja suunnittelueritelmien välinen suhde

3.2.1 Jäljempänä 4 kohdassa kuvatulla tavalla määritettyjä H-pisteen koordinaatteja ja todellista ylävartalokulmaa verrataan valmistajan ilmoittamiin R-pisteen koordinaatteihin ja suunniteltuun ylävartalokulmaan.

3.2.2 R-pisteen ja H-pisteen suhteellisia sijainteja sekä suunnitellun ja todellisen ylävartalokulman välistä suhdetta pidetään kyseisen istuimen osalta hyväksyttävinä, jos H-piste on määriteltyjen koordinaattiensa mukaan sellaisen neliön sisällä, jonka pysty- ja vaakasuoran sivun pituus on 50 mm ja jonka lävistäjät leikkaavat toisensa R-pisteessä, ja jos todellinen ylävartalokulma vastaa 5 asteen tarkkuudella suunniteltua ylävartalokulmaa.

3.2.3 Jos nämä ehdot täyttyvät, R-pistettä ja suunniteltua ylävartalokulmaa käytetään tämän säännön vaatimusten täyttymisen osoittamiseen.

3.2.4 Jos H-piste tai todellinen ylävartalokulma ei täytä edellä olevan 3.2.2 kohdan vaatimuksia, H-piste ja todellinen ylävartalokulma määritetään vielä kahdesti (kaikkiaan siis kolme kertaa). Jos kahden määrityksen tulokset kolmesta täyttävät vaatimukset, sovelletaan edellä olevaa 3.2.3 kohtaa.

3.2.5 Jos kahden edellä olevassa 3.2.4 kohdassa kuvatun määrityksen tulokset kolmesta eivät täytä edellä olevan 3.2.2 kohdan vaatimuksia tai jos tarkistusta ei voida suorittaa, koska ajoneuvon valmistaja ei ole pystynyt toimittamaan tietoja R-pisteen sijainnista tai suunnitellusta ylävartalokulmasta, käytetään kolmen mitatun pisteen painopistettä tai kolmen mitatun kulman keskiarvoa; näitä voidaan soveltaa kaikissa tämän säännön kohdissa, joissa viitataan R-pisteeseen tai suunniteltuun ylävartalokulmaan.

4. MENETTELY H-PISTEEN JA TODELLISEN YLÄVARTALOKULMAN MÄÄRITTÄMISEKSI

4.1 Ajoneuvoa seisotetaan valmistajan harkinnan mukaan lämpötilassa 20 ± 10 °C sen varmistamiseksi, että istuinmateriaali on huoneenlämpöinen. Jos testattavalla istuimella ei ole koskaan istuttu, istuintyynyn ja selkänojan joustavoittamiseksi istuimelle on asetettava 70–80 kg painava henkilö tai laite kahdesti minuutin ajaksi. Valmistajan pyynnöstä kaikkia istuimia on pidettävä kuormittamattomina vähintään 30 minuutin ajan ennen kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen asentamista.

4.2 Ajoneuvon on oltava edellä 2.11 kohdassa määritetyssä mittausasennossa.

4.3 Jos istuinta voidaan säätää, se on ensin säädettävä takimmaiseen ajoneuvon valmistajan sille määrittämään tavanomaiseen ajo- tai käyttöasentoon ottaen huomioon ainoastaan istuimen pituussuuntainen säätö mutta ei istuimen säätöä muihin kuin tavanomaisiin ajo- tai käyttöasentoihin. Jos istuimessa on muita säätöjä (korkeussäätö, kulmasäätö, selkänojan säätö tms.), ne asetetaan tämän jälkeen ajoneuvon valmistajan niille määrittämään asentoon. Jousitetut istuimet on kiinnitettävä tukevasti sellaiseen pystyasentoon, joka vastaa valmistajan määrittämää tavanomaista ajoasentoa.

4.4 Se istumapaikan alue, jota kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite koskettaa, on peitettävä riittävän leveällä ja kudokseltaan soveltuvalla tasalaatuisella musliinipuuvillakankaalla, jossa on 18,9 säiettä/cm2 ja joka painaa 0,228 kg/m2, tai muulla kudotulla tai kuitukankaalla, jolla on vastaavat ominaisuudet.

