ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.3

M1-, M2-, M3-, N1-, O1- tai O2-luokan ajoneuvon on katsottava täyttävän edellä vahvistetun vaatimuksen seuraavissa tapauksissa: a) Ajoneuvo täyttää samat II tai III osassa vahvistetut vaatimukset. b) Kuormaamattoman ajoneuvon takaosan maavara on enintään 550 mm mitattuna leveydeltä, joka on enintään 100 mm lyhyempi kuin taka-akselin leveys kummallakin puolella (lukuun ottamatta renkaiden pullistumia lähellä tien pintaa). c) Kun kyse on O1- ja O2-luokan ajoneuvoista, joiden renkaat ulottuvat yli puolelta leveydeltään korin ulkopuolelle (lukuun ottamatta roiskesuojia) tai alustan ulkopuolelle, jos ajoneuvossa ei ole koria, kuormaamattoman ajoneuvon takaosan maavara on enintään 550 mm mitattuna leveydeltä, joka on vähintään renkaiden sisimpien pisteiden välinen etäisyys vähennettynä 100 mm:llä (lukuun ottamatta renkaiden pullistumia lähellä tien pintaa) kummallakin puolella. Jos taka-akseleita on enemmän kuin yksi, huomioon otetaan levein akseli. Kohdan 2.3 alakohtien b ja c vaatimusten on täytyttävä vähintään suoralla, a) jonka etäisyys on enintään 450 mm ajoneuvon perän uloimmasta pisteestä ja b) jossa voi olla katkoksia, joiden pituus on yhteensä enintään 200 mm.”
6.1.4.4

OBD-järjestelmää koskevat erityiset vaatimukset ja isäntä–renki-jälkiasennusjärjestelmän testit 6.1.4.4.1 Sen estämättä, mitä kohdassa 6.1.4.3 vaaditaan, isäntä–renki-jälkiasennusjärjestelmän on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) Bensiinijärjestelmän elektronisen ohjauslaitteen (ECU) on toimittava aktiivisena moottorinohjauslaitteena sekä bensiini- että nestekaasutilassa. b) Bensiinikäytön aikana bensiinijärjestelmän OBD-järjestelmän on oltava ainoa toiminnassa oleva ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä. c) Nestekaasukäytön aikana bensiinijärjestelmän OBD-järjestelmän on edelleen valvottava muita alkuperäisiä päästöjen rajoittamiseen liittyviä komponentteja kuin niitä, jotka eivät ole käytössä. d) Nestekaasukäytön aikana nestekaasujärjestelmän elektroninen ohjauslaite saa valvoa vain päästöjen rajoittamiseen liittyviä nestekaasujärjestelmän komponentteja ja niiden sähköliitäntöjä. 6.1.4.4.2 Sen estämättä, mitä kohdassa 6.1.4.3 vaaditaan, LPG-jälkiasennusjärjestelmälle on tehtävä seuraavat testit, jotka testityypin I tapauksessa on tehtävä säännön nro 83 (9) mukaisesti. 6.1.4.4.2.1 Seuraavat testit on tehtävä yhdelle kanta-ajoneuvolle, joka on varustettu LPG-jälkiasennusjärjestelmällä: a) Nestekaasujärjestelmän elektronisen ohjauslaitteen on noudatettava bensiinijärjestelmän ECU-laitteen toimintaa polttoainestrategioiden osalta (esim. suihkutus). Tämä voidaan osoittaa valvontaohjelmalla (diagnoosiohjelmalla) ja muuntamalla bensiinijärjestelmän jonkin anturin signaalia, joka vaikuttaa suihkutusaikaan. b) Bensiinikäytöllä tehtävän tyypin I testin aikana alkuperäisen vikailmaisimen (MI) on aktivoiduttava, kun jonkin alkuperäisen päästöjen rajoittamiseen liittyvän komponentin sähköinen kytkentä kytketään irti. c) Nestekaasukäytöllä tehtävän tyypin I testin aikana alkuperäisen vikailmaisimen (MI) on aktivoiduttava, kun jonkin nestekaasukäytössä käytettävän alkuperäisen päästöjen rajoittamiseen liittyvän komponentin sähköinen kytkentä kytketään irti. 6.1.4.4.2.2 Seuraavat testit on tehtävä kanta-ajoneuvoille, jotka on varustettu LPG-jälkiasennusjärjestelmällä, pelkästään nestekaasutilassa: a) Kytketään tyypin I testin aikana yhden nestekaasukäytössä käytettävän alkuperäisen päästöjen rajoittamiseen liittyvän komponentin sähköinen kytkentä irti. b) Korvataan tyypin I testin aikana yksi nestekaasukäytössä käytettävä päästöjen rajoittamiseen liittyvä komponentti kuluneella ja viallisella komponentilla tai simuloidaan vastaava vika elektronisesti. Minkä tahansa edellä esitetyn tilanteen yhteydessä alkuperäisen vikailmaisimen on aktivoiduttava tai nestekaasutilasta on automaattisesti siirryttävä bensiinitilaan ennen testien päättymistä. 6.1.4.4.2.3 Nestekaasukäytössä käytettävien päästöjen rajoittamiseen liittyvien komponenttien ja niiden sähkökytkentöjen toimintahäiriöiden aiheuttamat vikakoodit on tallennettava nestekaasujärjestelmän elektroniseen ohjauslaitteeseen. 6.1.4.4.2.4 Järjestelmän valmistajan on annettava ohjeet kohdassa 6.1.4.4.2.3 tarkoitettujen nestekaasujärjestelmän vikakoodien tulkitsemiseen.
3.

