FI Euroopan unionin virallinen lehti L 200/1

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä olisi tarkastettava UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 69 – Rakenteellisesti hitaiden ajoneuvojen ja niiden perävaunujen takamerkintäkilpien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin saakka:

Muutossarjan 01 täydennys 5 – Voimaantulopäivä: 24. lokakuuta 2009

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

1. Soveltamisala

2. Määritelmät

3. Hyväksynnän hakeminen

4. Merkinnät

5. Hyväksyntä

6. Yleiset vaatimukset

7. Erityisvaatimukset (testit)

8. Rakenteellisesti hitaiden ajoneuvojen ja niiden perävaunujen takamerkintäkilven muutokset ja hyväksynnän laajentaminen

9. Tuotannon vaatimustenmukaisuus

10. Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta

11. Tuotannon lopettaminen

12. Siirtymäsäännökset

13. Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten ja hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet

LIITTEET

Liite 1 – CIE:n koordinaattijärjestelmä

Liite 2 – Säännön nro 69 mukainen ilmoitus hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilven tyypin hyväksynnän myöntämisestä, epäämisestä, laajentamisesta tai peruuttamisesta taikka takamerkintäkilven tyypin tuotannon lopettamisesta

Liite 3 – Hyväksyntämerkki

Liite 4 – Testausmenettely

Liite 5 – Muotoa ja mittoja koskevat vaatimukset – hitaiden ajoneuvojen heijastavien ja fluoresoivien (luokka 1) tai yksinomaan heijastavien (luokka 2) takamerkintäkilpien muoto ja mitat

Liite 6 – Kolorimetriset vaatimukset

Liite 7 – Fotometriset vaatimukset

Liite 8 – Kestävyys ulkoisten tekijöiden suhteen

Liite 9 – Lämmönkestävyys

Liite 10 – Kilpien jäykkyys

Liite 11 – Takamerkintäkilpien optisten ominaisuuksien ajallinen kestävyys

Liite 12 – Hitaiden ajoneuvojen ja niiden perävaunujen takamerkintäkilvet

Liite 13 – Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset

Liite 14 – Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset

Liite 15 – Ohjeet takamerkintäkilpien asentamiseksi rakenteellisesti hitaisiin ajoneuvoihin ja niiden perävaunuihin

1. SOVELTAMISALA

Tätä sääntöä sovelletaan sellaisten luokkiin M, N, O ja T kuuluvien ajoneuvojen takamerkintäkilpiin, joiden suurin rakenteellinen nopeus on 40 km/h (1).

2. MÄÄRITELMÄT (2)

2.1 Tässä säännössä tarkoitetaan:

2.1.1 ”hitaan ajoneuvon takamerkintäkilvellä” kolmionmuotoista viistokulmaista kilpeä, jossa on tyypillinen kuvio ja joka on päällystetty heijastavalla ja fluoresoivalla materiaalilla tai laitteella (luokka 1) tai yksinomaan heijastavalla materiaalilla tai laitteella (luokka 2);

2.1.2 ”näytekappaleella” täydellistä, viimeisteltyä hitaan ajoneuvon kilpeä, joka on valmis asennettavaksi ajoneuvoon ja edustaa senhetkistä tuotantoa;

2.2 ”heijastuksella”

heijastusta, jossa säteily heijastuu takaisin suuntaan, joka on lähellä säteilyn tulosuuntaa, ja tämä ominaisuus säilyy, vaikka tulevan säteilyn tulosuunta vaihtelee laajalla alueella

2.2.1 ”heijastavalla materiaalilla” pintaa tai laitetta, jota tietystä suunnasta säteilytettäessä suhteellisen suuri osuus tulevasta säteilystä heijastuu takaisin;

2.2.2 ”heijastavalla laitteella” käyttövalmista asennelmaa, joka koostuu yhdestä tai useasta heijastavasta optisesta yksiköstä;

2.3 Geometriset määritelmät (katso liite 1, kuva 1).

2.3.1 ”vertailukeskipisteellä” heijastavalla alueella tai sen lähellä sijaitsevaa pistettä, joka määrätään laitteen keskipisteeksi sen toimintaa määriteltäessä;

2.3.2 ”valaistusakselilla” vertailukeskipisteestä valonlähteeseen kulkevaa janaa;

2.3.3 ”havaintoakselilla” vertailukeskipisteestä fotometripäähän kulkevaa janaa;

2.3.4 ”havaintokulmalla (symboli α)” valaistusakselin ja havaintoakselin välistä kulmaa. Havaintokulma on aina positiivinen, ja heijastavuuden yhteydessä se rajoittuu pieniin kulmiin. Suurin vaihteluväli: 0 ≤ α ≤ 180°;

2.3.5 ”havaintopuolitasolla” puolitasoa, joka alkaa valaistusakselista ja sisältää havaintoakselin;

2.3.6 ”vertailuakselilla” määrättyä janaa, joka alkaa vertailukeskipisteestä ja jonka avulla kuvataan heijastuslaitteen kiertymiskulma;

2.3.7 ”valaistuskulmalla (symboli β)” valaistusakselin ja vertailuakselin välistä kulmaa. Valaistuskulma on tavallisesti enintään 90°, mutta kattavuuden vuoksi sen suurimmaksi vaihteluväliksi määritellään 0 ≤ β ≤ 180°. Jotta suuntaus voitaisiin määrittää täydellisesti, kyseinen kulma määritellään sen kahden komponentin β1 ja β2 avulla;

2.3.8 ”ensimmäisellä akselilla” vertailukeskipisteen kautta kulkevaa akselia, joka on kohtisuorassa havaintopuolitasoon nähden;

2.3.9 ”valaistuskulman ensimmäisellä komponentilla (symboli β1)” kulmaa, jonka valaistusakseli muodostaa vertailuakselin ja ensimmäisen akselin sisältävään tasoon nähden.Vaihteluväli: - 180° ≤ β1 ≤ 180°;

2.3.10. ”valaistuskulman toisella komponentilla (symboli β2)” kulmaa, jonka havaintopuolitason sisältävä taso muodostaa vertailuakseliin nähden. Vaihteluväli: - 90 ≤ β2 ≤ 90°.

