Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 98 kaasupurkausvalonlähteillä varustettujen moottoriajoneuvojen ajovalaisimien hyväksyntää koskevista yhdenmukaisista vaatimuksista



Virallinen lehti nro L 170 , 25/06/2001 s. 0109 - 0158



Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 98 kaasupurkausvalonlähteillä varustettujen moottoriajoneuvojen ajovalaisimien hyväksyntää koskevista yhdenmukaisista vaatimuksista(1) A. HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET SOVELTAMISALA(2) Tätä sääntöä sovelletaan kaasupurkausvalonlähteellä (-valonlähteillä) varustettuihin moottoriajoneuvojen ajovalaisimiin, jotka voivat sisältää lasi- tai muovimateriaalista valmistettuja linssejä. 1. MÄÄRITELMÄT Tässä säännössä 1.1. "linssillä" tarkoitetaan ajovalaisimen (ajovalaisinyksikön) ulointa osaa, joka läpäisee valoa valaisevan pinnan kautta, 1.2. "päällysteellä" tarkoitetaan tuotetta tai tuotteita, jo(t)ka asetetaan yhtenä tai useampana kerroksena linssin ulkopinnalle, 1.3. "liitäntälaitteella" tarkoitetaan laitetta, joka syöttää kaasupurkausvalonlähteelle sähkövirtaa. Liitäntälaite voi olla kokonaan tai osittain ajovalaisimen sisä- tai ulkopuolella. 1.4. "yhteensopivalla valaisinparilla" tarkoitetaan ajoneuvon vasemmalla ja oikealla puolella samaan tarkoitukseen käytettäviä valaisimia. 1.5. Muita määritelmiä esitetään säännössä nro 48. 1.6. Eri "tyyppiä" olevilla ajovalaisimilla tarkoitetaan ajovalaisimia, jotka eroavat toisistaan seuraavien olennaisten piirteiden osalta: 1.6.1. kauppanimi tai tavaramerkki 1.6.2. optisen järjestelmän ominaisuudet 1.6.3. sellaiset valaisimeen sisältyvät tai siitä puuttuvat osat, jotka voivat muuttaa optista vaikutusta heijastamalla, taittamalla, absorboimalla ja/tai muotoa muuttamalla käytön aikana. Tyypin muuttumista ei kuitenkaan aiheuta sellaisten suodattimien asentaminen tai poistaminen, joiden tarkoituksena on vain valon värin mutta ei valon jakautumisen muuttaminen. 1.6.4. soveltuvuus oikean- tai vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tai molempiin 1.6.5. tuotettu valo (lähivalo, kaukovalo tai molemmat) 1.6.6. materiaalit, joista linssit ja mahdollinen päällyste muodostuvat 1.7. "valoa läpäisevillä tai heijastavilla osilla" tarkoitetaan kaikkia ajovalaisimen osia, jotka läpäisevät tai heijastavat valoa valaisutarkoituksessa; näitä osia ovat esimerkiksi ulommat ja sisemmät linssit ja linssien ja heijastinten päällysteet. 2. AJOVALAISIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVA HAKEMUS(3) 2.1. Hyväksyntää koskevan hakemuksen voi jättää kauppanimen tai tavaramerkin omistaja tai tämän valtuutettu edustaja. Hakemuksesta on käytävä ilmi: 2.1.1. onko ajovalaisin tarkoitettu tuottamaan lähivalon vai kaukovalon vai molemmat, 2.1.2. jos ajovalaisin on tarkoitettu tuottamaan lähivaloa, onko valaisin suunniteltu sekä vasemman- että oikeanpuoleista liikennettä varten vai ainoastaan joko vasemman- tai oikeanpuoleista liikennettä varten, 2.1.3. jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, ajovalaisimen kiinnitysasento (kiinnitysasennot) suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon, 2.1.4. suurimmat mahdolliset suuntauslaitteen avulla aikaansaatavat pystysuuntaiset kulmat nimellisasennon (-asentojen) ylä- ja alapuolella, 2.1.5. mitkä valonlähteet ovat toiminnassa erilaisia valoyhdistelmiä käytettäessä, 2.1.6. kaasupurkausvalonlähteen luokka säännön nro 99 mukaisesti. 2.2. Hakemukseen on liitettävä: 2.2.1. kolmena kappaleena riittävän yksityiskohtaiset, tyypin tunnistamisen mahdollistavat piirustustukset (ks. 3.2 ja 4.2 kohta jäljempänä). Piirustuksista on käytävä ilmi hyväksyntänumerolle ja lisätunnuksille tarkoitettu paikka hyväksyntämerkin ympyrään nähden, ja niissä on esitettävä ajovalaisimen pystysuuntainen (aksiaalinen) leikkauskuva sekä etukuva niin, että optisen rakenteen tärkeimmät yksityiskohdat ja soveltuvissa tapauksissa uritukset näkyvät. 2.2.2. lyhyt tekninen eritelmä ja soveltuvissa tapauksissa liitäntälaitteen (-laitteiden) merkki ja tyyppi, 2.2.3. näytteitä seuraavasti: 2.2.3.1. ajovalaisimen hyväksyntää varten kaksi kaasupurkausvalonlähteellä varustettua näytekappaletta sekä soveltuvissa tapauksissa yksi näyte kustakin käytettävästä liitäntälaittetyypistä, 2.2.4. linssien valmistuksessa käytetyn muovimateriaalin testaamista varten: 2.2.4.1. neljätoista linssiä, 2.2.4.1.1. joista kymmenen voidaan korvata kymmenellä vähintään 60 × 80 mm:n suuruisella materiaalinäytteellä, joissa on litteä tai kupera ulkopinta ja keskellä olennaisilta osin litteä (kaarevuussäde vähintään 300 mm) vähintään 15 × 15 mm:n suuruinen alue. 2.2.4.1.2. Kukin tällainen linssi tai materiaalinäyte on valmistettava massatuotannossa käytetyllä menetelmällä. 2.2.4.2. heijastin, johon linssit voidaan asentaa valmistajan ohjeiden mukaan. 2.2.5. muovimateriaalista valmistettujen valoa läpäisevien tai heijastavien osien testaamiseksi kaasupurkausvalonlähteiden aiheuttaman UV-säteilyn siedon osalta ajovalaisimen sisällä: 2.2.5.1. yksi näyte kustakin ajovalaisimessa käytetystä asiaankuuluvasta materiaalista tai yksi ajovalaisin, joka sisältää nämä osat. Kunkin materiaalin ulkomuodon ja mahdollisen pintakäsittelyn on oltava sama, jota on tarkoitus käyttää hyväksyttävässä ajovalaisimessa. 2.2.5.2. Valaisimen sisällä käytettävien materiaalien UV-siedon testaaminen ei ole välttämätöntä, jos käytetään säännön XXX (TRANS/SC.1/WP.29/GRE/R.195) mukaisia vähän UV-säteilyä tuottavia kaasupurkausvalonlähteitä, tai jos nämä ajovalaisimen osat suojataan UV-säteilyltä esimerkiksi lasisuodattimilla. 2.3. Linssit ja mahdolliset päällysteiden muodostavien materiaalien mukaan on liitettävä testausseloste näiden materiaalien ja päällysteiden ominaisuuksista, jos ne on jo testattu. 2.4. Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että on huolehdittu tyydyttävistä järjestelyistä, joiden avulla tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokas valvonta voidaan varmistaa. 3. MERKINNÄT(4) 3.1. Hyväksyntää varten toimitetuissa ajovalaisimissa on oltava pysyvästi linssiin merkittynä hakijan kauppanimi tai tavaramerkki. 3.2. Ajovalaisimien linssissä ja päärungolla(5) on oltava riittävän kokoiset tilat 4 kohdassa tarkoitetulle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Nämä tilat on osoitettava edellä 2.2.1 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa. 3.3. Ajovalaisimissa, jotka on tarkoitettu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on oltava merkinnät, jotka osoittavat optisen yksikön kaksi asentoa ajoneuvossa tai kaasupurkausvalonlähteen kaksi asentoa heijastimella. Oikeanpuoleisen liikenteen asento merkitään kirjaimilla "R/D" ja vasemmanpuoleisen liikenteen asento kirjaimilla "L/G". 3.4. Kaikissa valaisimissa voi olla merkittynä vertailukeskipiste valoa säteilevään pintaa liitteen 6 mukaisesti. 4. HYVÄKSYNTÄ 4.1. Yleistä 4.1.1. Jos ajovalaisintyypin kaikki edellä 2 kohdan mukaisesti hyväksyntää varten toimitetut näytekappaleet täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään. 4.1.2. Tämän säännön vaatimukset täyttäviä ajovalaisimia voidaan ryhmitellä, yhdistää tai rakenteellisesti yhdistää minkä tahansa muun valaisu- tai merkkivalotoiminnon kanssa, edellyttäen, että valaisutoiminnot eivät huonone. 4.1.3. Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useamman kuin yhden säännön vaatimukset, yhden kansainvälisen hyväksyntämerkin kiinnittäminen riittää edellyttäen, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista täyttää siihen sovellettavat vaatimukset. 4.1.4. Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Numeron ensimmäiset kaksi merkkiä (tällä hetkellä 00) ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ajovalaisintyypille. Yhteensopivaa paria pidetään kuitenkin yhtenä tyyppinä. 4.1.5. Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajovalaisintyypin hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopullisesta keskeyttämisestä tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella. 4.1.6. Edellä 3.1 kohdassa tarkoitetun merkin lisäksi jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaiseen ajovalaisimeen on kiinnitettävä edellä 3.2 kohdassa tarkoitettuihin tiloihin jäljempänä 4.2 ja 4.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntämerkki. 4.2. Hyväksyntämerkki Hyväksyntämerkki muodostuu 4.2.1. kansainvälisestä hyväksyntämerkinnästä, joka koostuu: 4.2.1.1. E-kirjaimesta ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumerosta(6), jotka ovat ympyrän sisällä 4.2.1.2. edellä 4.1.4 kohdassa tarkoitetusta hyväksyntänumerosta, 4.2.2. seuraavasta lisätunnuksesta (seuraavista lisätunnuksista): 4.2.2.1. ainoastaan vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset täyttävissä ajovalaisimissa vaakasuora nuoli, joka osoittaa ajovalaisimen edessä siihen päin seisovasta katsojasta oikealle, eli tien liikenteen puoleiselle kaistalle, 4.2.2.2. ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset optisen yksikön tai valonlähteen asennon asianmukaisella säädöllä, vaakasuora kaksipäinen nuoli, jonka toinen pää osoittaa vasemmalle ja toinen oikealle, 4.2.2.3. ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan lähivalon osalta, kirjaimet "DC", 4.2.2.4. ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan kaukovalon osalta, kirjaimet "DR", 4.2.2.5. ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset sekä lähi- että kaukovalon osalta, kirjaimet "DCR", 4.2.2.6. ajovalaisimissa, joissa on muovilinssi, kirjaimet "PL", jotka on merkittävä edellä 4.2.2.3 - 4.2.2.5 kohdassa tarkoitettujen tunnusten lähelle, 4.2.2.7. ajovalaisimissa, jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset kaukovalon osalta, ilmoitus valon enimmäisvoimakkuudesta, joka ilmaistaan jäljempänä 6.3.2.2 kohdassa määritellyllä ja lähelle ympyrän sisällä olevaa "E"-kirjainta sijoitetulla viitemerkillä. Rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien osalta kaukovalon enimmäisvoimakkuus on ilmaistava edellä esitetyn mukaisesti. 