Pystysuunnassa ajovalaisin on suunnattava niin, että valaistus pisteessä HV on 2 luksia. Kun suuntaus on tehty näin, valorajan on oltava suoran H-H ja H-100 mm välissä.
5.2.3.2

ISOFIX-ylähihnakiinnitysalue voidaan vaihtoehtoisesti sijoittaa E-säännön nro 16 (liite 17, lisäys 2, kuva 2) mukaisen istuinasetelman ISO/F2 avulla sellaiseen ISOFIX-paikkaan, joka on varustettu ISOFIX-alakiinnityspisteillä liitteen 11 kuvan 4 mukaisesti. Istuma-asento on istuimen asento mahdollisimman takana ja alhaalla, kun istuimen selkänoja on normaaliasennossa, tai ajoneuvon valmistajan suosituksen mukainen. Sivulta katsottuna ISOFIX-ylähihnakiinnityspisteen on oltava istuinasetelman ISO/F2 takapinnan takana. ISO/F2-asetelman takapinnan ja horisontaalisen viivan (liite 4, kuva 11, viite 3), joka käsittää istuimen selkänojan yläreunan viimeisen jäykän pisteen, jonka kovuus on suurempi kuin 50 Shore A, välinen leikkauspiste määrittää ISO/F2-asetelman keskilinjalla sijaitsevan vertailupisteen 4 (liite 4, kuva 11). Tässä vertailupisteessä enintään 45 asteen kulma horisontaalisesta viivasta ylöspäin määrittää ylähihnakiinnitysalueen ylärajan. Ylhäältä katsottuna vertailupisteessä 4 (liite 4, kuva 11) enintään 90 asteen kulma taaksepäin ja sivulle sekä takaa katsottuna enintään 40 asteen kulma määrittävät ne kaksi aluetta, jotka rajaavat ISOFIX-ylähihnan kiinnitysalueen. ISOFIX-ylähihna (5) lähtee pisteestä, jossa ISO/F2-asetelma leikkaa tason, joka on 550 mm korkeammalla kuin ISO/F2-asetelman horisontaalinen pinta (1) ISO/F2-asetelman keskilinjalla (6). ISOFIX-ylähihnakiinnityspisteen on oltava yli 200 mm:n mutta enintään 2 000 mm:n etäisyydellä ISOFIX-ylähihnan lähtöpaikasta ISO/F2-asetelman takapinnalla, mitattuna hihnaa pitkin, kun se on vedetty istuimen selkänojan yli ISOFIX-ylähihnakiinnityspisteeseen.
5.4.2.4