2.3.11 ”toisella akselilla” vertailukeskipisteen kautta kulkevaa akselia, joka on kohtisuorassa sekä ensimmäiseen akseliin että vertailuakseliin nähden. Toisen akselin positiivinen suunta on havaintopuolitasossa, kun - 90° < β1 < 90° kuten liitteen 1 kuvassa 1 on esitetty.

2.3.12 ”kiertymiskulmalla ε”

kulmaa, jonka kautta näytekappaletta kierretään mistä tahansa mielivaltaisesti määritetystä asennosta pystyakselinsa ympäri vastapäivään (+ ε) tai myötäpäivään (– ε) valaistussuunnassa tarkasteltuna. Jos heijastavissa materiaaleissa tai laitteissa on merkintä (esimerkiksi TOP), tämä merkintä määrää aloitusasennon. Kiertymiskulman ε vaihteluväli on - 180° < ε ≤ 180°.

2.4 Fotometristen termien määritelmät

2.4.1 ”heijastuskertoimella R’ ”

kerrointa (R’), joka saadaan heijastavan alueen valovoimasta (I) havaintosuunnassa ja heijastavan tason valaistuksesta (E┴) suorassa kulmassa tulevan valon suuntaan sekä valaistun tasonäytteen pinta-alasta A.

Heijastuskerroin R’ ilmaistaan kandeloina neliömetriä ja luksia kohden (cd. m-2. lx-1).

2.4.2 ”heijastinnäytteen kulmahalkaisijalla (symboli η)” heijastinnäytteen suurimman mitan vastaista kulmaa joko valaistuksen lähteen keskipisteessä tai vastaanottimen keskipisteessä;

2.4.3 ”luminanssisuhteella” kappaleen luminanssin suhdetta täydellisen hajaheijastimen luminanssiin samanlaisissa valaistus- ja havainnointioloissa;

2.4.4 ”laitteen heijastuvan valon väri”: Heijastuvan valon määritelmät esitetään säännön nro 48 kohdissa 2.30 ja 2.31.

2.5 Fluoresenssi

2.5.1 Kun tietyt aineet viedään lähelle ultravioletin tai sinisen säteilyn lähdettä, ne luovuttavat säteilyä, joka on lähes aina pitkäaaltoisempaa kuin ilmiön aiheuttava säteily. Tätä ilmiötä nimitetään fluoresenssiksi. Fluoresoivat värit ovat päivänvalossa ja hämärässä tavallisia värejä kirkkaampia, koska ne heijastavat osan niihin osuvasta valosta ja sen lisäksi lähettävät valoa. Öisin ne eivät ole kirkkaampia kuin tavalliset värit.

2.5.2 ’laitteen fluoresoivan valon väri’: Fluoresoivan valon määritelmät esitetään säännön nro 48 kohdassa 2.32.

2.6 Goniometrin kuvaus

Goniometri, jota voidaan käyttää CIE:n geometrian mukaisiin heijastusmittauksiin, on kuvattu liitteen 1 kuvassa 2. Kyseisessä kuvassa fotometripää on sijoitettu mielivaltaisesti pystysuunnassa lähteen yläpuolelle. Ensimmäinen akseli esitetään kiinteänä ja vaakasuorana ja se sijaitsee kohtisuorassa havaintopuolitasoon nähden. Komponentit voidaan järjestää millä tahansa tavalla, joka vastaa esitettyä tapaa.

2.7 ”Tyypin” määritelmä

Erityyppisillä hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilvillä tarkoitetaan hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilpiä, jotka eroavat toisistaan seuraavien olennaisten seikkojen osalta:

2.7.1 Kauppanimi tai tavaramerkki.

2.7.2 Heijastavan materiaalin tai laitteiden ominaisuudet.

2.7.3 Fluoresoivan materiaalin ominaisuudet.

2.7.4 Heijastavan materiaalin tai laitteiden ominaisuuksiin vaikuttavat osat.

3. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

3.1 Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tarvittaessa tämän valtuutetun edustajan on haettava hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilven tyypin hyväksyntää, ja hakemukseen on liitettävä seuraavat:

3.1.1 Piirustukset, jotka ovat riittävän yksityiskohtaiset tyypin yksilöimiseksi, kolmena kappaleena. Piirustuksissa on esitettävä geometrisesti asento, jossa hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilpi asennetaan ajoneuvon perään. Niissä on esitettävä myös hyväksyntänumeron ja tunnuksen aiottu sijainti suhteessa hyväksyntämerkin ympyrään.

3.1.2 Lyhyt kuvaus heijastavissa alueissa käytettyjen materiaalien teknisistä eritelmistä.

3.1.3 Lyhyt kuvaus fluoresoivassa alueessa käytettyjen materiaalien teknisistä eritelmistä.

3.1.4 Näytekappaleet heijastavista ja fluoresoivista (luokka 1) tai yksinomaan heijastavista (luokka 2) alueista.

3.2 Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että on huolehdittu tyydyttävistä järjestelyistä, joiden avulla tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokas valvonta voidaan varmistaa.