4.2.3. Kaikissa tapauksissa liitteessä 4 olevan 1.1.1.1 kohdan mukaisen testausmenettelyn kuluessa käytetystä asiaankuuluvasta toimintamuodosta ja liitteessä 4 olevan 1.1.1.2 kohdan mukaisesta sallitusta jännitteestä (sallituista jännitteistä) on määrättävä hyväksyntälomakkeissa ja niille maille toimitettavissa ilmoituslomakkeissa, jotka ovat sopimuksen sopimuspuolia ja jotka soveltavat tätä sääntöä. Vastaavissa tapauksissa laite on merkittävä seuraavasti: 4.2.3.1. tämän säännön vaatimuksia vastaavissa ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu siten, että lähivalo ei ole toiminnassa samanaikaisesti sellaisen muun valaisutoiminnon kanssa, jonka kanssa se voi olla rakenteellisesti yhdistetty: hyväksyntämerkin lähivalotunnuksen taakse on merkittävä vinoviiva (/), 4.2.4. Hyväksyntänumeron kaksi merkkiä (tällä hetkellä 00), jotka ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä, ja vaadittu nuoli (tarvittaessa) voidaan merkitä edellä lueteltujen lisätunnusten lähelle. 4.2.5. Edellä 4.2.1 ja 4.2.2 kohdassa tarkoitettujen merkkien ja tunnusten on oltava selvästi luettavissa ja pysyviä silloinkin, kun ajovalaisin on asennettu ajoneuvoon. Irrotettavan osan poistamisen katsotaan täyttävän tämän vaatimuksen. 4.3. Hyväksyntämerkin sijoittelu 4.3.1. Itsenäiset valaisimet Tämän säännön liitteen 2 kuvissa 1-9 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkin ja edellä mainittujen lisätunnusten sijoittelusta. 4.3.2. Ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet 4.3.2.1. Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useiden sääntöjen vaatimukset, valaisimeen voidaan kiinnittää yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu "E"-kirjaimesta ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumerosta, jotka ovat ympyrän sisällä, sekä hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa mihin tahansa valaisimien kohtaan edellyttäen, että 4.3.2.1.1. se näkyy asennuksen jälkeen, vaikka liikkuvan osan siirtäminen olisi tarpeen, 4.3.2.1.2. mitään ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien valoa läpäisevää tai heijastavaa osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä. 4.3.2.2. Kunkin valaisimen tunnus (sen säännön mukaan, jonka mukaisesti hyväksyntä on myönnetty) ja muutossarjalle annettu, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaava järjestysnumero hyväksynnän myöntämispäivänä sekä tarvittaessa vaadittu nuoli on merkittävä: 4.3.2.2.1. joko vastaavaan valoa säteilevään pintaan 4.3.2.2.2. tai ryhmässä siten, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista on helposti tunnistettavissa (ks. liitteen 2 neljä esimerkkiä, kuva 10). 4.3.2.3. Yhden hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty. 4.3.2.4. Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien tyypille. 4.3.2.5. Tämän säännön liitteen 2 kuvassa 10 esitetään esimerkkejä ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien hyväksyntämerkkien ja edellä mainittujen lisätunnusten sijoittelusta. 4.3.3. Valaisimiin, joiden linssejä käytetään erityyppisissä ajovalaisimissa ja jotka on mahdollisesti rakenteellisesti yhdistetty muihin valaisimiin tai ryhmitetty muiden valaisimien kanssa, sovelletaan edellä olevan 4.3.2 kohdan säännöksiä. 4.3.3.1. Lisäksi, jos käytetään samaa linssiä, siihen voidaan kiinnittää kaikki erilaiset, erityyppisiin ajovalaisimiin tai valaisinyksiköihin viittaavat hyväksyntämerkit, jos myös ajovalaisimen päärungolla, vaikka sitä ei voisi erottaa linssistä, on edellä 3.2 kohdassa kuvattu tila, jossa on hyväksyntämerkit varsinaisille toiminnoille. Jos erityyppisillä ajovalaisimilla on sama päärunko, kaikki erilaiset hyväksyntämerkit voidaan kiinnittää siihen. 4.3.3.2. Tämän säännön liitteen 2 kuvassa 11 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkkien järjestelyistä edellä mainitussa tapauksessa. B. AJOVALAISIMIEN TEKNISET VAATIMUKSET(7) 5. YLEISET VAATIMUKSET 5.1. Jokaisen näytekappaleen on täytettävä 6-8 kohdan vaatimukset. 5.2. Ajovalaisimien on oltava siten valmistettuja, että ne säilyttävät niille asetetut fotometriset ominaisuudet ja pysyvät tavanomaisessa käytössä hyvässä toimintakunnossa niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä huolimatta. 5.2.1. Ajovalaisimet on varustettava laitteella, joka mahdollistaa niiden säädön ajoneuvoissa siten, että valaisimet täyttävät niitä koskevat määräykset. Kyseistä laitetta ei tarvitse asentaa yksiköihin, joissa heijastinta ja valoa hajottavaa linssiä ei voida erottaa toisistaan, jos kyseisiä yksiköitä käytetään ainoastaan ajoneuvoissa, joissa ajovalaisimia voidaan säätää muulla tavoin. Jos lähivalon tuottava ajovalaisin ja kaukovalon tuottava ajovalaisin, jotka kumpikin on varustettu omalla valonlähteellä, asennetaan niin, että ne muodostavat yksikön, säätölaitteella on voitava asianmukaisesti säätää kumpaakin optista järjestelmää erikseen. Sama säännös koskee myös ajovalaisimia, jotka tuottavat etusumuvalon ja ajovalon, ajovalaisimiin, jotka tuottavat lähivalon ja etusumuvalon sekä ajovalaisimiin, jotka tuottavat nämä kolme valoa. 5.2.2. Näitä säännöksiä ei kuitenkaan sovelleta ajovalaisinyhdistelmiin, joiden heijastimet eivät ole jaettavissa ajovalaisimittain. Tämäntyyppisiin yhdistelmiin sovelletaan tämän säännön 6.3 kohdan vaatimuksia. 5.3. Jos kaasupurkausvalonlähde voidaan vaihtaa ilman työkaluja, lampun kannan ominaisuuksien on mitoituksen osalta vastattava IEC:n julkaisun 61-2 tietolomakkeella esitettyjä ominaisuuksia käytetyn kaasupurkausvalonlähteen luokan osalta. Kaasupurkausvalonlähteen on asetuttava helposti ajovalaisimeen. 5.4. Ajovalaisimet, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, voidaan mukauttaa tietynpuoleista liikennettä varten joko asianmukaisella alkusäädöllä, kun ajovalaisimet asennetaan ajoneuvoon, tai käyttäjän suorittamalla säädöllä. Tämä alkusäätö tai käyttäjän suorittama säätö voi tapahtua joko siten, että optinen yksikkö asennetaan tiettyyn kulmaan ajoneuvossa, tai siten, että valonlähde (valonlähteet) asennetaan tiettyyn kulmaan optisessa yksikössä. Kaikissa tapauksissa ainoastaan kaksi toisistaan selvästi erotettavaa asentoa saavat olla mahdollisia siten, että toinen asento on tarkoitettu oikeanpuoleiselle ja toinen vasemmanpuoleiselle liikenteelle, ja rakenne ei saa mahdollistaa ajovalaisimen tahatonta vaihtamista asennosta toiseen tai ajovalaisimen asettamista väliasentoon. Jos valonlähteelle on olemassa kaksi erilaista asennusasentoa, on osien, jotka kiinnittävät valonlähteen heijastimeen, oltava siten suunniteltuja ja valmistettuja, että kummassakin asennossa valonlähde pysyy paikallaan samalla tarkkuudella, jota vaaditaan niiden ajovalaisimien osalta, jotka on tarkoitettu käytettäviksi ainoastaan vasemman- tai oikeanpuoleisessa liikenteessä. Tämän kohdan vaatimusten täyttyminen on tarkastettava silmämääräisesti ja tarvittaessa koeasennuksella. 5.5. Sellaisiin ajovalaisimiin, jotka on suunniteltu tuottamaan vuorottain kaukovaloa ja lähivaloa, yhdistetyt mekaaniset, sähkömekaaniset tai muut laitteet, jotka mahdollistavat siirtymisen valosta toiseen(8), on valmistettava siten, että: 5.5.1. laite on tarpeeksi luja kestääkseen 50000 käyttökertaa kärsimättä vahinkoa huolimatta tärinästä, jolle se saattaa altistua tavanomaisessa käytössä, 5.5.2. vikatapauksessa on siirtymisen automaattisesti lähivaloasentoon oltava mahdollista, 5.5.3. sekä lähivaloon että kaukovaloon siirryttäessä mekanismi ei voi koskaan pysähtyä näiden kahden asennon väliin, 5.5.4. käyttäjä ei pysty tavallisin työkaluin muuttamaan liikkuvien osien muotoa tai asentoa. 5.6. Täydentäviä testejä suoritetaan liitteen 4 vaatimusten mukaisesti sen varmistamiseksi, että fotometriset ominaisuudet eivät kohtuuttomasti muutu. 5.7. Muovimateriaalista valmistetut valoa läpäisevät tai heijastavat osat on testattava liitteessä 5 esitettyjen vaatimusten mukaisesti. 5.8. Ajovalaisin tai liitäntälaite eivät saa tuottaa säteily- tai siirtojohtohäiriöitä, jotka voisivat aiheuttaa vikatoimintoja ajoneuvon muissa sähköjärjestelmissä.(9) 6. VALAISTUS 6.1. Yleiset määräykset 6.1.1. Ajovalaisimien on oltava sellaisia, että sopivalla kaasupurkausvalonlähteellä varustettuna ne antavat lähivalolla riittävän valaistuksen ilman häikäisyä ja kaukovalolla hyvän valaistuksen. 6.1.2. Ajovalaisimen tuottama valaistus määritellään käyttämällä pystysuoraa kangasta, joka asetetaan 25 m:n päähän valaisimen etupuolelle ja suoraan kulmaan valaisimen akseliin nähden (ks. 6.2.6 kohta ja tämän säännön liite 3), tai jollakin muulla vastaavalla fotometrisellä menetelmällä. 6.1.3. Ajovalaisin, jossa käytetään vaihdettavaa kaasupurkausvalonlähdettä, katsotaan tyydyttäväksi, jos tässä 6 kohdassa esitetyt fotometriset vaatimukset täyttyvät yhdellä vakiovalonlähteellä, jota on vanhennettu vähintään 15 jakson ajan säännön nro 99 liitteessä 4 olevan 4 kohdan mukaisesti. Tämän kaasupurkausvalonlähteen valovirta voi poiketa säännössä nro 99 määritellystä nimellisvalovirrasta. Tässä tapauksessa valaistusarvoja on korjattava vastaavasti. Tämä korjaus ei koske ajovalaisimia, joissa käytetään kaasupurkausvalonlähteitä, joita ei voida irrottaa, eikä ajovalaisimia, joissa käytetään kokonaan tai osittain sisäisiä liitäntälaitteita. 6.1.4. Mitat, jotka määrittelevät vakiokaasupurkauslampun sisällä olevan valokaaren paikan, esitetään säännön nro 99 vastaavassa tietolomakkeessa. 6.1.5. Fotometrinen vaatimustenmukaisuus on tarkastettava tämän säännön 6.2.6 tai 6.3 kohdan mukaisesti. Tämä koskee myös valorajaa välillä 3R ja 3L (valorajavärin mittausmenetelmää harkitaan parhaillaan). 