Takaistuimet ja erityiset etu- tai takaistuimet, muu ajoneuvoluokka kuin M 1 Muissa kuin luokan M1 ajoneuvoissa, kun kyse on a) yhdistelmäistuimista, b) säädettävistä istuimista (etu- tai takaistuimista), jotka on varustettu säätölaitteella, jossa selkänojan kulma on alle 20 astetta (ks. liitteen 3 kuva 1), ja c) muista takaistuimista, kulmat α1 ja α2 voivat vaihdella 20 ja 80 asteen välillä missä tahansa tavanomaisessa käyttöasennossa. Jos ajoneuvon suurin massa on enintään 3,5 tonnia ja ainakin toinen etuistuinten kulmista α1 ja α2 on kiinteä kaikissa tavanomaisissa käyttöasennoissa (esimerkiksi kun kiinnityspiste on kiinnitetty istuimeen), sen arvon on oltava 60 ± 10 astetta. Luokkien M2 ja M3 moottoriajoneuvojen muiden kuin etuistuinten kulmien α1 ja α2 on oltava 45–90 astetta kaikissa tavanomaisissa käyttöasennoissa.
3.4.4

Asiakirjojen tueksi on esitettävä analyysi, joka osoittaa yleisesti, miten järjestelmä käyttäytyy jonkin sellaisen yksittäisen vaaran tai vian ilmaantuessa, joka vaikuttaa ajoneuvon hallintaan tai turvallisuuteen. Valmistajan on vahvistettava valitsemansa analyysimenetelmät ja noudatettava niitä sekä annettava ne tutkimuslaitoksen tarkastettavaksi tyyppihyväksynnän yhteydessä. Tutkimuslaitoksen on arvioitava analyysimenetelmien toteuttaminen. Arviointiin on sisällytettävä seuraavat: a) Tarkastetaan turvajärjestelyt suunnittelullisella (ajoneuvon) tasolla sen vahvistamiseksi, että järjestelyissä otetaan huomioon vuorovaikutus ajoneuvon muiden järjestelmien kanssa. Järjestelyn on perustuttava riskianalyysiin, joka soveltuu järjestelmän turvallisuuden arviointiin. b) Tarkastetaan turvajärjestelyt järjestelmän tasolla. Järjestelyt voivat perustua vika- ja vaikutusanalyysiin (FMEA), vikapuuanalyysiin (FTA) tai vastaavaan menettelyyn, joka soveltuu järjestelmän turvallisuuden arviointiin. c) Tarkastetaan validointisuunnitelmat ja niiden tulokset. Validoinnissa voidaan käyttää esimerkiksi simulointimalliin (hardware-in-the-loop) perustuvaa testausta, ajoneuvon tietestausta tai muuta validointiin soveltuvaa menettelyä. Arvioinnissa on tarkastettava vaaroja ja vikoja, jotka tutkimuslaitos on valinnut selvittääkseen, että valmistaja on selostanut turvajärjestelyt ymmärrettävästi ja loogisesti ja että validointisuunnitelmat ovat tarkoituksenmukaisia ja loppuun saatettuja. Turvajärjestelyjen tarkastamiseksi tutkimuslaitos voi suorittaa tai suorituttaa kohdassa 4 esitetyt testit.
6.5.10