4. MERKINNÄT

4.1 Jokaisessa hyväksyttäväksi toimitetussa hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilvessä on oltava seuraavat merkinnät:

4.1.1 Hakijan kauppanimi tai tavaramerkki.

4.1.2 Kilvissä, joiden heijastusjärjestelmä ei ole tarkoitettu kaikille kiertymiskulmille ε, merkintä ”TOP” vaakasuoraan merkittynä siinä kilven osassa, joka on tarkoitettu ylimmäksi osaksi ajoneuvoon asennettuna.

4.2 Merkinnät on tehtävä kilven heijastavaan tai fluoresoivaan alueeseen taikka kilven reunaan, ja niiden on näyttävä ulospäin, kun merkintäkilpi on kiinnitetty ajoneuvoon.

4.3 Merkintöjen on oltava helposti luettavissa ja pysyviä.

5. HYVÄKSYNTÄ

5.1 Jos edellä olevan 4 kohdan mukaisesti hyväksyttäväksi toimitetut hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilvet ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset, kyseiselle hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilven tyypille myönnetään hyväksyntä.

5.2 Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Numeron ensimmäiset kaksi merkkiä (tällä hetkellä 01) ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä. Ympyrän yläpuolella oleva tunnus ilmaisee hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilven luokan. Merkintä on ”RF” luokassa 1 (heijastavat ja fluoresoivat materiaalit) ja ”RR” luokassa 2 (yksinomaan heijastavat materiaalit). Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilven tyypille.

5.3 Tämän säännön mukaisen hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilven tyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta tai epäämisestä on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella, johon liitetään hakijan hyväksyntää varten toimittama piirustus enintään A4-kokoisena (210 × 297 mm) tai tähän kokoon taiteltuna ja jos mahdollista suhteessa 1:1.

5.4 Jokaisessa tämän säännön mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaisessa hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilvessä on oltava 4.1 kohdassa tarkoitettujen merkintöjen lisäksi seuraavat merkinnät:

5.4.1 Kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat:

5.4.1.1 ympyrä, jonka sisällä on E-kirjain ja sen oikealla puolella hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (3)

5.4.1.2 hyväksyntänumero.

5.5 Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.

5.6 Tämän säännön liitteessä 3 annetaan esimerkki hyväksyntämerkin sijoittelusta.

6. YLEISET VAATIMUKSET

6.1 Hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilpien rakenteen on oltava sellainen, että ne toimivat tyydyttävästi ja pysyvät toimivina tavanomaisessa käytössä. Lisäksi niissä ei saa olla sellaista suunnittelu- tai valmistusvikaa, joka estää niiden tehokkaan toiminnan tai niiden pitämisen hyvässä kunnossa.

6.2 Hitaiden ajoneuvojen heijastavien ja fluoresoivien takamerkintäkilpien (luokka 1) tai yksinomaan heijastavien takamerkintäkilpien (luokka 2) komponentit eivät saa olla helposti irrotettavissa.

6.3 Hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilven asennustavan on oltava sellainen, että (esimerkiksi ruuvein tai niitein tehty) liitos kilven ja ajoneuvon perän välillä on vakaa ja kestävä.

6.4 Hitaiden ajoneuvojen heijastavien ja fluoresoivien takamerkintäkilpien (luokka 1) tai yksinomaan heijastavien takamerkintäkilpien (luokka 2) ulkopinnan on oltava helposti puhdistettavissa. Tästä syystä pinta ei saa olla karkea, eivätkä sen mahdolliset ulkonemat saa vaikeuttaa puhdistamista.

7. ERITYISVAATIMUKSET (TESTIT)

7.1 Hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilpien on myös täytettävä mittoja, muotoja ja kuviota koskevat vaatimukset sekä kolorimetriset, fotometriset, fyysiset ja mekaaniset vaatimukset, jotka esitetään tämän säännön liitteissä 5–12.

8. RAKENTEELLISESTI HITAIDEN AJONEUVOJEN JA NIIDEN PERÄVAUNUJEN TAKAMERKINTÄKILVEN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

8.1 Kaikista takamerkintäkilven tyyppiin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava tyyppihyväksynnän myöntäneelle hallinnolliselle yksikölle. Hallinnollinen yksikkö voi sitten

8.1.1 joko arvioida, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole merkittävää kielteistä vaikutusta ja että joka tapauksessa laitteen tyyppi on edelleen vaatimusten mukainen, tai

8.1.2 vaatia uutta testausselostetta testien tekemisestä vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta.

8.2 Hyväksynnän vahvistamisesta tai epäämisestä on ilmoitettava muutokset eritellen tätä sääntöä soveltaville sopimuksen osapuolille edellä olevan 5.3 kohdan mukaisella menettelyllä.

8.3 Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä, tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

9 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamismenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) esitettyjen menettelyjen ja seuraavien vaatimusten mukaisia:

9.1 Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilvet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät 6 ja 7 kohdan vaatimukset.

9.2 Tämän säännön liitteessä 13 asetettuja tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontaa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.

9.3 Tämän säännön liitteessä 14 asetettujen tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.

9.4 Tyyppihyväksynnän myöntänyt viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tarkastukset on tavanomaisesti suoritettava kerran kahdessa vuodessa.

10. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

10.1 Hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilven tyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä asetetut vaatimukset eivät täyty tai jos merkintäkilpi, jossa on hyväksyntämerkki, ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.