Jos testattava istuin ei ole ajoneuvossa, sen alustalla on oltava samat perusominaisuude (2) kuin sen ajoneuvon lattialla, jossa istuin on tarkoitettu käytettäväksi.

4.5. Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen istuin- ja selkäosa on sijoitettava siten, että kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskitaso vastaa istujan keskitasoa. Valmistajan pyynnöstä kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta voidaan siirtää sisemmäksi istujan keskitasoon nähden, jos laite on niin kaukana sivulla, että istuimen reuna estää laitteen vaaittamisen.

4.6 Jalka- ja sääriosat kiinnitetään istuinosaan joko erikseen tai käyttämällä T-tankoa ja sääriosaa. H-pisteen linjan kohdistuspisteiden kautta kulkevan viivan on oltava samansuuntainen maanpinnan kanssa ja kohtisuorassa istuimen pituussuuntaista keskitasoa vastaan.

4.7 Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen jalkaterän ja säären asennot säädetään seuraavasti:

4.7.1 Suunniteltu istumapaikka: kuljettaja ja reunimmaisena edessä istuva matkustaja

4.7.1.1 Molempia jalkaterä- ja sääriasennelmia siirretään eteenpäin siten, että jalkaterät asettuvat luonnollisiin asentoihinsa lattialla, tarvittaessa polkimien väliin. Jos mahdollista, vasen jalkaterä sijoitetaan suunnilleen saman verran vasemmalle kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskitasosta kuin oikea jalkaterä on siitä oikealle. Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen poikittaissuuntauksen tarkistamisessa käytettävä vesivaaka saatetaan vaakasuoraan säätämällä tarvittaessa istuinosa uudelleen tai siirtämällä jalkaterä- ja sääriasennelmia taaksepäin. H-pisteen linjan kohdistuspisteiden kautta kulkevan viivan on pysyttävä kohtisuorassa istuimen pituussuuntaista keskitasoa vastaan.

4.7.1.2 Jos vasenta säärtä ei voida pitää samansuuntaisena oikean säären kanssa, eikä järjestelmällä voida tukea vasenta jalkaterää, tätä siirretään, kunnes se on tuettu. H-pisteen linjan kohdistuspisteiden asema ei saa muuttua.

4.7.2 Designated seating position: outboard rear seat

Taka- tai apuistuimilla sääret asetetaan valmistajan määrittämään asentoon. Jos jalat tällöin koskettavat lattiaa eri tasoissa, käytetään vertailukohteena sitä jalkaa, joka ensimmäisenä koskettaa etuistuinta, ja toinen jalka asetetaan niin, että laitteen istumaosan poikittaissuuntausta osoittava vesivaaka näyttää vaakasuoraa.

4.7.3 Muut suunnitellut istumapaikat:

Edellä 4.7.1 kohdassa kuvattua yleistä menettelyä noudatetaan muutoin kuin jalkaterien osalta, jotka asetetaan ajoneuvon valmistajan määrittämään asentoon.

4.8 Asetetaan sääri- ja reisimassat ja säädetään kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite vaakatasoon.

4.9 Selkäosaa kallistetaan eteenpäin etupysäyttimeen saakka ja kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite vedetään irti istuimen selkänojasta T-tangon avulla. Kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite asetetaan uudelleen istuimelle käyttäen jotain seuraavista menetelmistä:

4.9.1 Jos kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite pyrkii liukumaan taaksepäin, sen annetaan liukua kunnes T-tangon eteenpäin kohdistuvaa vaakasuoraa ja pidättävää kuormaa ei enää tarvita, eli kunnes istuinosa koskettaa istuimen selkänojaa. Tarvittaessa korjataan säären asentoa.

4.9.2 Jos kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite ei pyri liukumaan taaksepäin, sitä liu’utetaan taaksepäin kohdistamalla T-tankoon vaakasuora taaksepäin suuntautuva kuorma kunnes istuinosa koskettaa istuimen selkänojaa (ks. tämän liitteen lisäyksen 1 kuvio 2).