Testi on läpäisty, kun kuolleen kulman ilmoitussignaali on kytkeytynyt toimintaan kaikissa tämän säännön lisäyksen 1 taulukossa 1 esitetyissä testitapauksissa ennen kuin ajoneuvon etummainen piste on saavuttanut suoran C mutta ei ennen kuin ajoneuvon etummainen piste on saavuttanut suoran D (ks. kohta 6.5.7, jossa suora D on merkityksellinen ainoastaan lisäyksen 1 taulukosta 1 otetuissa testitapauksissa) eikä kuolleen kulman ilmoitussignaali ole kytkeytynyt toimintaan missään testiajossa ajoneuvon ohittaessa liikennemerkkiä (ks. kohta 6.5.8). Tietosignaalia ei kuitenkaan vaadita, kun polkupyörän ja ajoneuvon oikean etukulman välinen suhteellinen pitkittäisetäisyys on yli 30 m taaksepäin tai 7 m eteenpäin. Kun ajoneuvon nopeus on enintään 5 km/h, tulosta pidetään tyydyttävänä, jos ilmoitussignaali on kytkeytynyt toimintaan 1,4 sekuntia ennen kuin polkupyörä saavuttaa lisäyksen 1 kuvassa 1 täsmennetyn teoreettisen törmäyspisteen. Ajoneuvon nopeuksilla, jotka ovat suurempia kuin 25 km/h, jos pysähtymismatka on suurempi kuin 15 m, lisäyksen 1 kuvassa 1 tarkoitettu dc on lisäyksen 1 taulukossa 2 vahvistetun mukainen.
LIITE 2

Hyväksyntämerkit

Lasten turvajärjestelmä, jossa on edellä esitetty hyväksyntämerkki, on laite, joka voidaan asentaa kaikkiin ajoneuvoihin ja joka on tarkoitettu käytettäväksi 9–36 kg:n massa-alueella (ryhmät I–III). Järjestelmä on hyväksytty Alankomaissa (E4) numerolla 042439. Hyväksyntänumerosta käy ilmi, että hyväksyntä on myönnetty moottoriajoneuvojen lapsimatkustajien turvalaitteiden hyväksyntää koskevan säännön (”lasten turvajärjestelmät”) vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04.

Lasten turvajärjestelmä, jossa on edellä esitetty hyväksyntämerkki, on laite, jota ei voida asentaa mihin tahansa ajoneuvoon ja joka on tarkoitettu käytettäväksi 9–25 kg:n massa-alueella (ryhmät I ja II). Järjestelmä on hyväksytty Alankomaissa (E4) numerolla 042450. Hyväksyntänumerosta käy ilmi, että hyväksyntä on myönnetty moottoriajoneuvojen lapsimatkustajien turvalaitteiden hyväksyntää koskevan säännön (”lasten turvajärjestelmät”) vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04.
LIITE 1

Ilmoitus

(enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))





Aihe (2): hyväksynnän myöntäminen hyväksynnän laajentaminen hyväksynnän epääminen hyväksynnän peruuttaminen tuotannon lopettaminen

säännön nro 25 mukaisesti

Hyväksyntänumero … Laajennuksen numero …

1. Kauppanimi tai tavaramerkki …

2. Valmistajan nimi …

3. Valmistajan edustajan (jos sellainen on) nimi …

4. Osoite …

5. Päivä, jona toimitettu hyväksyttäväksi …

6. Hyväksyntätesteistä vastaava tutkimuslaitos …

7. Pääntuen lyhyt kuvaus (3)…

8. Niiden istuinten tyyppi ja ominaispiirteet, joihin pääntuki on tarkoitettu asennettavaksi tai joihin se sisältyy …

9. Ajoneuvotyypit, joihin pääntuilla varustettaviksi suunnitellut istuimet on tarkoitettu …

10. Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päivämäärä …

11. Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero …

13. Paikka …

14. Päiväys …

15. Allekirjoitus …

16. Tämän ilmoituksen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen tyyppihyväksyntäviranomaisen haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavissa.

(1) Distinguishing number of the country which has granted, extended, refused or withdrawn approval (see approval provisions in the Regulation).

(2) Tarpeeton viivataan yli.

(3) Kun kyseessä on kiinteä tai irrotettava pääntuki (ks. määritelmät tämän säännön kohdissa 2.2.1 ja 2.2.2), tätä kohtaa ei tarvitse täyttää, jos kaikki tarvittavat ominaispiirteet ja yksityiskohdat on ilmoitettu kohdassa 8.
2.4.7

Heilurin putken massan on oltava 3 ±0,03 kg, seinämäpaksuuden 3 ±0,15 mm ja ulkohalkaisijan 150 + 1 / –4 mm. Heilurin putken kokonaispituuden on oltava 275 ± 25 mm. Heilurin putken on oltava kylmävedettyä saumatonta terästä (joka voi olla metallipinnoitettu korroosion estämiseksi), jonka ulkopinnoitteen viimeistelytarkkuus on parempi kuin 2,0 mikrometriä. Heiluri ripustetaan kahdella vaijerilla, joiden halkaisija on 1,5 ±0,2 mm ja pituus vähintään 2,0 m. Heilurin pinnan on oltava puhdas ja kuiva. Heilurin putki asetetaan siten, että lieriön pituusakseli on kohtisuorassa etukappaleeseen nähden (eli vaakatasossa) ± 2 asteen tarkkuudella ja iskulaitteen liikkeen suhteen ± 2 asteen tarkkuudella ja heilurin putken keskusta samalla tasolla iskulaitteen etukappaleen keskustan kanssa ± 5mm:n tarkkuudella sivu- ja pystysuunnassa.
5.1.2

Aikaväliä Δt pidennetään tarvittaessa, jotta voidaan parantaa mittaustarkkuutta, kun tarkasteltavana on suuritilavuuksinen varastointijärjestelmä, jonka käyttöpaine voi olla 70 MPa. Tällöin Δt voidaan laskea seuraavasta yhtälöstä: Δt = VCHSS × NWP /1000 × ((-0,028 × NWP +5,5) x Rs–0,3) – 2,6 × Rs jossa Rs = Ps / NWP, Ps on paineanturin painealue (MPa), NWP on nimelliskäyttöpaine (MPa), VCHSS on paineistetun vedyn varastointijärjestelmän tilavuus (l) ja Δt on aikaväli (min).
LIITE 7

POLTTOLÄMMITTIMIÄ KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET

1. Kaikkien lämmittimien mukana on oltava käyttö- ja huolto-ohjeet. Jälkimarkkinoille tarkoitettujen lämmittimien mukana on toimitettava myös asennusohjeet.

2. Kaikkien polttolämmittimien toiminnan valvomista hätätilanteessa varten on asennettava turvalaitteet (joko polttolämmittimen osana tai ajoneuvon osana). Lämmitin on suunniteltava siten, että jos liekki ei syty käynnistettäessä tai se sammuu käytön aikana, sytytyksen ja polttoaineensyötön kytkeytymisen viive on nestemäisellä polttoaineella toimivien lämmittimien tapauksessa enintään neljä minuuttia ja kaasumaisella polttoaineella toimivien lämmittimien tapauksessa enintään yksi minuutti, kun liekinvalvontalaite on lämpösähköinen, tai 10 sekuntia, kun se on automaattinen.

3. Vettä lämmönsiirtoaineena käyttävien lämmittimien palotilan ja lämmönvaihtimen on kestettävä joko tavanomaiseen käyttöpaineeseen verrattuna kaksinkertaista painetta tai kahden baarin painetta (painemittari) sen mukaan, kumpi on korkeampi. Testauspaine on mainittava ilmoituslomakkeessa.

4. Lämmittimessä on oltava valmistajan merkki, josta näkyy lämmittimen valmistajan nimi, mallin numero ja tyyppi sekä nimellisteho kilowatteina. Lisäksi on mainittava polttoainetyyppi ja tapauksen mukaan käyttöjännite ja kaasun paine.

5. Kuumailmapuhaltimien viiveellä tapahtuva poiskytkeytyminen

5.1 Jos laitteessa on kuumailmapuhallin, sen poiskytkeytymisen on tapahduttava viiveellä myös ylikuumenemisen yhteydessä tai polttoaineensyötön keskeytyessä.

5.2 Humahduksesta tai korroosiosta johtuvien vahinkojen ehkäisemiseksi voidaan soveltaa myös muita toimenpiteitä, jos valmistaja kykenee osoittamaan hyväksyntäviranomaiselle, että niillä on vastaava vaikutus.

6. Virransyöttöä koskevat vaatimukset

6.1 Kaikkien sähköjännitteeseen liittyvien teknisten vaatimusten on täytyttävä vaihteluvälillä ± 16 prosenttia nimellisjännitteestä. Jos käytettävissä on alijännite- ja/tai ylijännitesuoja, kaikkien vaatimusten on täytyttävä nimellisjännitteellä sekä jänniteraja-arvojen välittömässä läheisyydessä.

7. Varoitusvalo
4.5

Jos ajoneuvo on sellaisen ajoneuvotyypin mukainen, jolle on myönnetty hyväksyntä yhden tai useamman sopimukseen liitetyn säännön perusteella maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön perusteella, kohdassa 4.4.1 tarkoitettua tunnusta ei tarvitse toistaa. Tällöin sääntöjen ja hyväksyntien numerot sekä kaikkien niiden sääntöjen lisäsymbolit, joiden mukaisesti on myönnetty hyväksyntä maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön mukaisesti, on sijoitettava pystysarakkeisiin kohdassa 4.4.1 määritellyn symbolin oikealle puolelle.
LIITE 1

Ilmoitus

(enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))





Aihe: Ajoneuvotyypin (2): hyväksynnän myöntäminen hyväksynnän laajentaminen hyväksynnän epääminen hyväksynnän peruuttaminen tuotannon lopettaminen

ajoneuvon liikkeellelähdön yhteydessä toimivan varoitusjärjestelmän (MOIS) osalta E-säännön nro 159 mukaisesti

Hyväksyntänumero: …

1. Tavaramerkki: …

2. Tyyppi ja kauppanimet: …

3. Valmistajan nimi ja osoite: …

4. Valmistajan edustajan (jos sellainen on) nimi ja osoite: …

5. Ajoneuvon lyhyt kuvaus: …

6. Päivä, jona ajoneuvo on toimitettu hyväksyttäväksi: …

7. Hyväksyntätestien suorittamisesta vastaava tutkimuslaitos: …

8. Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päivämäärä: …

9. Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero: …

10. Laajentamisen syyt (tapauksen mukaan): …

11. Hyväksyntä myönnetään/evätään MOIS-järjestelmän osalta:2…

12. Paikka: …

13. Päiväys: …

14. Allekirjoitus: …

15. Tämän ilmoituksen liitteenä ovat seuraavat asiakirjat, joissa on edellä mainittu hyväksyntänumero: …

16. Huomautukset: …

(1) Distinguishing number of the country which has granted/extended/refused/withdrawn an approval (see approval provisions in this Regulation).

(2) Strike out what does not apply.
4.5

Jos ajoneuvo on sellaisen ajoneuvotyypin mukainen, jolle on myönnetty hyväksyntä yhden tai useamman sopimukseen liitetyn säännön perusteella maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön perusteella, kohdassa 4.4.1 tarkoitettua tunnusta ei tarvitse toistaa. Tällöin kaikkien niiden sääntöjen numerot ja tunnukset, joiden mukaisesti on myönnetty hyväksyntä tämän säännön mukaisesti hyväksynnän myöntäneessä maassa, on merkittävä kohdassa 4.4.1 tarkoitetun tunnuksen oikealle puolelle pystysarakkeisiin.
5.2