10.2 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

11. TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön mukaisesti hyväksytyn hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilven valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

12. SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET

12.1 Muutossarjaan 01 tehdyn lisäyksen 2 virallisesta voimaantulopäivästä alkaen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa evätä tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjaan 01 tehdyllä lisäyksellä 2, mukaisia hyväksyntiä.

12.2 24 kuukauden kuluttua muutossarjaan 01 tehdyn lisäyksen 2 voimaantulopäivästä tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää hyväksyntiä ainoastaan, jos hyväksyttävä takamerkintäkilven tyyppi täyttää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjaan 01 tehdyllä lisäyksellä 2, vaatimukset.

12.3 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa evätä laajennuksia hyväksyntiin, jotka perustuvat tämän säännön aikaisempaan versioon muutossarjaan 01 tehtyyn lisäykseen 1 asti.

12.4 Hyväksynnät, jotka myönnetään tämän säännön mukaisesti alle 24 kuukautta muutossarjaan 01 tehdyn lisäyksen 2 voimaantulon jälkeen, ja kaikki hyväksyntien laajennukset, mukaan luettuna myöhemmin myönnettävät laajennukset aikaisemman muutossarjan mukaisiin hyväksyntiin, pysyvät voimassa rajoittamattoman ajan. Kun takamerkintäkilven tyyppi, joka on hyväksytty säännön aikaisemman version mukaisesti muutossarjaan 01 tehtyyn lisäykseen 1 asti, täyttää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjaan 01 tehdyllä lisäyksellä 2, vaatimukset, hyväksynnän myöntäneen sopimuspuolen on ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille.

12.5 Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa kieltäytyä hyväksymästä takamerkintäkilven tyyppiä, joka on hyväksytty tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjaan 01 tehdyllä lisäyksellä 2, mukaisesti.

12.6 Muutossarjaan 01 tehdyn lisäyksen 2 virallisesta voimaantulopäivästä alkaen mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa kieltää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjaan 01 tehdyllä lisäyksellä 2, mukaisesti hyväksyttyjen takamerkintäkilpien asentamista ajoneuvoon.

12.7 Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen sallittava sellaisten takamerkintäkilpien, jotka on hyväksytty säännön aiemman version mukaisesti muutossarjaan 01 tehtyyn lisäykseen 1 asti, asentaminen ajoneuvoon 48 kuukauden aikana muutossarjaan 01 tehdyn lisäyksen 2 voimaantulosta.

12.8 Muutossarjaan 01 tehdyn lisäyksen 2 voimaantuloa seuraavan 48 kuukauden ajanjakson kuluttua tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää sellaisten takamerkintäkilpien, jotka eivät täytä tämän asetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjaan 01 tehdyllä lisäyksellä 2, vaatimuksia, asentamisen uuteen ajoneuvoon, jolle on myönnetty kansallinen tyyppihyväksyntä tai yksittäinen hyväksyntä yli 24 kuukautta tämän säännön muutossarjaan 01 tehdyn lisäyksen 2 voimaantulon jälkeen.

13. HYVÄKSYNTÄTESTAUKSESTA VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN JA HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta.

(1) Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen 7 määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna muutoksella 4).

(2) Teknisten termien määritelmät ovat samat kuin kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) hyväksymät – katso Technical Report on Retro-reflection, CIE:n julkaisu nro 54.

(3) Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Serbia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjä 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidžan 39, entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät ECE-tunnuksin), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50, Etelä-Korea 51, Malesia 52, Thaimaa 53, 54 ja 55 (antamatta), Montenegro 56, 57 (antamatta) ja Tunisia 58. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille.

LIITE 1 CIE:N KOORDINAATTIJÄRJESTELMÄ Kuva 1 Kuva 2

LIITE 2 ILMOITUS (Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

LIITE 3 HYVÄKSYNTÄMERKKI Huomautus: Hyväksyntänumero ja lisätunnus on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen vasemmalle tai oikealle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien merkkien on oltava E-kirjaimen samalla puolella ja samansuuntaiset. Hyväksyntänumero ja lisätunnus on sijoitettava suoraan vastapäätä toisiaan. Roomalaisten numeroiden käyttöä hyväksyntänumerossa on vältettävä, jotta sitä ei sekoitettaisi muihin symboleihin.

LIITE 4 TESTAUSMENETTELY TESTINÄYTTEET 1. Toteutettavia testejä varten testauslaboratorioon on toimitettava viisi hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilpeä. 2. Testinäytteiden on edustettava senhetkistä tuotantoa ja oltava heijastavien ja fluoresoivien (luokka 1) tai yksinomaan heijastavien (luokka 2) materiaalien tai laitteiden valmistajien suositusten mukaisesti valmistettuja. 3. Kun yleisten vaatimusten (säännön 6 kohta) sekä muotoa ja mittoja koskevien vaatimusten (liite 5) noudattaminen on tarkastettu, neljä näytettä on asetettava tämän säännön liitteessä 9 kuvattuun lämmönkestävyystestiin ennen liitteissä 6, 7 ja 8 kuvattuja testejä. Testausmenettelyjen aikana viides näyte on säilytettävä vertailua varten. 4. Fotometriset ja kolorimetriset mittaukset voidaan tehdä samasta näytteestä. 5. Muissa testeissä on käytettävä näytteitä, joille ei ole tehty mitään testejä.