6.1.6. Kaasupurkausvalonlähteitä käyttävien ajovalaisimien lähettämän valon värikoordinaattien on oltava seuraavien raja-arvojen sisällä: raja siniseen päin: x >= 0,310 keltainen: x <= 0,500 vihreä: y <= 0,150 + 0,640x vihreä: y <= 0,440 purppura: y >= 0,050 + 0,750x punainen: y >= 0,382 6.1.7. Neljä sekuntia sellaisen ajovalaisimen sytyttämisen jälkeen, joka on ollut pois toiminnasta vähintään 30 minuuttia, on saavutettava vähintään 60 luksin arvo kaukovalon pisteessä HV ja lähivalon pisteessä 50V ajovalaisimilla, jotka sisältävät sekä kaukovalo- että lähivalotoiminnon, ja 10 luksin arvo pisteessä 50V ajovalaisimilla, jotka sisältävät vain lähivalotoiminnon. Tehonlähteen on oltava riittävän suuri tarvittavan sytytysvirran tuottamiseksi. 6.2. Lähivaloja koskevat vaatimukset 6.2.1. Lähivalon on tuotettava tarpeeksi terävä "valoraja", jotta sen avulla voidaan suorittaa tyydyttävä säätö. "Valorajan" on oltava vaakasuora viiva sen liikenteensuunnan vastakkaisella puolella, jolle ajovalaisin on tarkoitettu. Toisella puolella valoraja ei saa ulottua viivan HV/H2 yläpuolelle liitteen 3 mittauskankaalla 1 eikä viivan HV/H3/H4 yläpuolelle liitteen 3 mittauskankaalla 2. Valorajaa, joka ulottuu näiden viivojen yhdistelmän yläpuolelle, ei sallita missään olosuhteissa. 6.2.2. Ajovalaisimen on oltava siten suunnattu, että: 6.2.2.1. jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset, "valoraja" on kankaan(10) vasemmalla puolella vaakasuora, ja jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, "valoraja" on kankaan oikealla puolella vaakasuora, 6.2.2.2. tämä "valorajan" vaakasuora osa sijaitsee kankaalla 25 cm tason HH alapuolella (ks. liite 3), ja valorajan taive on viivalla VV. 6.2.3. Näin suunnattuna ajovalaisimen on täytettävä vain jäljempänä 6.2.5 ja 6.2.6 kohdassa esitetyt vaatimukset, jos sille haetaan hyväksyntää yksinomaan lähivalona. Jos ajovalaisinta käytetään sekä lähivalon että kaukovalon tuottamiseen, sen on täytettävä 6.2.5-6.3.2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Arvot, jotka on määritelty 6.2.6 kohdassa segmentille II, eivät koske liitteen 3 mittauskangasta 2. 6.2.4. Jos näin suunnattu ajovalaisin ei täytä 6.2.6 ja 6.3 kohdassa esitettyjä vaatimuksia, sen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 0,5° astetta (= 22 cm) eikä pystysuunnassa ylöspäin tai alaspäin enempää kuin 0,2 astetta (8,7 cm)(11). Jotta suuntaaminen "valorajan" avulla helpottuisi, ajovalaisin voidaan osittain peittää "valorajan" terävöittämiseksi. 6.2.5. Kussakin lähivalon ajovalaisimessa on sallittua käyttää vain yhtä kaasupurkausvalonlähdettä. 6.2.5.1. Liitäntälaitteen (-laitteiden) liittimille syötettävä jännite on: joko: 13,5 V ± 0,1 kaikille 12 V:n järjestelmille tai: erikseen määritelty (ks. liite 7). 6.2.6. Kun ajovalaisimen sytyttämisestä on kulunut yli 10 minuuttia, valaistusarvojen mittauskankailla 1 ja 2 (tai peilikuvana viivan VV suhteen vasemmanpuoleista liikennettä varten) on oltava jäljempänä olevassa taulukossa esitettyjen mukaiset. Huomautus: Taulukossa kirjain L osoittaa, että piste tai segmentti on viivan VV vasemmalla puolella kirjain R osoittaa, että piste tai segmentti on viivan VV oikealla puolella kirjain U osoittaa, että piste tai segmentti on viivan HH yläpuolella kirjain D osoittaa, että piste tai segmentti on viivan HH alapuolella. >TAULUKON PAIKKA> 6.3. Kaukovaloja koskevat vaatimukset 6.3.1. Jos ajovalaisin on suunniteltu tuottamaan kaukovalo ja lähivalo, mittaukset kaukovalon kankaalle tuottamasta valaistuksesta on suoritettava ajovalaisimen ollessa samalla tavoin suunnattu kuin edellä 6.2.6 kohdassa tarkoitetuissa mittauksissa. Jos ajovalaisin tuottaa ainoastaan kaukovaloa, ajovalaisin on säädettävä siten, että voimakkaimman valaistuksen alue keskitetään viivojen HH ja VV leikkauspisteeseen. Kyseisen ajovalaisimen on täytettävä vain 6.3 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Testausjännitteet ovat samat kuin 6.2.5.1 kohdassa. 6.3.2. Ajovalon tuottamiseksi voidaan käyttää useita valonlähteitä. Nämä valonlähteet on lueteltu säännössä nro 37 tai säännössä nro 99. Seuraavien määräysten on täytyttävä: 6.3.2.1. Viivojen HH ja VV leikkauspisteen (HV) on sijaittava alueella, jonka rajaa isoluksikäyrä, joka vastaa 80:tä prosenttia enimmäisvalaistuksesta. Enimmäisvalaistuksen, jota merkitään jäljempänä tunnuksella Emax, on oltava välillä 70-180 luksia. 6.3.2.2. Viitemerkki, johon viitataan edellä 4.2.2.7 kohdassa, saadaan seuraavasta kaavasta: viitemerkki = 0,208 Emax. Tämä arvo pyöristetään arvoon: 17,5 - 20 - 25 - 27,5 - 30 - 37,5. 6.3.2.3. Pisteestä HV alkaen, vaakasuoraan vasemmalle ja oikealle, valaistus ei saa olla pienempi kuin 40 luksia 1,125 m:n etäisyydelle saakka, eikä pienempi kuin 10 luksia 2,25 m:n etäisyydelle saakka. 6.4. Edellä 6.2.6 ja 6.3.2.3 kohdassa tarkoitetut valaistuksen arvot kankaalla on mitattava fotoreseptorilla, jonka tehoalueen on oltava sivuiltaan 65 mm:n suuruisen neliön sisällä. 6.5. Liikutettavia heijastimia koskevat määräykset 6.5.1. Kun lamppu on kiinnitetty kaikkiin 2.1.4 kohdassa kuvattuihin asentoihin, ajovalaisimen on täytettävä 6.2 tai 6.3 kohdan tai molempien fotometriset vaatimukset. 6.5.2. Lisätestejä suoritetaan, kun heijastinta on kallistettu ylöspäin 2.1.4 kohdassa mainitussa kulmassa tai 2 astetta (sen mukaan kumpi on pienempi) ajovalaisimien suuntauslaitteiden avulla. Tämän jälkeeen ajovalaisin suunnataan uudelleen alaspäin (goniometrin avulla), ja fotometristen vaatimusten on täytyttävä seuraavissa pisteissä: lähivalo: pisteet HV ja 75 R (tai 75 L), kaukovalo: Emax HV prosentteina Emax-arvosta. Jos suuntauslaite ei mahdollista portaatonta siirtämistä, valitaan asento, joka on lähinnä 2 astetta. 6.5.3. Heijastin siirretään takaisin nimelliskulmaansa, joka on määritelty 6.2.2 kohdassa, ja goniometri asetetaan takaisin alkuasentoonsa. Heijastin kallistetaan pystysuunnassa alaspäin 2.1.4 kohdassa mainitussa kulmassa tai 2 astetta (sen mukaan kumpi on pienempi) ajovalaisimien suuntauslaitteiden avulla. Sitten ajovalaisin suunnataan uudelleen ylöspäin (esimerkiksi goniometrin avulla), ja tarkastetaan samat pisteet kuin 6.5.2 kohdassa. 7. HAITAN MITTAAMINEN Ajovalaisimien lähivalon aiheuttama haitta on mitattava(12). C. HALLINNOLLISET LISÄMÄÄRÄYKSET 8. AJOVALAISINTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN 8.1. Kaikista ajovalaisintyyppiin ja liitäntälaitteeseen tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen ajovalaisintyypin. Tämä yksikkö voi sitten 8.1.1. katsoa, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole havaittavia kielteisiä vaikutuksia ja että ajovalaisin joka tapauksessa täyttää edelleen vaatimukset, tai 8.1.2. vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen. 8.2. Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tiedoksi edellä olevan 4.1.5 kohdan mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille. 8.3. Hyväksynnän laajentamisen myöntävän toimivaltaisen viranomaisen on annettava kullekin laajentamista koskevalle ilmoituslomakkeelle sarjanumero ja ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. 9. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS 9.1. Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät ajovalaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät 6 kohdan vaatimukset. 9.2. Valmistusta on valvottava asianmukaisesti, jotta 9.1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttyminen voidaan varmistaa. 9.3. Hyväksyntätodistuksen haltijan on erityisesti: 9.3.1. varmistettava, että tuotteiden laaduntarkastukseen sovellettavat menettelyt ovat riittäviä, 9.3.2. voitava käyttää tarkastuslaitteita, joita tarvitaan kunkin hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen, 9.3.3. varmistettava, että testitulosten tiedot talletetaan ja että asiaan liittyvät asiakirjat ovat saatavilla ajan, joka määritetään viranomaisten kanssa, 9.3.4. analysoitava kunkin testityypin tulokset tarkastaakseen ja varmistaakseen tuotteen ominaisuuksien pysyvyyden kuitenkin niin, että teollisessa tuotannossa esiintyvät vaihtelut sallitaan, 9.3.5. varmistettava, että kullekin tuotetyypille suoritetaan vähintään tämän säännön liitteessä 8 määrätyt testit, 9.3.6. varmistettava, että aina, jos näytteet ovat kyseisen testityypin vaatimusten vastaisia, otetaan uudet näytteet ja tehdään uusi testi. Kyseisen tuotannon palauttamiseksi vaatimusten mukaiseksi on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet. 9.4. Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. 9.4.1. Kussakin tarkastuksessa testiä ja tuotannon valvontaa koskevat asiakirjat on esitettävä vierailevalle tarkastajalle. 9.4.2. Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmistajan omien tarkastusten tulosten mukaisesti. 9.4.3. Jos näyttää siltä, että laatutaso ei ole tyydyttävä tai että edellä olevan 9.4.2 kohdan soveltamiseksi suoritettujen testien oikeellisuus on tarpeellista tarkastaa, tarkastaja valitsee liitteen 9 perusteiden mukaisesti näytteet, jotka toimitetaan tyyppihyväksyntätestit suorittaneelle tekniselle tutkimuslaitokselle. 9.4.4. Toimivaltainen viranomainen voi suorittaa kaikki tässä säännössä määrätyt testit. Kyseiset testit tehdään satunnaisnäytteille, jotka otetaan valmistajan toimitussitoumuksia vääristämättä ja liitteen 9 perusteiden mukaisesti. 9.4.5. Toimivaltaisen viranomaisen on pyrittävä suorittamaan tarkastus joka toinen vuosi. Viranomainen voi kuitenkin päättää tästä oman harkintansa ja sen mukaan, miten se luottaa tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonnan tehokkuuteen. Jos kielteisiä tuloksia kirjataan, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikki tarpeelliset toimenpiteet toteutetaan tuotannon saattamiseksi vaatimustenmukaiseksi mahdollisimman pian. 9.5. Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon. 9.6. Viitemerkkiä ei oteta huomioon. 9.7. Tämän säännön 6.2.6 kohdassa mainittuja mittauspisteitä 14-21 ei oteta huomioon. 10. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA 10.1. Ajovalaisintyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä. 10.2. Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. 11. TUOTANNON LOPULLINEN KESKEYTTÄMINEN Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön nojalla hyväksytyn ajovalaisintyypin valmistuksen, hänen on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. 12. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolien on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallintoviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka lopullisesti keskeytetystä tuotannosta. (1) Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission asetus, joka on julkaistu neuvoston päätöksen 97/839/EY 4 artiklan 5 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen (EYVL L 346, 17.12.1997, s. 78). (2) Mikään tässä säännössä sanottu ei estä sääntöä soveltavaa sopimuspuolta kieltämästä rekisteröimissään ajoneuvoissa yhdistelmää, joka koostuu tämän säännön mukaisesti merkinnällä "PL" (muovilinssi) hyväksytystä ajovalaisimesta ja mekaanisesta (pyyhkimillä varustetusta) ajovalaisimen puhdistuslaitteesta. (3) Kaasupurkausvalonlähteiden osalta ks. sääntö nro 99. (4) Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään ainoastaan toisenpuoleiselle (joko oikean- tai vasemmanpuoleiselle) liikenteelle asetetut vaatimukset, suositellaan edelleen, että alue, joka voidaan pimentää tienkäyttäjille aiheutuvan haitan estämiseksi niissä jäsenvaltioissa, joissa liikenne kulkee tien vastakkaista puolta, on rajattava pysyvästi etulasiin ja kuvattava ajoneuvon ohjekirjassa. Tämä merkintä ei ole kuitenkaan välttämätön silloin, kun alue on selvästi erotettavissa lampun muotoilusta. (5) Jos linssiä ei voida irrottaa ajovalaisimen päärungosta, riittää, että merkinnälle on tila linssissä. (6) 1 Saksa, 2 Ranska, 3 Italia, 4 Alankomaat, 5 Ruotsi, 6 Belgia, 7 Unkari, 8 Tsekki, 9 Espanja, 10 Jugoslavia, 11 Yhdistynyt kuningaskunta, 12 Itävalta, 13 Luxemburg, 14 Sveitsi, 15 (antamatta), 16 Norja, 17 Suomi, 18 Tanska, 19 Romania, 20 Puola, 21 Portugali, 22 Venäjän federaatio, 23 Kreikka, 24 (antamatta) 25 Kroatia, 26 Slovenia, 27 Slovakia, 28 Valko-Venäjä, 29 Viro, 30 (antamatta), 31 Bosnia ja Herzegovina, 32-36 (antamatta) ja 37 Turkki. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetuista numeroista sopimuksen sopimuspuolille. (7) Kaasupurkausvalonlähteiden osalta ks. sääntö nro 99. (8) Nämä vaatimukset eivät koske ohjauskytkintä. (9) Sähkömagneettisen yhteensopivuuden osalta vaatimustenmukaisuus koskee yksittäistä ajoneuvotyyppiä. (10) Kankaan on oltava riittävän leveä, jotta "valorajaa" voidaan tarkastella vähintään 5°:n alueella viivasta VV. (11) Uudelleensuuntauksen 0,5° asteen raja oikealle tai vasemmalle ei estä ylös- tai alaspäin suuntautuvaa pystysuuntaista uudelleensuuntausta. Pystysuuntaista säätöä rajoittavat ainoastaan 6.3 kohdan vaatimukset. Nämä 6.3 kohdan vaatimukset eivät kuitenkaan koske ajovalaisimia, jotka on tarkoitettu täyttämään tämän säännön vaatimukset vain lähivalon osalta). (12) Viranomaisten työn helpottamiseksi tästä vaatimuksesta annetaan suositus. LIITE 1 Ilmoitus [Enimmäiskoko: A4 (210 x 297 mm)] >PIC FILE= "L_2001170FI.012403.EPS"> (1) myöntäjä: Viranomaisen nimi: ... ... ... ajovalaisimen(2): HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMISESTÄ HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA TUOTANNON LOPULLISESTA KESKEYTTÄMISESTÄ säännön nro 98 mukaisesti Hyväksynnän numero ... Laajennuksen numero... 1. Ajovalaisimen kauppanimi tai tavaramerkki:... 2. Valmistajan laitetyypille antama nimi:... 3. Valmistajan nimi ja osoite:... 4. Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite:... 5. Päivä, jona laite on toimitettu hyväksyttäväksi:... 6. Hyväksyntätestien tekemisestä vastaava tekninen tutkimuslaitos:... 7. Testausselosteen päiväys:... 8. Testausselosteen numero:... 9. Lyhyt kuvaus:... 9.1. Umpiovalaisin jätetty hyväksyttäväksi tyyppinä(3):... 9.2. Lähivalon valonlähde saa/ei saa(4) olla toiminnassa samanaikaisesti kaukovalon valonlähteen ja/tai muun rakenteellisesti yhdistetyn ajovalaisimen kanssa. 9.3. Laitteen nimellisjännite:... 9.4. Valonlähteen (-lähteiden) luokka (luokat):... 9.5. Erillisten liitäntälaitteiden tai niiden osien kauppanimet ja tunnusnumerot:... 9.6. Mahdolliset huomautukset:... 10. Hyväksyntämerkin sijainti:... 11. Hyväksynnän laajentamisen syyt:... 12. Hyväksyntä(ä) myönnetty/laajennettu/evätty/peruutettu(5) 13. Paikka:... 14. Päiväys:... 15. Allekirjoitus:... 16. Luettelo hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle jätetyistä asiakirjoista on tämän ilmoituksen liitteenä ja sen saa pyynnöstä. (1) Hyväksynnän (hyväksyntää) myöntäneen/laajentaneen/evänneen/peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännön hyväksyntämääräykset). (2) Tarpeeton yliviivataan. (3) Ilmoitetaan seuraavasta luettelosta valittu asiaankuuluva merkintä: >PIC FILE= "L_2001170FI.012501.EPS"> (4) Tarpeeton yliviivataan. (5) Tarpeeton yliviivataan. LIITE 2 Esimerkkejä hyväksyntämerkeistä Kuva 1 >PIC FILE= "L_2001170FI.012602.EPS"> a = 8 mm min. Ajovalaisin, jossa on edellä esitetty hyväksyntämerkki, on ajovalaisin, joka on hyväksytty Alankomaissa (E4) ja joka vastaa tämän säännön vaatimuksia säännön alkuperäisessä muodossa (00). Lähivalo on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. Luku 30 ilmaisee, että kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86250 kandelan ja 101250 kandelan välillä. Huomautus: Hyväksyntänumero ja lisätunnukset on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko "E"-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien numeroiden on oltava "E"-kirjaimen samalla puolella ja samaan suuntaan suunnattuina. Roomalaisten numeroiden käyttämistä hyväksyntänumeroina on vältettävä, jotta niitä ei sekoitettaisi muihin merkkeihin. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Kuva 3b >PIC FILE= "L_2001170FI.012701.EPS"> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Kuva 6 >PIC FILE= "L_2001170FI.012704.EPS"> Ajovalaisin, jossa on edellä esitetty hyväksyntämerkki, täyttää tämän säännön vaatimukset säännön alkuperäisessä muodossa. Ajovalaisin on varustettu kaukovaloa varten tarkoitetulla kaasupurkausvalonlähteellä, ja se on ryhmitetty, yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty etusumuvalaisimen kanssa. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Esimerkkejä ajoneuvon etuosaan asennettujen ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien mahdollisista merkinnöistä Kuva 10 (Pysty- ja vaakasuorat viivat esittävät kaavamaisesti valolaitteen muotoa ja sijoittelua. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.) >TAULUKON PAIKKA> Huomautus: Edellä esitetyt neljä esimerkkiä vastaavat valaisinlaitetta, jonka hyväksyntämerkki koskee: etuvalaisinta, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti vasemmanpuoleiseen asennukseen ajovalaisinta, jossa on oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitettu kaasupurkauslähivalo ja kaasupurkauskaukovalo, jonka enimmäisvoimakkuus on 86250 kandelan ja 101250 kandelan välillä (kuten luku 30 osoittaa), ja joka on hyväksytty tämän säännön vaatimusten mukaisesti säännön alkuperäisessä muodossa ja joka sisältää muovista valmistetun linssin etusumuvalaisinta, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 02 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin, luokan 1a etusuuntavalaisinta, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 01 mukaisesti. Kuva 11 Rakenteellisesti yhdistetty tai ajovalaisimen kanssa ryhmitetty valaisin Esimerkki 1 >PIC FILE= "L_2001170FI.013001.EPS"> Yllä oleva esimerkki vastaa sellaisen linssin merkintää, jota on tarkoitus käyttää erityyppisissä ajovalaisimissa, eli kyseessä on joko ajovalaisin, jonka lähivalo on tarkoitettu sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 52500 kandelan ja 67500 kandelan välillä (kuten luku 20 osoittaa) ja joka on hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 8 vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin sääntö on muutettuna muutossarjalla 04, ja etuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti, tai ajovalaisin, jossa on kaasupurkauslähivalo ja kaukovalo, jonka enimmäisvoimakkuus on 86250 kandelan ja 101250 kandelan välillä (kuten luku 30 osoittaa), joka on tarkoitettu molempia liikennesuuntia varten, joka on hyväksytty Alankomaissa tämän säännön vaatimusten mukaisesti säännön alkuperäisessä muodossa ja joka on rakenteellisesti yhdistetty saman etuvalaisimen kanssa kuin edellä, tai kumpi tahansa edellä mainituista ajovalaisimista, joka on hyväksytty yhtenä valaisimena. Ajovalaisimen päärungossa saa olla ainoastaan voimassa oleva hyväksyntänumero, esimerkiksi: >PIC FILE= "L_2001170FI.013002.EPS"> >PIC FILE= "L_2001170FI.013003.EPS"> tai >PIC FILE= "L_2001170FI.013101.EPS"> tai >PIC FILE= "L_2001170FI.013102.EPS"> Kuva 11 (jatkuu) Esimerkki 2 >PIC FILE= "L_2001170FI.013103.EPS"> Edellä oleva esimerkki vastaa sellaisen muovista valmistetun linssin merkintää, jota käytetään kahden ajovalaisimen kokoonpanossa. Tämä kokoonpano on hyväksytty Alankomaissa (E4) hyväksyntänumerolla 81151, ja se koostuu ajovalaisimesta, joka tuottaa sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitetun halogeenilähivalon ja enimmäisvoimakkuudeltaan x kandelan ja y kandelan välillä olevan halogeenikaukovalon ja joka täyttää säännön nro 8 vaatimukset, sekä ajovalaisimesta, joka tuottaa enimmäisvoimakkuudeltaan w kandelan ja z kandelan välillä olevaa kaasupurkauskaukovaloa ja joka täyttää tämän säännön vaatimukset säännön alkuperäisessä muodossa; kaukovalojen enimmäisvoimakkuudet yhteensä ovat 86250 kandelan ja 101250 kandelan välillä, mitä osoittaa luku 30. LIITE 3 Kuva A: Mittauskangas 1 * Ei saa skaalata. Lähivalo >PIC FILE= "L_2001170FI.013202.EPS"> Mitat ovat senttimetrejä tasaisella pystysuuntaisella kankaalla 25 m:n etäisyydellä. Viivat HH ja VV ovat tämän kankaan ja lähivalon vertailuakselin kautta