4.10 Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kaukaloasennelmaan kohdistetaan lantiokulman osoittavan asteikon ja T-tangon kotelon taitekohdassa kuorma, joka on suuruudeltaan 100 ± 10 N. Kuorman vaikutussuunta pidetään edellä mainitun taitekohdan ja lantiotangon kehyksen yläpuolella sijaitsevan pisteen kautta kulkevan linjan suuntaisena (ks. tämän liitteen lisäyksen 1 kuvio 2). Tämän jälkeen selkäosa palautetaan varovasti istuimen selkänojaa vasten. Menettelyä jatkettaessa on varottava, ettei kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite pääse liukumaan eteenpäin.

4.11 Asennetaan oikean- ja vasemmanpuoleiset lantiopainot ja sitten vuorotellen kahdeksan ylävartalopainoa. Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen on pysyttävä vaakatasossa.

4.12 Kallistetaan selkäkaukaloa eteenpäin istuimen selkänojan jännityksen vapauttamiseksi. Keinutetaan kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta puolelta toiselle 10 asteen kaaressa (5 astetta pystysuoran keskitason kummallekin puolelle) kolme täyttä heilahdusta laitteen ja istuimen välille mahdollisesti syntyneen kitkan poistamiseksi.

Keinutuksen aikana kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen T-tanko saattaa pyrkiä poikkeamaan sille määritetystä vaaka- ja pystysuorasta linjauksesta. Tästä syystä T-tankoa on pidettävä paikallaan kohdistamalla siihen tarvittava sivuttaiskuorma keinutusliikkeen aikana. T-tankoa pideltäessä ja kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta keinutettaessa on varmistettava huolellisesti, että tahattomia ulkoisia kuormia ei kohdistu pystysuuntaan eikä eteen- tai taaksepäin.

Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen jalkaterien liikettä ei saa estää eikä niitä saa pitää kiinni tämän vaiheen aikana. Jos jalkaterien asento muuttuu, niiden pitäisi antaa jäädä kyseiseen asentoon toistaiseksi.

Selkäkaukalo palautetaan varovasti istuimen selkänojaa vasten ja tarkistetaan, että kumpikin vesivaaka on nolla-asennossa. Jos jalkaterät ovat liikkuneet kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keinutuksen aikana, niiden asento on korjattava seuraavasti:

Kumpikin jalkaterä nostetaan vuorotellen irti lattiasta juuri sen verran, ettei se enää pääse liikkumaan. Nostamisen aikana jalat saavat kääntyä vapaasti, eikä niihin saa kohdistaa eteen tai sivulle suuntautuvia kuormia. Kun jalkaterät lasketaan takaisin alas, kantapäiden on kosketettava tarkoitukseen suunniteltua rakennetta.

Tarkistetaan, että sivusuuntainen vesivaaka on keskiasennossa; selkäkaukalon yläosaan kohdistetaan tarvittaessa riittävä sivuttaiskuorma, jonka vaikutuksesta kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen istuinosa asettuu vaakasuoraan.

4.13 T-tangosta pidetään kiinni, jotta kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite ei liukuisi eteenpäin istuinpehmusteella, ja menetellään seuraavasti:

a) selkäkaukalo palautetaan istuimen selkänojaa vasten,

b) vaakasuora taaksepäin suuntautuva kuorma, jonka suuruus on enintään 25 N, kohdistetaan ja vapautetaan vuorotellen selkänojakulman tankoon suunnilleen ylävartalopainojen keskikohdan korkeudella, kunnes lantiokulman mittauslaite osoittaa asennon vakaantuneen kuorman vapauttamisen jälkeen. On huolehdittava, ettei kolmiulotteiseen H-pisteen määrityslaitteeseen kohdistu ulkoisia alas tai sivulle suuntautuvia kuormia. Jos kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen tason uusi säätö on tarpeen, selkäkaukaloa kierretään eteenpäin, taso säädetään ja 4.12 kohdassa kuvailtu menettely toistetaan.