LIITE 5 MUOTOA JA MITTOJA KOSKEVAT VAATIMUKSET HITAIDEN AJONEUVOJEN HEIJASTAVIEN JA FLUORESOIVIEN (LUOKKA 1) TAI YKSINOMAAN HEIJASTAVIEN (LUOKKA 2) TAKAMERKINTÄKILPIEN MUOTO JA MITAT 1. Muoto Kilpien on oltava muodoltaan tasasivuisia kolmioita, joiden kulmat on viistottu ja jotka asennetaan hitaiden ajoneuvojen taakse yksi kärki ylöspäin suunnattuna. 2. Kuvio Hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilvissä on oltava punainen fluoresoiva keskiosa ja punaiset heijastavat reunat, jotka on tehty joko heijastavasta kalvosta tai pinnoitteesta taikka muovisista kulmaheijastimista (luokka 1). Luokkaan 2 kuuluvissa hitaiden ajoneuvojen takamerkintäkilvissä on oltava heijastava keskiosa. 3. Mitat Sisemmän fluoresoivan kolmion (luokka 1) tai heijastavan kolmion (luokka 2) kannan on oltava pituudeltaan vähintään 350 mm ja enintään 365 mm. Punaisen heijastavan reunan valoa lähettävän pinnan on oltava leveydeltään vähintään 45 mm ja enintään 48 mm. Näitä ominaisuuksia havainnollistetaan liitteen 12 esimerkissä.

LIITE 6 KOLORIMETRISET VAATIMUKSET 1. Hitaiden ajoneuvojen ja niiden perävaunujen takamerkintäkilpien on koostuttava joko punaisista heijastavista ja punaisista fluoresoivista materiaaleista tai laitteista (luokka 1) taikka punaisista yksinomaan heijastavista materiaaleista tai laitteista (luokka 2). 2. Punaiset heijastavat materiaalit tai laitteet 2.1 Kun uuden veroisen materiaalin väri mitataan spektrofotometrillä CIE:n asiakirjan nro 15 (1971) määräysten mukaisesti ja materiaali valaistaan CIE:n standardivalolähteellä D65 45 asteen kulmassa normaaliin nähden ja sitä tarkastellaan normaalin suunnassa (45/0-geometria), sen värin on oltava säännössä nro 48 olevassa 2.31 kohdassa määritellyllä alueella. Taulukko 1 Väri 1 2 3 4 Luminanssisuhde Punainen x 0,690 0,595 0,560 0,650 ≥ 0,03 y 0,310 0,315 0,350 0,350 2.1.1 Punaisen värin luminanssisuhteen on oltava ≥ 0,03. 2.2 Kun uuden veroinen materiaali valaistaan CIE:n standardivalolähteellä A valaistuskulman ollessa β1 = β2 = 0°, tai milloin tämä tuottaa värittömän pintaheijastuman, kulman ollessa β1 = ± 5°, β2 = 0°, ja mitataan 20’:n havaintokulmassa, sen värin on oltava säännössä nro 48 olevassa 2.30 kohdassa määritellyllä alueella. Taulukko 2 Väri 1 2 3 4 Punainen x 0,720 0,735 0,665 0,643 y 0,258 0,265 0,335 0,335 Huomautus: Kysymystä heijastavien materiaalien yöaikaisista väreistä tutkitaan parhaillaan CIE TC 1.6:ssa, ja edellä esitetyt rajat ovat näin ollen ainoastaan väliaikaisia ja ne tarkistetaan myöhemmin, kun CIE TC 1.6 on saanut työnsä päätökseen. 3. Punainen fluoresoiva materiaali 3.1 Kun uuden veroisen materiaalin väri mitataan spektrofotometrillä CIE:n asiakirjan nro 15 (1971) määräysten mukaisesti ja materiaali valaistaan CIE:n standardivalolähteellä D65 45 asteen kulmassa normaaliin nähden ja sitä tarkastellaan normaalin suunnassa (45/0-geometria), sen värin on oltava säännössä nro 48 olevassa 2.32 kohdassa määritellyllä alueella. Taulukko 3 Väri 1 2 3 4 Luminanssisuhde Pun. x 0,690 0,595 0,569 0,655 ≥ 0,30 y 0,310 0,315 0,341 0,345 3.1.1 Luminanssisuhteen on oltava ≥ 0,30. 4. Kolorimetristen vaatimusten noudattaminen on tarkastettava silmämääräisellä vertailutestillä. Jos tämän testin jälkeen jää epäilyksiä, kolorimetrisen vaatimuksen noudattaminen on tarkastettava määrittämällä epävarmimman näytekappaleen kolmivärikoordinaatit.

LIITE 7 FOTOMETRISET VAATIMUKSET FOTOMETRISET OMINAISUUDET 1. Kun uuden veroinen punainen heijastava alue valaistaan CIE:n standardivalolähteellä A ja sen heijastuskerroin R’ mitataan CIE TC 2.3:n suosituksen mukaisesti (CIE:n julkaisu nro 54, 1982), koko kyseisen alueen heijastuskertoimen R’ on oltava vähintään taulukon 1 mukainen kandeloina neliömetriä ja luksia kohden (cd.m-2.lx-1). Taulukko 1 Heijastuskerroin R’ [cd.m-2.lx-1] Havaintokulma α [’] Valaistuskulma β [°] 20’ β1 0° 0° 0° 0° β2 5° 20° 30° 40° Ulkoreunan R’ (luokat 1, 2) [cd.m-2.lx-1] Sisemmän kolmion R’ (luokka 2) [cd.m-2.lx-1] 120 60 30 10 10 7 4 - 2. Hajontakulma näytekappaleella saa olla enintään 80’.

LIITE 8 KESTÄVYYS ULKOISTEN TEKIJÖIDEN SUHTEEN 1. SÄÄNKESTÄVYYS 1.1 Menettely – Kutakin testiä varten otetaan kaksi näytettä näytekappaleesta (ks. tämän säännön 2.1.2 kohta). Yksi näyte on varastoitava pimeässä ja kuivassa säiliössä käytettäväksi myöhemmin ”altistamattomana vertailukappaleena”. Toinen näyte on altistettava ISO-standardin 105-B02-1978 kohdan 4.3.1 mukaiselle valonlähteelle. Heijastava materiaali on pidettävä altistettuna, kunnes sininen standardi nro 7 on haalistunut harmaa-asteikolla numeroon 4, ja fluoresoiva materiaali on pidettävä altistettuna, kunnes sininen standardi nro 5 on haalistunut harmaa-asteikolla numeroon 4. Testin jälkeen näyte on pestävä laimeassa, neutraalissa pesuaineliuoksessa ja kuivattava, minkä jälkeen on tutkittava, onko näyte 1.2–1.4 kohdassa määriteltyjen vaatimusten mukainen. 1.2 Ulkonäkö – Altistetun näytepalan millään alueella ei saa näkyä merkkejä halkeilusta, lohkeilusta, pistesyöpymisestä, kuplimisesta, pinnoitteen irtoamisesta, vääristymisestä, liituuntumisesta, tahriutumisesta eikä korroosiosta. Missään lineaarisessa suunnassa ei saa esiintyä yli 0,5 prosentin suuruista kutistumista, eikä adheesiomurtumaa, kuten reunan nousemista alustasta, saa olla havaittavissa. 1.3 Värinpitävyys – Altistetun näytteen värien on edelleen täytettävä liitteen 6 vaatimukset. 1.4 Vaikutus heijastavan materiaalin valovoimakertoimeen. 1.4.1 Tämän tarkastuksen osalta mittaus on suoritettava ainoastaan 20′ havaintokulmalla ja 5° valaistuskulmalla liitteessä 7 selostetulla menetelmällä. 1.4.2 Altistetun näytteen valovoimakertoimen on oltava vähintään 80 prosenttia liitteen 7 taulukossa 1 annetusta arvosta näytepalan ollessa kuiva. 1.4.3 Sen jälkeen näyte on altistettava simuloidulle sateelle, ja näissä oloissa sen valovoiman kertoimen on oltava vähintään 90 prosenttia arvosta, joka on saatu kuivana mitattaessa siten kuin edellä 1.4.2 kohdassa selostetaan. 2. KORROOSIONKESTÄVYYS (ISO-standardi 3768) 2.1 Näyte on altistettava suolasumun vaikutukselle 48 tunnin ajaksi siten, että kahden 24 tunnin altistamisjakson välillä on 2 tunnin mittainen tauko, jonka aikana näytepalan annetaan kuivua. Suolasumu on tuotettava sumuttamalla suolaliuosta, jonka lämpötila on 35 ± 2 °C ja joka on saatu liuottamalla viisi paino-osaa natriumkloridia 95 osaan tislattua vettä, jossa saa olla enintään 0,02 prosenttia epäpuhtauksia. 2.2 Välittömästi testin jälkeen näytekappaleessa ei saa näkyä merkkejä korroosiosta, joka voi huonontaa laitteen tehokkuutta. 2.2.1 Kun heijastavan alueen valovoimakerroin R mitataan 48 tunnin palautumisajan jälkeen siten kuin liitteessä 7 olevassa 1 kohdassa määritellään valaistuskulman ollessa 5° ja havaintokulman 20′, sillä on oltava vähintään liitteen 7 taulukossa 1 annettu arvo. Ennen mittaamista pinta on puhdistettava suolasumusta kertyneen suolan poistamiseksi. 3. POLTTOAINEENKESTÄVYYS Vähintään 300 mm pituinen pala näytekappaleesta on upotettava yhden minuutin ajaksi seokseen, jossa on 70 tilavuusprosenttia n-heptaania ja 30 tilavuusprosenttia toluolia. Liuoksesta poistamisen jälkeen näytteen pinta on pyyhittävä kuivaksi pehmeällä liinalla eikä siinä saa ilmetä näkyviä muutoksia, jotka voivat heikentää sen tehoa. 4. SIDOSLUJUUS (liimattavien materiaalien osalta) 4.1 Heijastavan materiaalin tartunta on määriteltävä 24 tunnin kovettumisajan jälkeen suorittamalla vetolujuuden testauslaitteella koe, jossa pintamateriaalia kuoritaan alusmateriaalista 90 asteen kulmassa. 4.2 Laminointi- tai pinnoitusmenetelmällä kiinnitettyjen heijastavien ja fluoresoivien materiaalien tartunta on määritettävä. 4.3 Minkääntyyppiset pinnoitusmateriaalit eivät saa olla irrotettavissa ilman työkaluja tai niin, että materiaali ei vahingoitu. 4.4 Laminoidut materiaalit (tarrakalvot) eivät saa irrota alustasta voimalla, joka on pienempi kuin 10 N 25 mm:n leveyttä kohden 300 mm:n minuuttinopeudella. 5. VEDENKESTÄVYYS Vähintään 300 mm:n pituinen pala näytekappaleesta on upotettava 18 tunnin ajaksi tislattuun veteen, jonka lämpötila on 23 ± 5 °C. Tämän jälkeen näytteen on annettava kuivua 24 tunnin ajan tavanomaisissa laboratorio-olosuhteissa. Testin jälkeen altistettu näyte on tutkittava. Merkkejä rappeutumisesta, joka vähentäisi kilven tehokkuutta, ei saa näkyä missään kohdassa yli 10 mm:n etäisyydellä leikkausreunasta. 6. ISKUNKESTÄVYYS (lukuun ottamatta muovisia kulmaheijastimia) Kun halkaisijaltaan 25 mm:n paksuinen täysteräksinen pallo pudotetaan tuetun kilven heijastaville ja fluoresoiville pinnoille 2 metrin korkeudelta ympäristön lämpötilan ollessa 23 ± 2 °C, materiaaleissa ei saa ilmetä halkeilua eikä irtoamista alustasta yli 5 mm:n etäisyydellä iskukohdasta. 7. PESUNKESTO 7.1 Käsinpesu 7.1.1 Pesuainetyyppisen voiteluöljyn ja grafiitin seoksella tahrittu testinäyte on voitava puhdistaa helposti ilman että heijastava tai fluoresoiva pinta vahingoittuu pyyhkimällä näyte miedolla alifaattisella liuottimella, kuten n-heptaanilla, ja pesemällä se sitten neutraalilla pesuaineella. 7.2 Konepesu 7.2.1 Kun testikappale altistetaan jatkuvalle suihkutukselle 60 sekunnin ajan tavanomaisissa asennusolosuhteissa, sen heijastava pinta ei saa millään tavoin vaurioitua eikä irrota pohjamateriaalista, eikä näytekappale saa irrota asennusalustasta, kun testausolosuhteet ovat seuraavat: a) vesi-pesuaineliuoksen paine 8 ± 0,2 MPa b) vesi-pesuaineliuoksen lämpötila 60° - 5 °C c) vesi-pesuaineliuoksen virtausnopeus 7 ± 1 l/min d) pesusuuttimen kärki 600 ± 20 mm:n etäisyydellä heijastavasta pinnasta e) pesusuutin kulmassa, joka on enintään 45 astetta heijastavaan pintaan nähden kohtisuorasta tasosta f) käytetään 40 asteen suutinta, joka tuottaa laajan viuhkamaisen suihkun.