Valmistajan on osoitettava ja tutkimuslaitoksen on tyyppihyväksynnän yhteydessä arvioitava seuraavien vaatimusten täyttyminen: Testi/tarkastus 6.2.2 Järjestelmä on pois käytöstä, kun moottori käynnistetään uudelleen. 6.2.3 Järjestelmä voidaan kytkeä toimintaan vain, kun a) kuljettaja istuu kuljettajan istuimella turvavyö kiinnitettynä b) kuljettaja on saatavilla c) vikoja ei esiinny d) DSSAD-järjestelmä on toiminnassa e) olosuhteet ovat järjestelmän toiminta-alueen rajoissa. 6.2.1 6.2.4 6.2.5 6.2.6 Poiskytkentämenettely Erityinen väline järjestelmän kytkemiseksi toimintaan ja pois toiminnasta Suojaus tahattomalta hallintatoimenpiteiltä Ohjaaminen a) Kuljettaja pitelee ohjauspyörää ja käyttää jarrua tai kaasupoljinta. b) Kuljettaja tarttuu ohjauspyörään reaktiona hallinnansiirtoon ja vaaran minimoivaan ohjausliikkeeseen. c) Järjestelmä on kytketty pois toiminnasta. 6.3 Menettely järjestelmän ohittamiseksi a) Käytetään ohjauksen hallintalaitetta. b) Jarrutetaan voimakkaammin kuin järjestelmä. c) Kiihdytetään järjestelmän toiminta-alueen rajoissa olevaan nopeuteen. 6.1.3.1 Kuljettajan saatavillaolon määrittämisen perusteet 5.1.3 Kuljettajan apujärjestelmät ovat käytössä 6.3.1.1 Kuljettajan tarkkaavaisuus 5.5 Järjestelmän toiminta vaaran minimoivan ohjausliikkeen aikana a) Kuljettaja ottaa ajoneuvon hallintaansa. b) Ajoneuvo pysähtyy (hätävilkkukytkentä käyttöön). c) Järjestelmän kytkeminen uudelleen toimintaan estetään, jos ajoneuvo on pysäytetty. 5.1.4 5.1.5 5.4 Hallinnansiirtopyyntö, toimenpiteet, tilanteen kiristyminen Kuljettaja ottaa ajoneuvon hallintaansa Kuljettaja ei reagoi (vaaran minimoiva ohjausliike) a) ennakoitu hallinnansiirto b) ennakoimaton hallinnansiirto 6.1.2 6.1.3 5.4. Hallinnansiirtopyyntö toiminnan aikana Järjestelmän parametrien ylitys Virhetoiminto a) havaittavissa oleva törmäys b) kuljettajan poissaolo 5.3 Järjestelmän toiminta hätäohjausliikkeessä a) Ohjausliike johtaa ajoneuvon pysähtymiseen. b) Ohjausliike ei johda ajoneuvon pysähtymiseen. 7.1 7.1.1 7.1.2 Järjestelmän havainnointialueet Edessä Sivuilla 7.1.3 Näkyvyys
Ajoneuvonvalmistajan on suojattava ajoneuvotyyppi suorittamassaan riskinarvioinnissa kartoitetuilta riskeiltä. Ajoneuvotyypin suojaamiseksi on toteutettava oikeasuhteisia lieventämistoimenpiteitä. Lieventämistoimenpiteisiin on sisällyttävä kaikki liitteen 5 osissa B ja C tarkoitetut toimenpiteet, jotka ovat kartoitettujen riskien kannalta merkityksellisiä. Jos jokin liitteen 5 osassa B tai C tarkoitettu lieventämistoimenpide ei ole riskin kannalta merkityksellinen tai riittävä, ajoneuvonvalmistajan on huolehdittava siitä, että toteutetaan jokin toinen asianmukainen lieventämistoimenpide.