kulkevan vaakasuoran ja pystysuoran tason leikkauskohdat asiakkaan ilmoituksen mukaan. Edellä oleva kangas kuvaa oikeanpuoleisen liikenteen lähivaloa. Vasemmanpuoleisen liikenteen lähivalon kangas on peilikuva viivan VV suhteen. Kulma HVH2-HH - 15°. Kuva B: Mittauskangas 2 * Ei saa skaalata. Lähivalo >PIC FILE= "L_2001170FI.013203.EPS"> Mitat ovat senttimetrejä tasaisella pystysuuntaisella kankaalla 25 m:n etäisyydellä. Viivat HH ja VV ovat tämän kankaan ja lähivalon vertailuakselin kautta kulkevan vaakasuoran ja pystysuoran tason leikkauskohdat asiakkaan ilmoituksen mukaan. Edellä oleva kangas kuvaa oikeanpuoleisen liikenteen lähivaloa. Vasemmanpuoleisen liikenteen lähivalon kangas on peilikuva viivan VV suhteen. Kulma HVH2-HH - 15°. Kuva C: Valaistusarvojen mittauspisteet >PIC FILE= "L_2001170FI.013301.EPS"> LIITE 4 Fotometristen ominaisuuksien vakauden testaukset, kun ajovalaisimet ovat toiminnassa TÄYDELLISTEN AJOVALAISIMIEN TESTI Kun fotometriset arvot on mitattu tämän säännön määräysten mukaisesti pisteessä Emax kaukovalon osalta ja pisteissä HV, 50 R ja B 50 L lähivalon osalta (tai pisteissä HV, 50 L ja B 50 R vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta), täydellistä ajovalaisinta edustavan näytekappaleen fotometristen ominaisuuksien vakaus on testattava valaisimen toimiessa. "Täydellisellä ajovalaisimella" tarkoitetaan itse täydellistä valaisinta ja liitäntälaitetta (-laitteita) ja niitä ympäröiviä korin osia sekä lamppuja, jotka saattavat vaikuttaa kyseisen valaisimen lämpöhäviöön. 1. FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUS Testit on suoritettava kuivassa ja tyynessä ilmassa ja ympäristön lämpötilassa 23 °C ± 5 °C siten, että täydellinen ajovalaisin on kiinnitettynä alustaan, joka vastaa virheetöntä asennusta ajoneuvoon. 1.1. Puhdas ajovalaisin Ajovalaisimen on oltava toiminnassa 12 tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, ja ajovalaisin on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti. 1.1.1. Testimenettely Ajovalaisimen on oltava toiminnassa määriteltyä aikaa vastaava jakso seuraavasti: 1.1.1.1. (a) Kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (kauko- tai lähivalo), toimintoa vastaavan valonlähteen on oltava toiminnassa määritellyn ajan(1). (b) Kun hyväksyttävänä on rakenteellisesti yhdistetty lähivalovalaisin ja kaukovalovalaisin tai rakenteellisesti yhdistetty etusumuvalaisin ja kaukovalon tuottava ajovalaisin, testaus suoritetaan seuraavasti: Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää siten, että vain yksi valonlähde on toiminnassa(2) kerrallaan, testi on suoritettava tämän edellytyksen mukaisesti aktivoimalla(3) kukin eritellyistä toiminnoista kerrallaan ajaksi, joka on puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta. Kaikissa muissa tapauksissa(4)(5) ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy: 15 minuuttia, lähivalo toiminnassa 5 minuuttia, kaikki toiminnot toiminnassa. (c) Kun hyväksyttävänä ovat ryhmitellyt valaisutoiminnot, kaikkien yksittäisten toimintojen on oltava samanaikaisesti toiminnassa yksittäisille valaisutoiminnoille (a) määritellyn ajan, jolloin otetaan huomioon myös rakenteellisesti yhdistettyjen valaisutoimintojen (b) käyttö valmistajan ohjeiden mukaisesti. 1.1.1.2. Testausjännite Liitäntälaitteen testausjännite on 12 V:n järjestelmissä 13,5 ± 0,1 V tai muu hyväksyntähakemuksessa määritelty. Jos yksikössä on rakenteellisesti yhdistettyjä hehkulamppuja, käytetään vertailuvalovirran tuottavaa jännitettä. 1.1.2. Testitulokset 1.1.2.1. Silmämääräinen tarkastus Kun ajovalaisimen lämpötila on tasaantunut ympäristön lämpötilaa vastaavaksi, ajovalaisimen linssi ja mahdollinen ulkolinssi on puhdistettava puhtaalla, kostealla puuvillakankaalla. Tämän jälkeen suoritetaan silmämääräinen tarkastus. Vääristymiä, muodonmuutoksia, ajovalaisimien linssien tai ulkopuolisten linssien murtumia taikka värimuutoksia ei saa olla havaittavissa. 1.1.2.2. Fotometrinen testi Tämän säännön vaatimusten täyttymiseksi fotometriset arvot on tarkastettava seuraavista pisteistä: Lähivalo: 50 R - B 50 L - HV oikeanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta, 50 L - B 50 R - HV vasemmanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta. Kaukovalo: piste Emax. Lämmön aiheuttaman ajovalaisimen alustan muodonmuutoksen huomioon ottamiseksi voidaan suorittaa toinen suuntaus (valorajan viivan sijainnin muutos käsitellään tämän liitteen 2 kohdassa). Fotometristen ominaisuuksien ja ennen testiä mitattujen arvojen välillä sallitaan 10 prosentin poikkeama, johon luetaan kuuluvaksi myös fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit. 1.2. Likainen ajovalaisin Kun ajovalaisin on testattu edellä olevan 1.1 kohdan mukaisesti, sitä on pidettävä toiminnassa yhden tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, kun se on ensin valmisteltu 1.2.1 kohdan mukaisesti, ja ajovalaisin on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti. 1.2.1. Ajovalaisimen valmistelu 1.2.1.1. Testiseos 1.2.1.1.1. Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu lasista: Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava: 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0-100 µm, 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0-100 µm, 0,2 paino-osaa NaCMC:tä(6), ja sopiva määrä tislattua vettä, jonka johtavuus on <= 1 mS/m. Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha. 1.2.1.1.2. Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu muovimateriaalista: Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava: 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0-100 µm, 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0-100 µm, 0,2 paino-osaa NaCMC:tä(7) 13 paino-osaa tislattua vettä, jonka johtavuus on <= 1 mS/m, ja 2 ± 1 paino-osaa pinta-aktiivista ainetta(8). Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha. 1.2.1.2. Testiseoksen levittäminen ajovalaisimelle Testiseosta levitetään tasaisesti koko ajovalaisimen valoa säteilevälle pinnalle ja sen annetaan kuivua. Toimenpide toistetaan, kunnes valaistusarvo on laskenut 15-20 prosenttiin kussakin seuraavista pisteistä mitatuista arvoista tässä liitteessä tarkoitetuissa olosuhteissa: lähivalon ja kaukovalon ja ainoastaan kaukovalon tuottava valaisin: piste Emax; ainoastaan lähivalon tuottava, oikeanpuoleisessa liikenteesssä käytettäväksi tarkoitettu valaisin: 50 R ja 50 V(9), vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäväksi tarkoitettu, ainoastaan lähivalon tuottava valaisin: 50 L ja 50 V(10). 1.2.1.3. Mittauslaite Mittauslaitteena käytetään samanlaista laitetta kuin ajovalaisimien hyväksyntätestissä. Fotometrisessä todentamisessa käytetään hakijan toimittamaa kaasupurkausvalonlähdettä. 2. LÄMMÖN VAIKUTUKSESTA JOHTUVAN VALORAJAN PYSTYSUUNTAISEN SIIRTYMÄN TESTI Tässä testissä tarkastetaan, ettei lämmön vaikutuksesta johtuva valorajan pystysuuntainen siirtymä ylitä toiminnassa olevalle lähivalaisimelle määriteltyä arvoa. Kun ajovalaisin on testattu 1 kohdan mukaisesti, se on testattava 2.1 kohdassa määritellyssä testissä säätämättä ajovalaisinta testausalustaan nähden tai irrottamatta sitä testausalustasta. Jos ajovalaisimessa on liikkuva heijastin, tätä testiä varten valitaan vain asento, joka on lähinnä keskimääräistä pystysuuntaista kulmaa. 2.1. Lähivalon tuottavien ajovalaisimien testaus Testi on suoritettava kuivassa ja tyynessä ilmassa, jossa ympäristön lämpötila on 23 °C ± 5 °C. Testissä käytetään sarjavalmisteista kaasupurkausvalonlähdettä, joka on ollut toiminnassa vähintään 15 tunnin ajan ennen testiä. Ajovalaisinta käytetään lähivalotoiminnolla, eikä sitä saa säätää testausalustaan nähden eikä irrottaa testausalustasta. (Tätä testiä varten jännite on säädettävä 1.1.1.2 kohdan mukaisesti.) Valorajan vaakasuoran osan (VV:n ja pystysuoran, oikeanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 L kautta tai vasemmanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 R kautta kulkevan viivan välisen osan) sijainti on määritettävä 3 minuuttia (r3) ja 60 minuuttia (r60) käytön jälkeen. Edellä tarkoitetun valorajan sijainnissa tapahtuneen vaihtelun mittaamisessa voidaan käyttää mitä tahansa menetelmää, joka antaa hyväksyttävän tarkat tulokset ja joka voidaan toistaa. 2.2. Testitulokset 2.2.1. Testitulos ilmoitetaan milliradiaaneina (mrad) ja se katsotaan lähivalon tuottavan ajovalaisimen osalta hyväksyttäväksi, jos itseisarvo ÄrI = |r3 - r60 1/2| ajovalaisimesta mitattuna on enintään 1,0 mrad (ÄrI <= 1,0 mrad). 2.2.2. Jos tämä arvo on kuitenkin yli 1,0 mrad mutta enintään 1,5 mrad (1,0 mrad < ÄrI <= 1,5 mrad), testataan toinen ajovalaisin 2.1 kohdan mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi seuraavassa määritellyn syklin, jotta voidaan vakiinnuttaa ajovalaisimen mekaanisten osien sijainti alustassa, joka vastaa oikeaa asennusta ajoneuvoon: lähivalo toiminnassa tunnin ajan (jännite säädetään 1.1.1.2 kohdan mukaisesti) lepojakso yksi tunti. Ajovalaisintyyppi katsotaan hyväksyttäväksi, jos ensimmäisestä näytteestä mitatun itseisarvon ÄrI ja toisesta näytteestä mitatun itseisarvon ÄrII keskiarvo on enintään 1,0 mrad: >VIITTAUS KAAVIOON>. (1) Jos testattava ajovalaisin on ryhmitetty ja/tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimeen, viimeksi mainitun on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen sama. (2) Jos kaksi tai useampi valonlähde on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi valonlähteiden samanaikaiseksi toiminnaksi. (3) Jos testattava ajovalaisin on ryhmitetty ja/tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimeen, viimeksi mainitun on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen sama. (4) Jos testattava ajovalaisin on ryhmitetty ja/tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimeen, viimeksi mainitun on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen sama. (5) Jos kaksi tai useampi valonlähde on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi valonlähteiden samanaikaiseksi toiminnaksi. (6) NaCMC tarkoittaa natriumkarboksimetyyliselluloosan, johon tavanomaisesti viitataan lyhenteellä CMC, natriumsuolaa. Epäpuhtausseoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioaste on 0,6-0,7 ja 2 %:n liuoksen viskositeetti 20 °C:n lämpötilassa on 200-300 cP. (7) NaCMC tarkoittaa natriumkarboksimetyyliselluloosan, johon tavanomaisesti viitataan lyhenteellä CMC, natriumsuolaa. Epäpuhtausseoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioaste on 0,6-0,7 ja 2 %:n liuoksen viskositeetti 20 °C:n lämpötilassa on 200-300 cP. (8) Määrän toleranssi johtuu siitä, että on saatava aikaan epäpuhtaan aineen seos, joka levittyy oikealla tavalla koko muovilinssille. (9) 50V sijaitsee 25 m:n etäisyydellä olevalla kankaalla 375 mm HV:n alapuolella pystysuoralla viivalla VV. (10) 50V sijaitsee 25 m:n etäisyydellä olevalla kankaalla 375 mm HV:n alapuolella pystysuoralla viivalla VV. LIITE 5 Muovimateriaalista valmistettuja linssejä sisältäviä valaisimia koskevat vaatimukset - linssi- tai materiaalinäytteiden ja täydellisten valaisimien testaus 1. YLEISET VAATIMUKSET 1.1. Tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitettujen näytteiden on täytettävä jäljempänä 2.1-2.