LIITE 9 LÄMMÖNKESTÄVYYS 1. Neljää näytekappaletta on pidettävä 48 tunnin ajan kuivassa 65 ± 2 °C lämpötilassa, minkä jälkeen näytekappaleiden on annettava jäähtyä tunnin ajan 23 ± 2 °C lämpötilassa. Sen jälkeen näytekappaleita on pidettävä 12 tuntia – 20 ± 2 °C lämpötilassa. 1.1 Näytekappale on tutkittava, kun se on palautunut 4 tunnin ajan tavanomaisissa laboratorio-olosuhteissa. 2. Tämän testin jälkeen pinnoissa ja erityisesti optisissa yksiköissä ei saa näkyä murtumia eikä huomattavaa vääristymistä.

LIITE 10 KILPIEN JÄYKKYYS Kolmionmuotoinen kilpi on kiinnitettävä lujasti yhdestä pitkästä sivustaan siten, että kiinnityslaitteen leuat eivät ulotu yli 20 mm:n etäisyydelle reunasta. Vastapäiseen kärkeen on kohdistettava 10 N:n voima kohtisuorassa tasoon nähden. Kärki saa liikkua voiman suunnassa enintään 40 mm. Voiman vaikutuksen lakattua kilven on silminnähtävästi palauduttava alkuasentoonsa. Jäännöstaipuma saa olla enintään 5 mm.

LIITE 11 Takamerkintäkilpien optisten ominaisuuksien ajallinen kestävyys (1) 1. Hyväksynnän myöntäneellä viranomaisella on oikeus tarkistaa käytössä olevan takamerkintäkilven tyypin optisten ominaisuuksien ajallinen kestävyys. 2. Muiden maiden kuin hyväksynnän antaneen maan toimivaltaiset viranomaiset saavat tehdä samanlaisia tarkastuksia alueellaan. Jos käytössä olevassa takamerkintäkilven tyypissä on systemaattinen vika, mainittujen viranomaisten on lähetettävä testiä varten irrotetut osat hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle ja pyydettävä asiasta lausuntoa. 3. Muiden perusteiden puuttuessa käytössä olevaan takamerkintäkilven tyyppiin liittyvä käsite ”systemaattinen vika” on tulkittava tämän säännön 6.1 kohdan tarkoituksen mukaisesti. (1) Vaikka takamerkintäkilpien optisten ominaisuuksien ajallisen kestävyyden testaaminen on tärkeää, nykyisessä tilanteessa ei ole vielä mahdollista arvioida tätä kestävyyttä kestoltaan rajallisissa laboratoriotesteissä.

LIITE 12 Hitaiden ajoneuvojen ja niiden perävaunujen takamerkintäkilvet Esimerkki Kaikki mitat millimetreinä

LIITE 13 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjen vähimmäisvaatimukset 1. YLEISTÄ 1.1 Vaatimustenmukaisuutta koskevat mekaaniset ja geometriset vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa. 1.2 Fotometristen ominaisuuksien osalta sarjatuotantona valmistettujen takamerkintäkilpien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun takamerkintäkilven fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa mikään mitattu arvo ei poikkea negatiivisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. 1.3 Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä. 2. VALMISTAJAN SUORITTAMAA VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUSTA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin takamerkintäkilven tyypille asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön vaatimusten mukaisesti. Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava toimenpiteitä kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi. 2.1 Testien luonne Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ja kolorimetrisiä ominaisuuksia sekä näiden ominaisuuksien säänkestävyyttä. 2.2 Testimenetelmät 2.2.1 Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti. 2.2.2 Missä tahansa valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä hyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä. 2.2.3 Edellä olevan 2.2.1. ja 2.2.2. kohdan soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja sitä, että testilaite vastaa toimivaltaisen viranomaisen suorittamia mittauksia. 2.2.4 Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisen tarkastuksen ja näytteenoton tarkoituksia varten. 2.3 Näytteenotto Takamerkintäkilpinäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien takamerkintäkilpien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti. Arvioinnin on yleensä kohdistuttava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoon. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadunhallintaa. 2.4 Mitatut ja tallennetut fotometriset ominaisuudet Takamerkintäkilven näytekappaleille on tehtävä fotometrisiä mittauksia säännössä määrättyjen pisteiden ja värikoordinaattien mukaisesti vähimmäisarvojen määrittämiseksi. 2.5 Hyväksyttävyysperusteet Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tarkastukselle tämän säännön 9.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 14 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen vähimmäistodennäköisyys on 0,95.