Ajoneuvonvalmistajan on etenkin ennen 1. heinäkuuta 2024 myönnettävien tyyppihyväksyntien tapauksessa huolehdittava siitä, että jos liitteen 5 osassa B tai C tarkoitettu lieventämistoimenpide ei ole teknisesti toteutettavissa, toteutetaan jokin toinen asianmukainen lieventämistoimenpide. Valmistajan on toimitettava hyväksyntäviranomaiselle teknisestä toteutettavuudesta tehty arviointi.
7.2.1.2.2

Kunkin RXSWIN-tunnisteen on oltava helposti luettavissa standardoidulla tavalla elektronisen tietoliikenneliitännän kautta. Tämän on onnistuttava vähintään käyttämällä standardiliitäntää (OBD-portti). Jos RXSWIN-tunnisteita ei pidetä ajoneuvossa, valmistajan on ilmoitettava hyväksyntäviranomaiselle asianomaisiin tyyppihyväksyntiin liittyvät ajoneuvon tai yksittäisten elektronisten ohjausyksiköiden ohjelmistoversiot. Ilmoitus on päivitettävä aina, kun ilmoitettuja ohjelmistoversioita päivitetään. Ohjelmistoversioiden on tällöin oltava helposti luettavissa standardoidulla tavalla elektronisen tietoliikenneliitännän kautta. Tämän on onnistuttava vähintään käyttämällä standardiliitäntää (OBD-portti).
5.1.11.1

Luvattoman käytön estolaitteet on voitava kytkeä toimintaan vain, kun moottorin toiminnot on ensin pysäytetty ja sen jälkeen on suoritettu jokin toimenpide, joka ei ole välitöntä jatkoa moottorin pysäyttämiselle, tai kun moottorin toiminnot on ensin pysäytetty ja ajoneuvo on pysähtynyt ja seisontajarru on käytössä tai ajoneuvon nopeus on korkeintaan 4 km/h.
3.2

Staattisen sähkön purkauksia koskevat testit tehdään joko ajoneuvolla tai sähkö–elektroniikka-asennelmalla. Taulukko 2 Staattisen sähkön purkauksia koskevat testaustasot Purkaustyyppi Purkauspisteet Ajonestolaitteen tila Purkausverkko Testaustaso Hylkäysperuste Purkaus ilmassa Pisteet, jotka ovat vaivatta kosketettavissa vain ajoneuvon sisältä Ajonestolaite katkaistussa tilassa (jos testi tehdään ajoneuvolla, avaimen on oltava päällä-asennossa, ajoneuvon nopeuden on oltava 50 km/h tai moottorin on käytävä joutokäynnillä) 330 pF, 2 kΩ ± 6 kV Ajonestolaite kytkeytyy toimintaan odottamattomasti Pisteet, jotka ovat vaivatta kosketettavissa vain ajoneuvon ulkopuolelta Ajonestolaite kytketyssä tilassa (jos testi tehdään ajoneuvolla, ajoneuvon on oltava lukittuna ja avaimen pois päältä -asennossa) 150 pF, 2 kΩ ± 15 kV Ajonestolaite kytkeytyy pois toiminnasta odottamattomasti eikä kytkeydy uudelleen toimintaan 1 sekunnin kuluessa kustakin purkauksesta Kosketuspurkaus Pisteet, jotka ovat vaivatta kosketettavissa vain ajoneuvon sisältä Ajonestolaite katkaistussa tilassa (jos testi tehdään ajoneuvolla, avaimen on oltava päällä-asennossa, ajoneuvon nopeuden on oltava 50 km/h tai moottorin on käytävä joutokäynnillä) 330 pF, 2 kΩ ± 4 kV Ajonestolaite kytkeytyy toimintaan odottamattomasti Pisteet, jotka ovat vaivatta kosketettavissa vain ajoneuvon ulkopuolelta Ajonestolaite kytketyssä tilassa (jos testi tehdään ajoneuvolla, ajoneuvon on oltava lukittuna ja avaimen pois päältä -asennossa) 150 pF, 2 kΩ ± 8 kV Ajonestolaite kytkeytyy pois toiminnasta odottamattomasti eikä kytkeydy uudelleen toimintaan 1 sekunnin kuluessa kustakin purkauksesta Kaikissa testeissä on aiheutettava kolme purkausta vähintään viiden sekunnin välein.