4.14 Suoritetaan mittaukset:

4.14.1 H-pisteen koordinaatit määritetään kolmiulotteisen vertailujärjestelmän mukaisesti.

4.14.2 Todellinen ylävartalokulma mitataan kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen selkäkulman osoittavalta asteikolta, kun anturi on takimmaisessa mahdollisessa asennossa.

4.15 Jos kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen asennus halutaan suorittaa uudelleen, istuinasennelmaa ei saa kuormittaa ainakaan 30 minuuttiin ennen asennuksen uusimista. Kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta ei saa pitää kuormitettuna istuinasennelman päällä pitempään kuin testin suorittaminen vaatii.

4.16 Jos samalla rivillä sijaitsevia istuimia voidaan pitää samanlaisina (penkki-istuin, identtiset istuimet jne.), kullekin istuinriville määritetään vain yksi H-piste ja yksi todellinen ylävartalokulma, kun tämän liitteen lisäyksessä 1 kuvattu kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite on asetettuna koko riviä edustavaksi katsotulle istumapaikalle.

Tämän istumapaikan on oltava:

4.16.1 etummaisella rivillä kuljettajan istuin,

4.16.2 takarivissä tai -riveissä reunimmaisena sijaitseva istumapaikka.

(1) Etuistuimia lukuun ottamatta missä tahansa istumapaikassa, jossa H-pistettä ei voida määrittää kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta tai muita menettelyjä käyttäen, ajoneuvon valmistajan ilmoittama R-piste voidaan ottaa vertailupisteeksi toimivaltaisen viranomaisen harkinnan mukaan.

(2) Kallistuskulma, istuimen kiinnityksen korkeusero, pinnan rakenne, jne.

Lisäys 1 Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kuvaus (1) 1. SELKÄ- JA ISTUINKAUKALOT Selkä- ja istuinkaukalot valmistetaan lujitemuovista ja metallista. Ne jäljittelevät ihmisen ylävartaloa ja reisiä, ja ne on kytketty mekaanisesti toisiinsa H-pisteessä. H-pisteen kohdalle saranoituun anturiin kiinnitetään asteikko todellisen ylävartalokulman mittaamiseksi. Istuinkaukaloon kiinnitetyllä säädettävällä reisitangolla määritetään reiden keskiviiva, ja se toimii lantiokulman mittauksessa peruslinjana. 2. VARTALO- JA JALKAOSAT Sääriosat on kytketty kaukaloasennelman istuinosaan polvia yhdistävästä T-tangosta, joka on säädettävän reisitangon sivusuuntainen jatke. Sääriosiin kiinnitetään asteikot, joilla mitataan polvikulmia. Kenkä-jalkateräasennelmat kalibroidaan jalkaterän kulman mittaamiseksi. Laitteen suuntaamiseen tilassa käytetään kahta vesivaakaa. Vartalo-osan painot sijoitetaan niitä vastaaviin painopisteisiin siten että istuimeen kohdistuu 76 kg painavan miehen painoa vastaava kuormitus. Tarkistetaan, että kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kaikki nivelet liikkuvat vapaasti ilman havaittavaa kitkaa. Kuvio 1 Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen osat Kuvio 2 Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen osien mitat ja kuormien jakautuminen (1) Laite vastaa ISO-standardissa 6549-1980 kuvattua laitetta. Yksityiskohtaiset tiedot kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen rakenteesta ovat saatavissa osoitteesta Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, United States of America.

Lisäys 2 KOLMIULOTTEINEN VERTAILUJÄRJESTELMÄ 1. Kolmiulotteinen vertailujärjestelmä perustuu ajoneuvon valmistajan määrittämiin kolmeen toisiinsa nähden kohtisuoraan tasoon (ks. kuvio) (1). 2. Ajoneuvo asetetaan mittausasentoon tukialustalle siten että vertailumerkkien koordinaatit vastaavat valmistajan ilmoittamia arvoja. 3. R-pisteen ja H-pisteen koordinaatit määräytyvät auton valmistajan määrittämien vertailumerkkien perusteella. (1) Vertailujärjestelmä vastaa ISO-standardia 4130:1978.