LIITE 14 TARKASTAJAN SUORITTAMAA NÄYTTEENOTTOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 1. YLEISTÄ 1.1 Mekaanista ja geometrista vaatimustenmukaisuutta koskevat tämän säännön määräykset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia. 1.2 Fotometristen ominaisuuksien osalta sarjatuotantona valmistettujen takamerkintäkilpien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun takamerkintäkilven fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa 1.2.1 mikään mitattu arvo ei poikkea negatiivisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. 1.2.2 Takamerkintäkilpiä, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon. 1.3 Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä. 2. ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä takamerkintäkilpeä. Ensimmäinen kahden takamerkintäkilven näyte merkitään A:ksi ja toinen B:ksi. 2.1 Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi 2.1.1 Sarjatuotantona valmistettujen takamerkintäkilpien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn perusteella, jos takamerkintäkilpien mitattujen arvojen negatiiviset poikkeamat ovat seuraavat: 2.1.1.1 Näyte A A1: yksi takamerkintäkilpi 0 prosenttia yksi takamerkintäkilpi enintään 20 prosenttia A2: molemmat takamerkintäkilvet yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia siirrytään näytteeseen B 2.1.1.2 Näyte B B1: molemmat takamerkintäkilvet 0 prosenttia 2.2 Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi 2.2.1 Sarjatuotantona valmistettujen takamerkintäkilpien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn perusteella ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos takamerkintäkilpien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat: 2.2.1.1 Näyte A A3: yksi takamerkintäkilpi enintään 20 prosenttia yksi takamerkintäkilpi yli 20 prosenttia mutta enintään 30 prosenttia 2.2.1.2 Näyte B B2: A2:n osalta yksi takamerkintäkilpi yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi takamerkintäkilpi enintään 20 prosenttia B3: A2:n osalta yksi takamerkintäkilpi 0 prosenttia yksi takamerkintäkilpi yli 20 prosenttia mutta enintään 30 prosenttia 2.3 Hyväksyntä peruutetaan Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 10 kohtaa on sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä takamerkintäkilpien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat: 2.3.1 Näyte A A4: yksi takamerkintäkilpi enintään 20 prosenttia yksi takamerkintäkilpi yli 30 prosenttia A5: molemmat takamerkintäkilvet yli 20 prosenttia 2.3.2 Näyte B B4: A2:n osalta yksi takamerkintäkilpi yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi takamerkintäkilpi yli 20 prosenttia B5: A2:n osalta molemmat takamerkintäkilvet yli 20 prosenttia B6: A2:n osalta yksi takamerkintäkilpi 0 prosenttia yksi takamerkintäkilpi yli 30 prosenttia 3. TOISTETTU NÄYTTEENOTTO Tapauksissa A3, B2 ja B3 on kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta suoritettava toistettu näytteenotto (kolmas näyte C ja neljäs näyte D, jotka koostuvat kahdesta sellaisesta takamerkintäkilvestä, jotka on valmistettu sen jälkeen, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi). 3.1 Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi 3.1.1 Sarjatuotantona valmistettujen takamerkintäkilpien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn perusteella, jos takamerkintäkilpien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat: 3.1.1.1 Näyte C C1: yksi takamerkintäkilpi 0 prosenttia yksi takamerkintäkilpi enintään 20 prosenttia C2: molemmat takamerkintäkilvet yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia siirrytään näytteeseen D 3.1.1.2 Näyte D D1: C2:n osalta molemmat takamerkintäkilvet 0 prosenttia 3.2 Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi 3.2.1 Sarjatuotantona valmistettujen takamerkintäkilpien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn perusteella ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos takamerkintäkilpien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat: 3.2.1.1 Näyte D D2: C2:n osalta yksi takamerkintäkilpi yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi takamerkintäkilpi enintään 20 prosenttia 3.3 Hyväksyntä peruutetaan Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 10 kohtaa on sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä takamerkintäkilpien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat: 3.3.1 Näyte C C3: yksi takamerkintäkilpi enintään 20 prosenttia yksi takamerkintäkilpi yli 20 prosenttia C4: molemmat takamerkintäkilvet yli 20 prosenttia 3.3.2 Näyte D D3: C2:n osalta yksi takamerkintäkilpi 0 tai yli 0 prosenttia yksi takamerkintäkilpi yli 20 prosenttia 4. KESTÄVYYSTESTIT Yhdestä näytettä A edustavasta takamerkintäkilvestä otetut näytepalat on tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen testattava tämän säännön liitteiden 8 ja 9 menettelyjen mukaisesti. Takamerkintäkilpi katsotaan hyväksyttäväksi, jos se on läpäissyt testit. Jos näytettä A edustavat näytepalat eivät kuitenkaan läpäisseet testejä, kaksi näytteen B takamerkintäkilpeä on testattava saman menettelyn mukaisesti ja molempien on läpäistävä testi. Kuva 1