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. 1.2. Kahden täydellistä valaisinta edustavan näytteen, jotka on toimitettu tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti ja jotka sisältävät muovimateriaalista valmistetut linssit, on linssin materiaalin osalta täytettävä jäljempänä 2.6 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. 1.3. Muovimateriaalista valmistettujen linssien näytekappaleet tai materiaalinäytteet on testattava yhdessä sen heijastimen kanssa, johon ne on tarkoitettu asennettaviksi (jos sovellettavissa), hyväksyntätesteissä tämän liitteen lisäyksen 1 taulukossa A esitetyssä aikajärjestyksessä. 1.4. Jos valaisimen valmistaja pystyy kuitenkin osoittamaan, että tuote on jo läpäissyt jäljempänä 2.1-2.5 kohdassa tarkoitetut testit tai vastaavat testit toisen säännön mukaisesti, kyseisiä testejä ei tarvitse toistaa. Vain lisäyksen 1 taulukossa B tarkoitetut testit ovat pakollisia. 1.5. Jos ajovalaisimet on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen tai ainoastaan vasemmanpuoleiseen asennukseen, tämän liitteen mukaiset testit voidaan tehdä vain yhdelle näytteelle hakijan valinnan mukaan. 2. TESTIT 2.1. Lämpötilanmuutosten sieto 2.1.1. Testit Kolmen uuden näytteen (linssin) on käytävä läpi viisi lämpötilan ja suhteellisen kosteuden muutossykliä seuraavan ohjelman mukaisesti: - 3 tuntia lämpötilassa 40 °C +- 2 °C ja 85-95 prosentin suhteellisessa kosteudessa, - 1 tunti lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja 60-75 prosentin suhteellisessa kosteudessa, - 15 tuntia lämpötilassa -30 °C ± 2 °C, - 1 tunti lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja 60-75 prosentin suhteellisessa kosteudessa, - 3 tuntia lämpötilassa 80 °C +- 2 °C; - 1 tunti lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja 60-75 prosentin suhteellisessa kosteudessa. Ennen tätä testiä näytteitä on pidettävä lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja 60-75 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään neljän tunnin ajan. Huomautus: Jakson "yksi tunti lämpötilassa 23 °C +- 5 °C" on sisällettävä ne siirtymäjaksot lämpötilasta toiseen, jotka ovat tarpeen lämpöshokkivaikutusten välttämiseksi. 2.1.2. Fotometriset mittaukset 2.1.2.1. Menetelmä Näytteille on suoritettava fotometriset mittaukset ennen testiä ja sen jälkeen. Näissä mittauksissa on käytettävä vakiolamppua seuraavissa pisteissä: - B 50 L ja 50 R lähivalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen lähivalon osalta (B 50 R ja 50 L vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta), - Emax kaukovalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen kaukovalon osalta. 2.1.2.2. Tulokset Kustakin näytteestä ennen testiä ja sen jälkeen mitatut fotometriset arvot saavat vaihdella enintään 10 prosenttia fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit mukaan luettuina. 2.2. Ilmakehässä esiintyvien ja kemiallisten aineiden sieto 2.2.1. Ilmakehässä esiintyvien aineiden sieto Kolme uutta näytettä (linssiä tai materiaalinäytettä) on altistettava sellaisesta lähteestä peräisin olevalle säteilylle, jonka spektrijakauma on sama kuin lämpötilassa 5500 K-6000 K olevan mustan kappaleen. Lähteen ja näytteiden väliin on sijoitettava asianmukaiset suodattimet, jotta vähennetään mahdollisimman paljon säteilyä, joka on aaltopituudeltaan alle 295 nm ja yli 2500 nm. Näytteet on altistettava voimakkaalle valaistukselle, joka on teholtaan 1200 W/m2 +- 200 W/m2, sellaiseksi ajaksi, että näytteiden saaman valoenergian arvo on 4500 MJ/m2 +- 200 MJ/m2. Kotelon sisällä lämpötilan mustalla levyllä, joka on sijoitettu samalle tasolle näytteiden kanssa, on oltava 50 °C +- 5 °C. Tasaisen altistuksen aikaansaamiseksi näytteiden on kierrettävä säteilylähteen ympäri nopeudella, joka on välillä 1-5 1/min. Näytteet suihkutetaan tislatulla vedellä, jonka johtavuus on pienempi kuin 1 mS/m lämpötilassa 23 °C +- 5 °C, seuraavan syklin mukaisesti: - suihkutus: 5 minuuttia, - kuivaus: 25 minuuttia. 2.2.2. Kemiallisten aineiden sieto Kun edellä 2.2.1 kohdassa tarkoitettu testi ja jäljempänä 2.2.3.1 kohdassa tarkoitettu mittaus on suoritettu, mainittujen kolmen näytteen ulkopinnat on käsiteltävä 2.2.2.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella. 2.2.2.1. Testiseos Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava: 61,5 prosenttia n-heptaania, 12,5 prosenttia tolueenia, 7,5 prosenttia etyylitetrakloridia, 12,5 prosenttia trikloorietyleeniä ja 6 prosenttia ksyleeniä (tilavuusprosentteina). 2.2.2.2. Testiseoksen levittäminen Puuvillakankaan (ISO 105 -standardin mukaisen) palaa liotetaan, kunnes se on läpeensä kyllästetty edellä 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella, ja kangas levitetään 10 sekunnin kuluessa 10 minuutin ajaksi näytteen ulkopinnalle paineessa 50 N/cm2, joka vastaa 14 × 14 mm:n testipintaan kohdistettua 100 N:n voimaa. Tämän 10 minuutin jakson aikana kangaspalaa on kyllästettävä uudelleen seoksella niin, että neste on koostumukseltaan jatkuvasti täysin sama määritellyn testiseoksen koostumuksen kanssa. Testiseoksen levittämisen aikana näytteeseen kohdistettua painetta voidaan tasauttaa, jotta se ei aiheuta näytteeseen säröjä. 2.2.2.3. Puhdistaminen Kun testiseos on levitetty näytteille, näytteiden annetaan kuivua ilmassa, ja ne pestään sitten kohdassa 2.3 (Liuotinaineiden sieto) määritellyllä liuoksella lämpötilassa 23 °C +- 5 °C. Tämän jälkeen näytteet huuhdotaan huolellisesti tislatulla vedellä, joka saa sisältää enintään 0,2 prosenttia epäpuhtauksia, lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja pyyhitään pehmeällä kankaalla. 2.2.3. Tulokset 2.2.3.1. Ilmakehän aineiden sietotestin jälkeen näytteiden ulkopinnoissa ei saa esiintyä säröjä, naarmuja, lohkeilua eikä muodonmuutoksia, ja valon läpäisyn keskivaihtelu Δt = (T2 - T3)/T2 mitattuna kolmesta naytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti saa olla enintään 0,020 (Δtm <= 0,020). 2.2.3.2. Kemiallisten aineiden sietotestin jälkeen näytteissä ei saa esiintyä jälkiä valovirran hajotukseen mahdollisesti vaikuttavista kemiallisista tahroista, ja valovirran hajotuksen keskivaihtelu Ädm = (T5 - T4)/T2 mitattuna kolmesta naytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti saa olla enintään 0,020. >VIITTAUS KAAVIOON>. 2.2.4. Valonlähteiden säteilyn sieto Suoritetaan seuraava testi: Ajovalaisimen kunkin muoviosan suoria näytteitä altistetaan kaasupurkausvalonlähteen valolle. Näytteiden parametrien, kuten kulmien ja etäisyyksien, on oltava samat kuin ajovalaisimessa. Näytteiden värin ja mahdollisen pintakäsittelyn on oltava sama kuin ajovalaisimien osien. Kun näytteitä on altistettu jatkuvasti 1500 tunnin ajan, säteilevän valon kolorimetristen arvojen on täytyttävä uudella vakiokaasupurkausvalonlähteellä, eikä näytteiden pinnoissa saa olla halkeamia, naarmuja, kuoriutumista tai muodonmuutoksia. 2.3. Liuotinaineiden ja hiilivetyjen sieto 2.3.1. Liuotinaineiden sieto Kolmen näytteen (linssien tai materiaalinäytteiden) ulkopinnat on lämmitettävä lämpötilaan 50 °C +- 5 °C ja upotettava sen jälkeen viiden minuutin ajaksi seokseen, jota pidetään lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja joka on koostumukseltaan seuraava: 99 osaa tislattua vettä, joka sisältää enintään 0,02 prosenttia epäpuhtauksia, ja yksi osa alkyyliaryylisulfonaattia. Testin lopuksi näytteet kuivataan lämpötilassa 50 °C +- 5 °C. Näytteiden pinta puhdistetaan kostealla kankaalla. 2.3.2. Hiilivetyjen sieto Kolmen näytteen ulkopintoja hierotaan kevyesti yhden minuutin ajan sellaisessa seoksessa kastellulla puuvillakankaalla, jonka koostumus on 70 prosenttia n-heptaania ja 30 prosenttia tolueenia (tilavuusprosentteina), ja sen jälkeen näytteiden annetaan kuivua ilmassa. 2.3.3. Tulokset Kun edellä esitetyt kaksi testiä on suoritettu peräkkäin, valon läpäisyn vaihtelun keskiarvo Δt = (T2 - T3)/T2 mitattuna kolmesta naytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti saa olla enintään 0,010 >VIITTAUS KAAVIOON>. 2.4. Mekaanisen rappeutumisen sieto 2.4.1. Mekaanisen rappeutumisen aikaansaava menetelmä Kolmen uuden näytteen (linssin) ulkopinnoille on suoritettava yhdenmukaisen mekaanisen rappeutumisen testi tämän liitteen lisäyksessä 3 määriteltyä menetelmää käyttäen. 2.4.2. Tulokset Tämän testin jälkeen valon läpäisyn: Δt = (T2 - T3)/T2 ja hajotuksen: Δd = (T5 - T4)/T2 vaihtelut on mitattava lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti edellä olevassa 2.2.4 kohdassa määritellyllä alueella. Kolmen näytteen keskiarvon on oltava sellainen, että Δtm <= 0,100 Ädm <= 0,050. 2.5. Mahdollisten päällysteiden pysyvyyden testaus 2.5.1. Näytteen valmistelu Linssin päällysteen alueella oleva pinta, joka on kooltaan 20 mm × 20 mm, leikataan partaterällä tai neulalla ruudukoksi, jonka neliöt ovat kooltaan suunnilleen 2 mm × 2 mm. Terän tai neulan paineen on oltava riittävä ainakin päällysteen leikkaamiseksi. 2.5.2. Testin kuvaus Testissä käytetään kiinnitysteippiä, jonka kiinnitysvoima on 2 N leveyssenttimetriä kohti +- 20 prosenttia tämän liitteen lisäyksessä 4 määritellyissä vakio-olosuhteissa mitattuna. Kiinnitysteippiä, jonka on oltava vähintään 25 mm leveä, painetaan vähintään viiden minuutin ajan 2.5.1 kohdassa määritellyn mukaisesti valmisteltua pintaa vasten. Tämän jälkeen kiinnitysteipin päätä kuormitetaan siten, että kohteena olevaan pintaan nähden kohtisuorassa oleva voima on sama kuin kyseiseen pintaan kohdistuva kiinnitysvoima. Sitten teippi vedetään irti vakionopeudella 1,5 m/s +- 0,2 m/s. 2.5.3. Tulokset Ruudutetulla alueella ei saa esiintyä mainittavia huononemia. Huononemat risteyskohdissa neliöiden välillä tai viiltojen reunoilla sallitaan, jos huonontunut alue ei edusta yli 15:tä prosenttia ritiläpinnasta. 2.6. Muovimateriaalista valmistetulla linssillä varustetun täydellisen ajovalaisimen testit 2.6.1. Linssin pinnan mekaanisen rappeutumisen sieto 2.6.1.1. Testit Valaisinnäytteen nro 1 linssille on suoritettava edellä 2.4.1 kohdassa määritelty testi. 2.6.1.2. Tulokset Testin jälkeen ajovalaisimelle tämän säännön mukaisesti suoritettujen fotometristen mittausten tulokset saavat ylittää enintään 30 prosentilla pisteille B 50 L ja HV määritellyt enimmäisarvot ja alittaa enintään 10 prosentilla pisteelle 75 R määritellyt vähimmäisarvot (vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta kyseeseen tulevat pisteet B 50 R, HV ja 75 L). 2.6.2. Mahdollisten päällysteiden pysyvyyden testaus Valaisinnäytteen nro 2 linssille on suoritettava edellä 2.5 kohdassa määritelty testi. Lisäys 1 HYVÄKSYNTÄTESTIEN AIKAJÄRJESTYS A. Muovimateriaaleille (tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitetuille linsseille tai materiaalinäytteille) suoritettavat testit >TAULUKON PAIKKA> B. Täydellisille ajovalaisimille (toimitettuna tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti) suoritettavat testit >TAULUKON PAIKKA> Lisäys 2 VALON HAJOTUKSEN JA LÄPÄISYN MITTAUSMENETELMÄ 1. LAITTEET (ks. kuva) Kollimaattori K:n, jolla on puolihajoama β/2 = 17,4 × 10-4 rd, sädettä rajoittaa 6 mm:n aukolla varustettu himmennin DT, jota vasten näytteen alusta sijoitetaan. Konvergentti akromaattinen Linssi L2, jonka pallopoikkeamat on korjattu, yhdistää himmentimen DT ilmaisimeen R. linssi L2:n läpimitan on oltava sellainen, että linssi ei himmennä valoa, jonka näyte hajottaa keilaan, jonka puolihuippukulma on β/2 = 14°. Rengasmainen himmennin DD, jonka kulmat ovat α/2 = 1° ja αmax/2 = 12°, sijoitetaan linssin L2 kuvafokaalitasolle. Himmentimen läpinäkymätön keskiosa on tarpeen suoraan valonlähteestä tulevan valon eliminoimiseksi. Himmentimen keskiosa on voitava irrottaa valonsäteestä siten, että se palaa täsmälleen alkuperäiseen asentoonsa. Etäisyys L2 DT ja linssin L2(1) fokaalipituus F2 on valittava niin, että kuva DT peittää täysin ilmaisimen R. Kun alkutulovalovirtaan viitataan 1000 yksikkönä, kunkin lukeman absoluuttisen tarkkuuden on oltava parempi kuin 1 yksikkö. 2. MITTAUKSET >TAULUKON PAIKKA> Kuva 1 Optinen järjestely hajotuksen ja läpäisyn mittaamiseksi >PIC FILE= "L_2001170FI.014501.EPS"> (1) L 2:n osalta suositellaan käytettäväksi noin 80 mm:n polttoväliä. Lisäys 3 SUIHKUTUSTESTAUSMENETELMÄ 1. TARKASTUSLAITTEISTO 1.1. Suihkutin Käytettävässä suihkuttimessa on oltava läpimitaltaan 1,3 mm:n suutin, joka mahdollistaa 0,24 +- 0,02 1:n nestevirran minuutissa käyttöpaineella 6,0 bar -0, +0,5 bar. Näissä käyttöolosuhteissa aikaansaatavan suihkun on oltava läpimitaltaan 170 mm +- 50 mm rappeutumiselle altistetulla pinnalla, joka on 380 mm +- 10 mm:n etäisyydellä suuttimesta. 1.2. Testiseos Testiseoksen ainesosat ovat seuraavat: - silikahiekka, jonka kovuus on 7 Mohrin asteikolla, raekoko 0-0,2 mm, jakauma lähes normaali ja kulmakerroin 1,8-2 - vesi, jonka kovuus on enintään 205 g/m3, seoksessa, jossa on 25 g hiekkaa vesilitraa kohti. 2. TESTI Valaisimien linssien ulkopinnat on altistettava kerran tai useammin edellä esitetyllä tavalla tuotetun hiekkasuihkun vaikutukselle. Suihku on suunnattava lähes kohtisuoraan testattavalle pinnalle. Rappeutuminen tarkistetaan yhden tai useamman lasinäytteen avulla, jotka on asetettu vertailun vuoksi testattavien linssien läheisyyteen. Seosta suihkutetaan, kunnes vaihtelu näytteen tai näytteiden aikaansaaman valon hajotuksessa on lisäyksessä 2 määritellyllä menetelmällä mitattuna sellainen, että: >VIITTAUS KAAVIOON>. Sen tarkastamiseksi, että koko testattava pinta on tasaisesti rappeutunut, voidaan käyttää useita vertailunäytteitä. Lisäys 4 KIINNITYSTEIPIN PYSYVYYSTESTI 1. TARKOITUS Tämän menetelmän avulla pystytään vakio-olosuhteissa määrittämään kiinnitysteipin lineaarinen kiinnitysvoima lasilevyyn nähden. 2. PERIAATE Mitataan voima, joka tarvitaan irrottamaan kiinnitysteippi lasilevystä 90 asteen kulmassa. 3. MÄÄRITELLYT ILMAN OLOSUHTEET Ympäristön lämpötilan on oltava 23 °C +- 5 °C ja suhteellisen kosteuden 65 +- 15 prosenttia. 4. TESTIKAPPALEET Ennen testiä kiinnitysteipin näyterullaa on pidettävä 24 tunnin ajan määritellyissä ilman olosuhteissa (ks. 3 kohta edellä). Kustakin rullasta testataan viisi 400 mm:n pituista testikappaletta. Kyseiset testikappaleet otetaan rullasta, kun teipistä on irrotettu kolme ensimmäistä kierrosta. 5. MENETTELY Testi on suoritettava 3 kohdassa määritellyissä olosuhteissa. Viisi testikappaletta otetaan siten, että teippiä rullataan auki rullan säteen suuntaisesti nopeudella, joka on noin 300 mm/s. Sitten kappaleet kiinnitetään 15 sekunnin kuluessa seuraavassa esitetyllä tavalla. Teippi kiinnitetään lasilevyyn portaattomasti sormen hienoisella pituussuuntaisella hankaavalla liikkeellä teippiä liiallisesti painamatta niin, että teipin ja lasilevyn väliin ei jää ilmakuplia. Kokoonpano jätetään määriteltyihin ilman olosuhteisiin 10 minuutin ajaksi. Testikappaletta irrotetaan noin 25 mm:n verran levystä testikappaleen akseliin nähden kohtisuorassa tasossa. Levy kiinnitetään paikalleen ja teipin irrallista päätä taivutetaan taaksepäin 90 °:n kulmassa. Voimaa käytetään siten, että erottava viiva teipin ja levyn välillä on kohtisuorassa kyseiseen voimaan ja levyyn nähden. Teippiä vedetään sen irrottamiseksi nopeudella, joka on 300 mm/s +- 30 mm/s, ja tähän tarvittava voima merkitään muistiin. 6. TULOKSET Saadut viisi arvoa asetetaan järjestykseen ja mediaanin arvo on mittauksen tulos. Arvo ilmaistaan Newtoneina teipin leveyssenttimetriä kohti. LIITE 6 Vertailukeskipiste >PIC FILE= "L_2001170FI.014802.EPS"> Vapaaehtoinen vertailukeskipisteen merkki sijoitetaan linssille lähivalon akselin leikkauskohtaan sekä kaukovalojen linsseille silloin, kun ne eivät ole ryhmitettynä, yhdistettynä tai rakenteellisesti yhdistettynä lähivalon kanssa. Edellä oleva piirros esittää vertailukeskipisteen merkkiä projisoituna tasolle, joka sivuaa linssiä ympyrän keskustan suhteen. Viivat, jotka muodostavat tämän merkin, voivat olla yhtenäisiä tai katkoviivoja. LIITE 7 Jännitemerkinnät >PIC FILE= "L_2001170FI.014902.EPS"> >TAULUKON PAIKKA> LIITE 8 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjen vähimmäisvaatimukset 1. YLEISTÄ 1.1. Vaatimustenmukaisuutta koskevat mekaaniset ja geometriset vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa. 1.2. Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien fotometristen ominaisuuksien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, kun testataan mittausjännitteellä 13,5 V +- 0,1 V tai muulla erikseen määritellyllä jännitteellä mikä tahansa sellainen sattumanvaraisesti valittu ajovalaisin, joka on varustettu joko 6.1.3 kohdan mukaisella irrotettavalla vakiokaasupurkausvalonlähteellä. Tämän kaasupurkausvalonlähteen valovirta voi poiketa säännössä nro 99 määritellystä vertailuvalovirrasta. Tässä tapauksessa valaistusarvoja on korjattava vastaavasti. tai sarjavalmisteisella kaasupurkausvalonlähteellä ja liitäntälaitteella. Tämän valonlähteen valovirta voi poiketa nimellisvalovirrasta säänössä nro 99 määriteltyjen valonlähteen ja liitäntälaitteen toleranssien takia. Mitattuja valaistusarvoja voidaan korjata vastaavasti 20 prosentilla suotuisaan suuntaan. 1.2.1. jos mikään 1.2 kohdan mukaisesti mitattu ja korjattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. Arvojen B 50 L (tai R) osalta ja viivalla H/H2 (tai H/H3/H4) tai sen yläpuolella kielteiset poikkeamat saavat olla enintään: B 50 L (tai R)(1): 0,20 luksia vastaa 20:tä prosenttia 0,30 luksia, vastaa 30:tä prosenttia Viivalla H/H2 (tai viivalla H/H3/H4) ja sen yläpuolella: 0,30 luksia, vastaa 20:tä prosenttia 0,45 luksia, vastaa 30:tä prosenttia 1.2.2. tai jos 1.2.2.1. lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi + 0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n ympyrä rajaa mittauskankaalle (25 m:n etäisyydellä) pisteiden B 50 L (tai R)(2) (sallittu toleranssi +0,1 luksia), 75 R (tai L), 50 V, 25 R1, 25 L2 ympärille, sekä lisäksi segmentillä I, 1.2.2.2. ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax, missä tahansa tämän säännön 6.3 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan +20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja -20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta. 1.2.3. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 0,5 astetta eikä ylös tai alas enempää kuin 0,2 astetta. 1.2.4. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen testit toistetaan käyttäen toista vakiokaasupurkausvalonlähdettä tai vakiokaasupurkausvalonlähdettä ja liitäntälaitetta 1.2 kohdan mukaisesti. 1.3. Kun tarkastetaan lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää, sovelletaan seuraavaa menettelyä: Yksi ajovalaisinnäytteistä on testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevassa 2.2.2 kohdassa määritellyn syklin. Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos (tämän säännön liitteen 4 kohdissa 2.1 ja 2.2 määritelty) Δr on korkeintaan 1,5 mrad. Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad. 1.4. Valaisimen on oltava tämän säännön 6.1.6 kohdassa määriteltyjen värikoordinaattien mukainen. 2. VALMISTAJAN SUORITTAMAN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUKSEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin ajovalaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön vaatimusten mukaisesti. Jos jokin näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava toimenpiteitä kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi. 2.1. Testien luonne Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ominaisuuksia ja lämmön vaikutuksesta johtuvan valorajan pystysuuntaisen siirtymän tarkastusta. 2.2. Testimenetelmät 2.2.1. Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti. 2.2.2. Missä tahansa valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä hyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä. 2.2.3. Edellä olevan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittamien mittauksien kanssa. 2.2.4. Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisen tarkastuksen ja näytteenoton tarkoituksia varten. 2.3. Näytteenotto Ajovalaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien ajovalaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti. Arvioinnin on yleensä koskettava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoa. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadun hallintaa. 2.4. Mitatut ja tallennetut fotometriset ominaisuudet Ajovalaisimien näytekappaleista on tehtävä fotometrisiä mittauksia säännössä määrätyistä pisteistä. Lukemat otetaan kaukovalon osalta pisteistä Emax, HV(3), HL ja HR(4), ja lähivalon osalta pisteistä B 50 L (tai R(5), HV, 50 V, 75 R (tai L) ja 25 L2 (tai R2) (ks. liitteen 3 kuva). 2.5. Hyväksyttävyysperusteet Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tarkastukselle tämän säännön 9.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 9 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen todennäköisyys on vähintään 0,95. (1) Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin. (2) Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin. (3) Kun kaukovalo on rakenteellisesti yhdistetty lähivaloon, kaukovalon HV:n on oltava sama mittauspiste kuin lähivalon HV:n. (4) HL ja HR: piste viivalla "hh" 1,125 m:n etäisyydellä pisteen HV vasemmalla ja oikealla puolella. (5) Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin. LIITE 9 Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset 1. YLEISTÄ 1.1. Tämän säännön mahdolliset mekaaniset ja geometriset vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia. 1.2. Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien fotometristen ominaisuuksien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, kun testataan mittausjännitteellä 13,5 V +- 0,1 V tai muulla erikseen määritellyllä jännitteellä mikä tahansa sellainen sattumanvaraisesti valittu ajovalaisin, joka on varustettu joko 6.1.3 kohdan mukaisella irrotettavalla vakiokaasupurkausvalonlähteellä. Tämän kaasupurkausvalonlähteen valovirta voi poiketa säännössä nro 99 määritellystä vertailuvalovirrasta. Tässä tapauksessa valaistusarvoja on korjattava vastaavasti. tai sarjavalmisteisella kaasupurkausvalonlähteellä ja liitäntälaitteella. Tämän valonlähteen valovirta voi poiketa nimellisvalovirrasta säänössä nro 99 määriteltyjen valonlähteen ja liitäntälaitteen toleranssien takia. Mitattuja valaistusarvoja voidaan korjata vastaavasti 20 prosentilla suotuisaan suuntaan. 1.2.1. jos mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. Häikäisyvyöhykkeellä poikkeamat saavat olle enintään seuraavat: B 50 L (tai R)(1): 0,20 luksia vastaa 20:tä prosenttia 0,30 luksia, vastaa 30:tä prosenttia Viivalla H/H2 (tai viivalla H/H3/H4) ja sen yläpuolella: 0,30 luksia, vastaa 20:tä prosenttia 0,45 luksia, vastaa 30:tä prosenttia 1.2.2. tai jos 1.2.2.1. lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi +0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n ympyrä rajaa mittauskankaalle (25 m:n etäisyydellä) pisteiden B 50 L (tai R)(2) (sallittu toleranssi 0,1 luksia), 75 R (tai L), 50 V, 25 R1, 25 L2 ympärille, sekä lisäksi segmentillä I, 1.2.2.2. ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax, missä tahansa tämän säännön 6.3 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan +20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja -20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta. Viitemerkkiä ei oteta huomioon. 1.2.3. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 0,5 astetta eikä ylös tai alas enempää kuin 0,2 astetta. 1.2.4. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen testit toistetaan käyttäen toista vakiokaasupurkausvalonlähdettä tai vakiokaasupurkausvalonlähdettä ja liitäntälaitetta 1.2 kohdan mukaisesti. 1.3. Kun tarkastetaan lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää, sovelletaan seuraavaa menettelyä: Yksi ajovalaisinnäytteistä on testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevassa 2.2.2 kohdassa määritellyn syklin. Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos (tämän säännön liitteen 4 kohdissa 2.1 ja 2.2 määritelty) Δr on korkeintaan 1,5 mrad. Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad. 1.4. Valaisimen on oltava tämän säännön 6.1.6 kohdassa määriteltyjen värikoordinaattien mukainen. 2. ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä ajovalaisinta. Ensimmäinen kahden valaisimen näyte merkitään A:ksi ja toinen B:ksi. 2.1. Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi. 2.1.1. Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen kielteiset poikkeamat ovat seuraavat: 2.1.1.1. Näyte A A1: yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia A2: molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia siirrytään näytteeseen B 2.1.1.2. Näyte B B1: molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia 2.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta täyttyvät. 2.2. Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi. 2.2.1. Tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat: 2.2.1.1. Näyte A A3: yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia mutta enintään 30 prosenttia 2.2.1.2. Näyte B B2: A2:n osalta yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia B3: A2:n osalta yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia mutta enintään 30 prosenttia 2.2.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta eivät täyty. 2.3. Hyväksynnän peruuttaminen Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 10 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat: 2.3.1. Näyte A A4: yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia A5: molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia 2.3.2. Näyte B B4: A2:n osalta yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia B5: A2:n osalta molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia B6: A2:n osalta yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia 2.3.3. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden A ja B osalta eivät täyty. 3. TOISTETTU NÄYTTEENOTTO Toistettu näytteenotto (kahdesta sellaisesta ajovalaisimesta koostuvat kolmas näyte C ja neljäs näyte D, jotka on valittu sen jälkeen valmistetusta erästä, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi) suoritetaan A3:n, B2:n ja B3:n osalta kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta. 3.1. Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi. 3.1.1. Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat: 3.1.1.1. Näyte C C1: yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia C2: molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia Siirrytään näytteeseen D 3.1.1.2. Näyte D D1: C2:n osalta molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia 3.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta täyttyvät. 3.2. Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi 3.2.1. Tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat: 3.2.1.1. Näyte D D2: C2:n osalta yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia 3.2.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta eivät täyty. 3.3. Hyväksynnän peruuttaminen Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 11 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat: 3.3.1. Näyte C C3: yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia C4: molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia 3.3.2. Näyte D D3: C2:n osalta yksi ajovalaisin 0 prosenttia tai yli 0 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia 3.3.3. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden C ja D osalta eivät täyty. 4. VALORAJAN PYSTYSUUNTAINEN SIIRTYMÄ Kun tarkastetaan lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää, sovelletaan seuraavaa menettelyä: Yksi näytettä A edustavista ajovalaisimista on tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevan 2.2.2 kohdan syklin. Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos Δr on korkeintaan 1,5 mrad. Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen näytettä A edustava ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad. Jos kyseinen arvo 1,5 mrad näytteen A osalta ei kuitenkaan täyty, kaksi näytettä B edustavaa ajovalaisinta on testattava saman menettelyn mukaisesti, ja molempien näytteiden arvo Δr saa olla enintään 1,5 mrad. Kuva 1 >PIC FILE= "L_2001170FI.015801.EPS"> (1) Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin. (2) Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin.