Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

E-sääntö nro 148 – Moottoriajoneuvoihin ja niiden perävaunuihin tarkoitettujen merkkivalolaitteiden (-valaisimien) hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset [2021/1719]

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

Täydennys 3 säännön alkuperäiseen versioon – Voimaantulopäivä: 30. syyskuuta 2021

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Todistusvoimaiset, oikeudellisesti sitovat tekstit ovat seuraavat:

— ECE/TRANS/WP.29/2018/157

— ECE/TRANS/WP.29/2019/81

— ECE/TRANS/WP.29/2020/32 ja

— ECE/TRANS/WP.29/2021/45

SISÄLLYS

SÄÄNTÖ

1. Soveltamisala

2. Määritelmät

3. Hallinnolliset määräykset

4. Yleiset tekniset vaatimukset

5. Valaisinkohtaiset tekniset vaatimukset

6. Siirtymämääräykset

LIITTEET

1 Ilmoitus

2 Valon jakautuminen vaaka- ja pystysuunnassa

3 Valon vakiojakaumat

4 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset

5 Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset

6 Takasumuvalaisimien ja huomiovalaisimien lämmönkestävyystesti

7 Hyväksyntämerkit

JOHDANTO

Tässä säännössä yhdistetään E-sääntöjen nro 4, 6, 7, 23, 38, 50, 77, 87 ja 91 määräykset yhdeksi säännöksi. Se on tulosta ajoneuvoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista käsittelevän maailmanfoorumin (WP.29) päätöksestä yksinkertaistaa valaisimia ja merkkivaloja koskevia sääntöjä Euroopan unionin ja Japanin alkuperäisen ehdotuksen pohjalta.

Tämän säännön tavoitteena on selkeyttää, vakiinnuttaa ja yksinkertaistaa E-sääntöjen nro 4, 6, 7, 23, 38, 50, 77, 87 ja 91 vaatimuksia sekä valmistautua siirtymään suorituskykyyn perustuviin vaatimuksiin vähentämällä sääntöjen määrää toimituksellisin keinoin muuttamatta tämän säännön voimaantulopäivään mennessä jo voimassa olevia yksityiskohtaisia teknisiä vaatimuksia.

Vaikka tämä sääntö poikkeaa perinteisestä lähestymistavasta – jossa kuhunkin valaisimeen sovelletaan erillistä sääntöä – kokoamalla kaikki merkkivalolaitteet yhteen sääntöön, tämä yksinkertaistettu sääntö sisältää kaikki määräykset ja toimii nykyisen muutossarjoihin, siirtymämääräyksiin ja täydennyksiin perustuvan rakenteen mukaisesti. Tämän säännön uuteen muutossarjaan liittyvät siirtymämääräykset määritetään kunkin laitteen osalta, johon niitä sovelletaan. Sääntö sisältää myös luettelon muutossarjaan liittyvistä laitteista ja niihin sovellettavista muutosindekseistä.

Kaikkien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten odotetaan hyväksyvän tämän säännön ja antavan yksityiskohtaisen selvityksen, jos ne eivät voi hyväksyä tiettyjä valaisimia. Nämä päätökset kirjataan asiakirjaan ECE/TRANS/WP.29/343, josta käy ilmi liitteenä olevien sääntöjen ja muutosten tilanne.

Hyväksyntämerkintöjä koskevien vaatimusten osalta tämä sääntö sisältää sellaisen yksilöllisen tunnisteen käyttöä koskevat vaatimukset, jonka avulla pääsee tutustumaan UNECE:n (vuoden 1958 sopimuksen liitteen 5 mukaisesti) perustamaan suojattuun internettietokantaan, joka sisältää kaikki tyyppihyväksyntäasiakirjat. Yksilöllistä tunnistetta käytettäessä valaisimissa ei edellytetä tavanomaisia tyyppihyväksyntämerkintöjä (E-merkintä). Jos yksilöllisen tunnisteen käyttö ei ole teknisesti mahdollista (esim. jos pääsyä UNECE:n internettietokantaan ei voida turvata tai tietokanta ei ole toiminnassa), on käytettävä tavanomaisia tyyppihyväksyntämerkintöjä, kunnes yksilöllisen tunnisteen käyttö on mahdollista.

1. SOVELTAMISALA

Tätä sääntöä sovelletaan seuraaviin valaisimiin:

Takarekisterikilven valaisimet

Suuntavalaisimet

Etu- ja takavalaisimet

Jarruvalaisimet

Äärivalaisimet

Peruutusvalaisimet

Apuvalaisimet

Takasumuvalaisimet

Pysäköintivalaisimet

Huomiovalaisimet

Sivuvalaisimet

2. MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

2.1. Kaikki määritelmät, jotka on annettu E-säännön nro 48 viimeisimmässä muutossarjassa, joka on voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä, ellei tässä säännössä tai asianomaisissa valaisimien asentamista koskevissa E-säännöissä nro 53, 74 ja 86 toisin määrätä.

2.2. ’Erityyppisillä valaisimilla’ tarkoitetaan valaisimia, jotka eroavat toisistaan seuraavien olennaisten seikkojen osalta: a) kauppanimi tai tavaramerkki: i) valaisimia, joilla on sama kauppanimi tai tavaramerkki, mutta jotka ovat eri valmistajien valmistamia, pidetään tyypiltään toisistaan eriävinä ii) saman valmistajan valaisimien, jotka eroavat toisistaan ainoastaan kauppanimeltään tai tavaramerkiltään, katsotaan olevan samaa tyyppiä b) optisen järjestelmän ominaisuudet (voimakkuus, valon jakautumiskulmat, sellaisten komponenttien sisällyttäminen tai poistaminen, jotka voivat käytön aikana muuttaa optisia ominaisuuksia esim. heijastumisen, taittumisen, absorboitumisen ja/tai vääristymisen takia) c) käytettyjen valonlähteiden luokka tai luokat ja/tai valonlähdemoduulien tunnistuskoodit d) mahdollinen lamppuluokka e) mahdollinen valovoiman säädin f) mahdollinen valonlähteiden perättäinen aktivointi. Suuntavalaisimet, jotka voidaan aktivoida eri toimintatiloissa (perättäisissä tai muissa toimintatiloissa) muuttamatta valaisimen optisia ominaisuuksia, eivät kuitenkaan ole ’erityyppisiä suuntavalaisimia’. Valonlähteen tai suodattimen värin muuttuminen ei muuta tyyppiä. Korvaavien LED-valonlähteiden käyttö ei muuta tyyppiä. Sovelletaan kuitenkin kohtaa 4.7.7.

3. HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET

3.1. Hyväksynnän hakeminen

3.1.1. Hyväksyntää hakee kauppanimen tai tavaramerkin haltija tai tämän asianmukaisesti valtuuttama edustaja.

3.1.2. Hakemukseen on liitettävä seuraavat: 3.1.2.1. Piirustukset, jotka ovat riittävän yksityiskohtaiset tyypin ja tarvittaessa lamppuluokan yksilöimiseksi ja joista käyvät ilmi: a) geometrisesti ne kohdat, joihin valaisin voidaan asentaa ajoneuvossa (ja takalasissa, jos kyseessä ovat luokan S3 tai S4 jarruvalaisimet) b) havaintoakseli, jota käytetään vertailuakselina testeissä (vaakakulma H = 0°, pystykulma V = 0°), ja kyseisissä testeissä vertailukeskipisteenä käytettävä piste c) toimintojen näkyvän pinnan raja d) kohdan 3.3.2 mukaisen hyväksyntämerkin tai yksilöllisen tunnisteen sijainti ja järjestely e) jos kyseessä ovat LED-moduulit, myös moduulien tunnistuskoodeille varattu tila f) jos kyseessä on toiminnallisesti integroitu valaisinjärjestelmä, asianomaiset vaatimukset täyttävä toiminnallisesti integroitu valaisin tai valaisimien yhdistelmä. 3.1.2.2. Lyhyt tekninen kuvaus, jossa ilmoitetaan varsinkin seuraavat tiedot (paitsi jos kyseessä on valaisin, jonka valonlähde ei ole vaihdettava): a) käytettävien hehkulankavalonlähteiden luokka; hehkulankavalonlähteen luokan on oltava jokin sääntöön nro 37 sisältyvistä luokista b) käytettävien LED-valonlähteiden luokka; LED-valonlähteen luokan on oltava jokin sääntöön nro 128 sisältyvistä luokista c) valonlähdemoduulin tunnistuskoodi d) jos hakijan toivomuksesta valaisin on hyväksyttävä myös yhdessä säännön nro 128 mukaisten korvaavien LED-valonlähteiden kanssa, tämä on mainittava kuvauksessa e) jos kyseessä on luokan S3 tai S4 jarruvalaisin, joka on tarkoitettu asennettavaksi ajoneuvon sisäpuolelle, tekniseen kuvaukseen on sisällytettävä takalasin tai -lasien optisten ominaisuuksien erittely (läpäisy, väri, kulma jne.). 3.1.2.3. Jos valaisintyyppi kuitenkin eroaa jo hyväksytystä tyypistä vain kauppanimeltään tai tavaramerkiltään, seuraavien liittäminen hakemukseen riittää: 3.1.2.3.1. valmistajan ilmoitus siitä, että tyyppi on samanlainen (kauppanimeä tai tavaramerkkiä lukuun ottamatta) aiemmin hyväksytyn tyypin kanssa ja että se on saman valmistajan valmistama; aiemman tyypin hyväksyntänumero on mainittava 3.1.2.3.2. kaksi näytekappaletta, joissa on uusi kauppanimi tai tavaramerkki, tai vastaava asiakirja-aineisto. 3.1.2.4. Kun kyseessä on valovoimaltaan vaihtuva valaisin, lyhyt kuvaus valovoiman säätimestä, järjestelykaavio ja kaksi voimakkuustasoa aikaansaavan järjestelmän ominaisuuksien erittely. 3.1.2.5. Jos kyseessä ovat ei-vaihdettavat hehkulankavalonlähteet tai valonlähdemoduulit, jotka on varustettu ei-vaihdettavilla hehkulankavalonlähteillä, kohdan 3.5.3 mukaiset asiakirjat soveltuvin osin. 3.1.2.6. Hakijan harkinnan mukaan kuvauksessa voidaan ilmoittaa, voidaanko valaisin asentaa ajoneuvoon eri vertailuakselin kallistuskulmissa ajoneuvon vertailutasoihin ja maahan nähden tai voidaanko sitä kiertää vertailuakselinsa ympäri. Nämä erilaiset asennustavat on mainittava ilmoituslomakkeessa. 3.1.2.7. Seuraavat näytekappaleet, ellei kyseessä olevasta valaisimesta muuta määrätä: a) Kaksi valaisimen täydellistä näytekappaletta. Jos hyväksyntää haetaan valaisimille, jotka eivät ole identtisiä vaan symmetrisiä ja toinen valaisin voidaan asentaa vasemmalle ja toinen oikealle puolelle, toimitetut kaksi näytekappaletta voivat olla identtisiä ja asennettavissa vain ajoneuvon oikealle tai vasemmalle puolelle. b) Valovoimaltaan vaihtuvan valaisimen osalta näytekappale valovoiman säätimestä tai samat signaalit tuottavasta generaattorista. 3.1.2.8. Jos kyseessä on luokan S3 tai S4 jarruvalaisin, joka on tarkoitettu asennettavaksi ajoneuvon sisäpuolelle, hakemukseen on liitettävä lasinäyte (tai lasinäytteet, jos mahdollisuuksia on useita), jonka (joiden) optiset ominaisuudet vastaavat todellisen takalasin ominaisuuksia.

3.2. Hyväksyntä

3.2.1. Kullakin kohdassa 1 luetellulla valaisimella on oltava erillinen hyväksyntä.

3.2.2. Jos kaksi tai useampia valaisimia kuuluu samaan ryhmitettyyn, yhdistettyyn tai rakenteellisesti yhdistettyyn yksikköön, hyväksyntä voidaan myöntää vain jos kukin näistä valaisimista täyttää tämän tai jonkin muun säännön määräykset. Tällaisessa ryhmitetyssä, yhdistetyssä tai rakenteellisesti yhdistetyssä yksikössä ei saa olla valaisimia, jotka eivät ole minkään säännön määräysten mukaisia.

3.2.3. Jos kohdan 3.1 mukaisesti hyväksyttäväksi toimitettujen valaisimien tyyppi täyttää tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään. Toiminnallisesti integroidun valaisinjärjestelmän kaikki laitteet jättää tyyppihyväksyttäväksi sama hakija.

3.2.3.1. Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta valaisintyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka valaisintyypin tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

3.2.3.2. Kullekin hyväksytylle valaisintyypille on annettava hyväksyntänumero, joka on ilmoitettava kunkin valaisimen osalta liitteen 1 mukaisessa ilmoituslomakkeessa. Sopimuspuoli voi antaa saman hyväksyntänumeron merkkivalolaitteille tai -järjestelmille, jotka sisältävät useita valaisimia, mutta se ei saa antaa samaa numeroa toiselle valaisintyypille, jolla on sama toiminto.

3.2.4. Tunnukset, joilla yksilöidään merkkivalolaite (toiminto), jolle on myönnetty tyyppihyväksyntä Taulukko 1 Tunnusten luettelo (täydellinen luettelo on liitteessä 1 ”Ilmoitus”) Valaisin (toiminto) Tunnus Kohta Huomiovalaisin RL 5.4. Etusuuntavalaisin, joka asennetaan vähintään 20 mm:n etäisyydelle lähivalaisimesta tai etusumuvalaisimesta 1a 5.6. Etusuuntavalaisin, joka asennetaan mille tahansa etäisyydelle lähivalaisimesta tai etusumuvalaisimesta 1b 5.6. Etusuuntavalaisin, joka asennetaan vähintään 40 mm:n etäisyydelle lähivalaisimesta tai etusumuvalaisimesta 1 5.6. Luokan L ajoneuvon etuosan suuntavalaisimet, joita käytetään vähintään 75 mm:n etäisyydellä lähivalaisimesta 11 5.6. Luokan L ajoneuvon etuosan suuntavalaisimet, joita käytetään vähintään 40 mm:n etäisyydellä lähivalaisimesta 11a 5.6. Luokan L ajoneuvon etuosan suuntavalaisimet, joita käytetään vähintään 20 mm:n etäisyydellä lähivalaisimesta 11b 5.6. Luokan L ajoneuvon etuosan suuntavalaisimet, joita käytetään millä tahansa etäisyydellä lähivalaisimesta 11c 5.6. Etuäärivalaisin AM 5.1. Luokan L ajoneuvon etuvalaisin MA 5.1. Etuvalaisin A 5.1. Apuvalaisin ML 5.10. Pysäköintivalaisin (eteenpäin ja taaksepäin suunnattu) 77R 5.3. Takasuuntavalaisin (vakiovalovoima) 2a 5.6. Takasuuntavalaisin (vaihtuva valovoima) 2b 5.6. Luokan L ajoneuvon takasuuntavalaisin 12 5.6. Takaäärivalaisin (vakiovalovoima) RM1 5.2. Takaäärivalaisin (vaihtuva valovoima) RM2 5.2. Takasumuvalaisin (vakiovalovoima) F1 5.9. Takasumuvalaisin (vaihtuva valovoima) F2 5.9. Luokan L ajoneuvon takavalaisin MR 5.2. Takavalaisin (vakiovalovoima) R1 5.2. Takavalaisin (vaihtuva valovoima) R2 5.2. Takarekisterikilven valaisin L 5.11. Luokan L ajoneuvon takarekisterikilven valaisin LM1 5.11. Peruutusvalaisin (huomautus: kirjaimet A ja R voivat olla yhdistettyinä) AR 5.8. Luokan M1 ajoneuvojen ja enintään 6 000 mm:n pituisten luokkien N1, M2 ja M3 ajoneuvojen sivusuuntavalaisin 5 5.6. Luokkien N2 ja N3 ajoneuvojen ja enintään 6 000 mm:n pituisten luokkien N1, M2 ja M3 ajoneuvojen sivusuuntavalaisin 6 5.6. Kaikkien ajoneuvoluokkien sivuvalaisin SM1 5.7. Luokan M1 ajoneuvojen sivuvalaisin SM2 5.7. Jarruvalaisin (keskelle ylös asennettu) (vakiovalovoima) S3 5.5. Jarruvalaisin (keskelle ylös asennettu) (vaihtuva valovoima) S4 5.5. Luokan L ajoneuvon jarruvalaisin MS 5.5. Jarruvalaisin (vakiovalovoima) S1 5.5. Jarruvalaisin (vaihtuva valovoima) S2 5.5. Liitteen 7 osassa 1 olevan arvon a on oltava vähintään 5 mm.

3.2.5. Kuhunkin muutossarjaan liittyvään laitteeseen sovellettavat muutosindeksit ovat seuraavat (ks. myös kohta 6.1.1): Taulukko 2 Muutossarja ja muutosindeksi Säännön muutossarja 00 Toiminto (valaisin) Tietyn toiminnon (valaisimen) muutosindeksi Huomiovalaisin 0 Etusuuntavalaisin 0 Etusuuntavalaisin (luokan L ajoneuvo) 0 Etuäärivalaisin 0 Etuvalaisin 0 Etuvalaisin (luokan L ajoneuvo) 0 Apuvalaisin 0 Pysäköintivalaisin 0 Takasuuntavalaisin 0 Takasuuntavalaisin (luokan L ajoneuvo) 0 Takaäärivalaisin 0 Takasumuvalaisin 0 Takavalaisin 0 Takavalaisin (luokan L ajoneuvo) 0 Takarekisterikilven valaisin 0 Takarekisterikilven valaisin (luokan L ajoneuvo) 0 Peruutusvalaisin 0 Sivusuuntavalaisin 0 Sivuvalaisin 0 Jarruvalaisin 0 Jarruvalaisin (luokan L ajoneuvo) 0 Jarruvalaisin (keskelle ylös asennettu) 0

3.3. Hyväksyntämerkki

3.3.1. Yleiset määräykset

3.3.1.1. Kussakin hyväksyttyyn tyyppiin kuuluvassa laitteessa on oltava riittävän suuri tila vuoden 1958 sopimuksessa tarkoitetulle yksilölliselle tunnisteelle (UI) ja muille kohdissa 3.3.4.2–3.3.4.6 määritellyille merkinnöille tai, jos se ei ole teknisesti mahdollista, hyväksyntämerkille lisätunnuksineen sekä kohdissa 3.3.4.2–3.3.4.6 määritellyille muille merkinnöille.

3.3.1.2. Liitteessä 7 on esimerkkejä merkintöjen järjestelystä.

3.3.2. Hyväksyntämerkki muodostuu seuraavista osista:

3.3.2.1. E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, jotka ovat ympyrän sisällä

3.3.2.2. Kohdassa 3.2.3.2 tarkoitettu hyväksyntänumero

3.3.2.3. Kohdassa 3.2.4 tarkoitetut merkkivalolaitteiden tunnukset

3.3.2.4. Tämän säännön numero, jota seuraa R-kirjain ja kaksi numeroa, jotka ilmoittavat hyväksynnän myöntämishetkellä voimassa olevan muutossarjan.

3.3.2.5. Seuraavat lisätunnukset: 3.3.2.5.1. Valaisimissa, joita ei voida asentaa kummalle tahansa puolelle ajoneuvoa, valaisimen asennuspaikan osoittava vaakasuuntainen nuoli. 3.3.2.5.1.1. Nuoli on suunnattava ulospäin ajoneuvosta seuraavissa tapauksissa: a) luokkien 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 11, 11a, 11b, 11c ja 12 suuntavalaisimet b) etu- tai takavalaisimet, etu- tai takaäärivalaisimet c) peruutusvalaisimet, jos kahden peruutusvalaisimen valon jakautuminen on rajoitettu. 3.3.2.5.1.2. Nuoli on suunnattava ajoneuvon keulaa kohti, kun kyseessä ovat luokkien 5 ja 6 suuntavalaisimet ja yhdistetyt pysäköintivalaisimet. 3.3.2.5.1.3. Jos kyseessä on luokan 6 suuntavalaisin, siihen on merkittävä kirjain R tai L, joilla tarkoitetaan ajoneuvon oikeaa (R) tai vasenta (L) puolta. 3.3.2.5.2. Kohdassa 3.2.4 mainitun tunnuksen oikealle puolelle soveltuvin osin: a) lisäkirjain D valaisimiin, joita voidaan käyttää osana kahden erillisen valaisimen yhdistelmää; b) lisäkirjain Y laitteisiin, joita voidaan käyttää osana toiminnallisesti integroitua valaisinjärjestelmää. 3.3.2.5.3. Valaisimissa, joissa valon jakautuminen on rajoitettu (ks. liitteen 3 kohta 1.3), on oltava vaakasuoralta janalta lähtevä, alaspäin osoittava pystysuuntainen nuoli. 3.3.2.5.4. Hyväksyntänumero on sijoitettava kohdassa 3.3.2.1 tarkoitetun ympyrän lähelle.

3.3.3. Hyväksyntämerkintä voidaan korvata yksilöllisellä tunnisteella (unique identifier, UI), jos se on saatavilla. Yksilöllisen tunnisteen on oltava seuraavassa esimerkissä esitetyn mallin mukainen:

a ≥ 8 mm

Edellä esitetty valaisimeen merkitty yksilöllinen tunniste osoittaa, että kyseinen tyyppi on hyväksytty ja että kyseistä tyyppihyväksyntää koskevat tiedot ovat saatavilla UNECE:n suojatussa internettietokannassa käyttämällä yksilöllistä tunnistetta 270650.

3.3.4. Merkintävaatimukset

Hyväksyttäväksi toimitettavien valaisimien on täytettävä seuraavat vaatimukset:

3.3.4.1. Valaisimessa on oltava riittävän suuri tila hyväksyntämerkintää tai yksilöllistä tunnistetta varten. 3.3.4.1.1. Hyväksyntämerkinnän tai yksilöllisen tunnisteen sekä mahdollisesti käytettävien korvaavien LED-valonlähteiden luokan tai luokkien on joka tapauksessa oltava näkyvillä, kun valaisin on asennettu ajoneuvoon tai kun avataan jokin liikkuva osa, kuten konepelti, tavaratilan luukku tai ovi. 3.3.4.1.2. Hyväksyntämerkintä voidaan sijoittaa valaisimen sisä- tai ulkopuoliseen osaan (joko läpinäkyvään tai läpinäkymättömään), jota ei voi irrottaa valaisimen valoa säteilevästä läpinäkyvästä osasta.

3.3.4.2. Valaisimessa on oltava hakijan kauppanimi tai tavaramerkki. Merkinnän on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.

3.3.4.3. Ei-vaihdettavilla valonlähteillä varustettuja valaisimia lukuun ottamatta valaisimissa on oltava selvästi luettavissa oleva ja pysyvä merkintä, josta käyvät ilmi a) käytettävien valonlähteiden luokka; jos valaisin on hyväksytty korvaavilla LED-valonlähteillä toimivana, myös korvaavien LED-valonlähteiden luokka (luokat) ja/tai b) valonlähdemoduulin tunnistuskoodi

3.3.4.4. Kun kyseessä ovat valaisimet, joissa on a) elektroninen valonlähteen ohjauslaite tai b) valovoiman säädin ja/tai c) sekundaarinen toimintatila ja/tai d) ei-vaihdettavat valonlähteet ja/tai e) valonlähdemoduulit, valaisimessa on oltava nimellisjännitettä tai jännitealuetta koskeva merkintä.

3.3.4.5. Valonlähdemoduuleilla varustettujen valaisimien valonlähdemoduuleissa on oltava seuraavat merkinnät: a) hakijan kauppanimi tai tavaramerkki; b) moduulin tunnistuskoodi, joka koostuu kirjaimista MD (lyhenteenä sanasta ”moduuli”) ja hyväksyntämerkistä ilman kohdassa 3.3.2 tarkoitettua ympyrää tai kohdassa 3.3.3 tarkoitettua yksilöllisen tunnisteen (UI) merkinnässä olevaa typistettyä ympyrää. Jos käytetään useita erilaisia valonlähdemoduuleja, hyväksyntämerkin jälkeen on merkittävä lisätunnukset tai -merkit. Hyväksyntämerkin tai yksilöllisen tunnisteen ei tarvitse olla sama kuin siinä valaisimessa, jossa moduulia käytetään, mutta molempien merkintöjen on oltava saman hakijan; c) nimellisjännite tai jännitealue.

3.3.4.6. Elektroniseen valonlähteen ohjauslaitteeseen tai valovoiman säätimeen, joka on osa valaisinta mutta joka ei kuulu valaisimen runkoon, on merkittävä valmistajan nimi ja tunnistusnumero.

3.3.4.7. Kohtien 3.3.4.2–3.3.4.6 mukaiset merkinnät on kiinnitettävä valaisimeen pysyvällä ja selvästi luettavalla tavalla, mutta niiden ei tarvitse täyttää kohdan 3.3.4.1.1 vaatimuksia.

3.3.5. Ryhmitetyt, yhdistetyt ja rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet

3.3.5.1. Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät usean E-säännön vaatimukset, niihin voidaan kiinnittää yksi hyväksyntämerkki tai yksilöllinen tunniste. Hyväksyntämerkki koostuu E-kirjaimesta ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumerosta, jotka ovat ympyrän sisällä, ja hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki tai yksilöllinen tunniste voidaan sijoittaa mihin tahansa kohtaan ryhmitetyssä, yhdistetyssä tai rakenteellisesti yhdistetyssä valaisimessa seuraavin edellytyksin: 3.3.5.1.1. merkintä näkyy, kun valaisimet on asennettu paikoilleen 3.3.5.1.2. ryhmitetystä, yhdistetystä tai rakenteellisesti yhdistetystä valaisimesta ei voida poistaa valoa lähettävää osaa poistamatta samalla hyväksyntämerkkiä.

3.3.5.2. Yhden hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty.

3.3.5.3. Liitteessä 7 on esimerkkejä ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien hyväksyntämerkeistä edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

3.3.5.4. Kun kyseessä on valaisin, joka on rakenteellisesti yhdistetty muihin valaisimiin ja jonka linssiä voidaan käyttää myös muuntyyppisissä laitteissa, sovelletaan kohdan 3.3.5 vaatimuksia.

3.4. Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen valaisintyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen

3.4.1. Valaisintyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle, joka on hyväksynyt kyseisen tyypin. Tämän jälkeen viranomainen voi joko 3.4.1.1. katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole merkittävää kielteistä vaikutusta ja että ajoneuvo joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai 3.4.1.2. vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

3.4.2. Hyväksynnän vahvistaminen tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tiedoksi kohdan 3.2.3.1 mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille.

3.4.3. Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen tyyppihyväksyntäviranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille hyväksynnän myöntämisen perustana olevaa E-sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

3.5. Tuotannon vaatimustenmukaisuus

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjen on oltava vuoden 1958 sopimuksen liitteessä 1 (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) vahvistettujen menettelyjen ja seuraavien vaatimusten mukaisia:

3.5.1. Valaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat tämän säännön perusteella hyväksyttyä tyyppiä. Kohdissa 4 ja 5 asetettujen vaatimusten täyttyminen on tarkastettava seuraavasti: 3.5.1.1. Liitteessä 4 asetettuja tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontaa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava. 3.5.1.1.1 Kun kyseessä on huomiovalaisin, jonka enimmäisvalovoima ei ole suurempi kuin 700 cd, kuten liitteessä 1 täsmennetään, liitteessä 4 esitettyjä tuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjä toteutettaessa valovoima saa olla enintään 700 cd. 3.5.1.2. Liitteessä 5 asetettuja tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.

3.5.2. Tyyppihyväksynnän myöntänyt viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantolaitoksessa sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Näiden tarkastusten tavanomainen tiheys on kerran kahdessa vuodessa.

3.5.3. Kun kyseessä ovat ei-vaihdettavat hehkulankavalonlähteet tai valonlähdemoduulit, jotka on varustettu ei-vaihdettavilla hehkulankavalonlähteillä, hakijan on liitettävä tyyppihyväksyntäasiakirjoihin tyyppihyväksyntäviranomaisen hyväksyttävissä oleva seloste, joka osoittaa, että kyseiset ei-vaihdettavat hehkulankavalonlähteet ovat standardin IEC 60809 kolmannen painoksen kohdassa 4.11 vahvistettujen vaatimusten mukaisia.

3.5.4. Testaus korvaavilla LED-valonlähteillä ei kuulu tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontaan.

3.6. Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta

3.6.1. Myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos tämän säännön vaatimukset eivät täyty.

3.6.2. Jos tätä sääntöä soveltava vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

3.7. Tuotannon lopettaminen

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn valaisimen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

3.8. Hyväksyntätesteistä vastaavien tutkimuslaitosten sekä tyyppihyväksyntäviranomaisen nimet ja osoitteet

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestauksesta vastaavien tutkimuslaitosten ja niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille on lähetettävä ilmoitukset muissa maissa annetusta hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta.

3.9. Äärivalaisimien ja pysäköintivalaisimien värejä ja erityislaitteita koskevat huomautukset

Vuoden 1958 sopimuksen, johon tämän sääntö on liitetty, sopimuspuolet voivat mainitun sopimuksen 3 artiklan estämättä kieltää tiettyjen tässä säännössä sallittujen värien käytön rekisteröimiinsä ajoneuvoihin asennetuissa valaisimissa tai kieltää kaikissa tai joissakin ajoneuvoluokissa rekisteröimistään ajoneuvoista jarruvalaisimet, joissa on ainoastaan vakiovalovoima.

4. YLEISET TEKNISET VAATIMUKSET

Jokaisen hyväksyttäväksi toimitetun valaisimen on täytettävä tämän säännön kohdissa 4 ja 5 esitetyt vaatimukset.

4.1. Tähän sääntöön sovelletaan E-säännön nro 48, 53, 74 tai 86 jaksoon 5 ”Yleiset vaatimukset” ja jaksoon 6 ”Valaisinkohtaiset vaatimukset” ja niissä mainittuihin liitteisiin sisältyviä vaatimuksia sekä valaisimen tyyppihyväksynnän hakemishetkellä voimassa olevien muutossarjojen vaatimuksia. On noudatettava kutakin valaisinta ja ajoneuvoluokkaa, johon valaisin on tarkoitus asentaa, koskevia vaatimuksia, kun niiden noudattamisen tarkistaminen valaisimen tyyppihyväksynnän hetkellä on toteutettavissa.

4.2. Valaisimet on suunniteltava ja valmistettava siten, että ne toimivat tyydyttävästi tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja säilyttävät tässä säännössä tarkoitetut ominaisuudet huolimatta käytön aikana niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä.

4.3. Valonlähteet: 4.3.1. Vaihdettavat valonlähteet 4.3.1.1. Valaisimessa saa olla ainoastaan E-säännön nro 37 ja/tai 128 perusteella hyväksyttyjä valonlähteitä, mikäli käyttöä ei rajoiteta säännössä nro 37 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä, tai säännössä nro 128 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä. 4.3.1.2. Jos valonlähdeluokat tai -tyypit on rajoitettu käytettäviksi sellaisten käytössä olevien ajoneuvojen valaisimissa, jotka on alun perin varustettu tällaisilla valaisimilla, valaisimen tyyppihyväksynnän hakijan on ilmoitettava, että valaisin on tarkoitettu asennettavaksi ainoastaan kyseisiin ajoneuvoihin. Tämä on mainittava liitteessä 1 olevassa ilmoituslomakkeessa. 4.3.1.3. Valaisimen rakenteen on oltava sellainen, että valonlähteet voi asentaa ainoastaan oikeaan asentoon. 4.3.1.4. Valonlähteen kannan on oltava IEC:n julkaisussa 60061 määriteltyjen ominaisuuksien mukainen. Tässä yhteydessä sovelletaan tietolomaketta, joka koskee kyseisessä valonlähdeluokassa käytettävää kantaa. Jos on määrätty myös tietty korvaavien LED-valonlähteiden luokka, voidaan vaihtoehtoisesti käyttää kyseisten korvaavien LED-valonlähteiden luokan kantaa koskevaa tietolomaketta. 4.3.2. Valonlähdemoduuleihin sovelletaan seuraavia vaatimuksia: 4.3.2.1. Valonlähdemoduulien rakenteen on oltava sellainen, että a) jokaisen valonlähdemoduulin voi asentaa vain määrättyyn eli oikeaan asentoon ja poistaa vain työkaluja käyttämällä b) jos valaisimen kotelossa on useampia valonlähdemoduuleita, erityyppisillä ominaisuuksilla varustettuja valonlähdemoduuleita ei voi vaihtaa keskenään valaisimen kotelon sisällä. 4.3.2.2. Valonlähdemoduulien on oltava asiattomalta käsittelyltä suojattuja. 4.3.2.3. Valonlähdemoduulin on oltava mekaaniselta rakenteeltaan sellainen, että sitä ei voida työkaluja käyttämällä tai ilman työkaluja vaihtaa mihinkään toiseen hyväksyttyyn vaihdettavaan valonlähteeseen. 4.3.2.4. Kun kyseessä ovat ei-vaihdettavat hehkulankavalonlähteet tai valonlähdemoduulit, jotka on varustettu ei-vaihdettavilla hehkulankavalonlähteillä, hakijan on liitettävä tyyppihyväksyntäasiakirjoihin tyyppihyväksyntäviranomaisen hyväksyttävissä oleva seloste, joka osoittaa, että kyseiset ei-vaihdettavat hehkulankavalonlähteet ovat standardin IEC 60809 kolmannen painoksen kohdassa 4.11 vahvistettujen vaatimusten mukaisia.

4.4. Erilliset valaisimet ja toiminnallisesti integroidut valaisimet

4.4.1. Tunnuksella D merkittynä valaisimena tyyppihyväksyttävää kahden erillisen valaisimen kokoonpanoa voidaan käyttää etu- ja takavalaisimena lukuun ottamatta luokkia MA ja MR, jarruvalaisimena lukuun ottamatta luokkaa MS, etu- ja takaäärivalaisimena sekä suuntavalaisimena lukuun ottamatta luokkia 11, 11a, 11b, 11c ja 12.

4.4.2. Tunnuksella Y merkittyinä valaisimina tyyppihyväksyttävää toiminnallisesti integroitua valaisinjärjestelmää voidaan käyttää etu- ja takavalaisimena, jarruvalaisimena, etu- ja takaäärivalaisimena, huomiovalaisimena sekä luokkien 1, 1a, 1b, 2a ja 2b suuntavalaisimena.

4.5. Yksittäiset valaisimet taikka ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti toisiinsa yhdistetyt valaisimet

4.5.1. Valaisimet, jotka on hyväksytty etu- tai takavalaisimina, katsotaan hyväksytyiksi myös äärivalaisimina.

4.5.2. Ryhmitettyjä tai yhdistettyjä taikka rakenteellisesti yhdistettyjä etu- ja takavalaisimia voidaan käyttää myös äärivalaisimina.

4.5.3. Etu- ja takavalaisimet tai huomiovalaisimet, jotka on rakenteellisesti yhdistetty toiseen, yhteistä valonlähdettä käyttävään toimintoon ja jotka on suunniteltu toimimaan pysyvästi sellaisen lisäjärjestelmän kanssa, jolla säädellään lähetetyn valon voimakkuutta, ovat sallittuja.

4.5.4. Jos kyseessä on kuitenkin takavalaisin, joka on rakenteellisesti yhdistetty jarruvalaisimeen, valaisimen on joko a) oltava osa useiden valonlähteiden kokonaisuutta tai b) oltava tarkoitettu käytettäväksi ajoneuvossa, joka on varustettu mainittua toimintoa koskevalla vianvalvontajärjestelmällä. Kummassakin tapauksessa ilmoitusasiakirjaan on tehtävä tätä koskeva maininta.

4.5.5. Jos etuvalaisimeen sisältyy yksi tai useampia infrapunasäteilyn lähteitä, tätä etuvalaisinta koskevien fotometristen ja värivaatimusten on täytyttävä riippumatta siitä, ovatko infrapunasäteilyn lähteet toiminnassa.

4.6. Vikaantumistapauksia koskevat vaatimukset

4.6.1. Useamman kuin yhden valonlähteen sisältävän yksittäisen valaisimen vioittuminen

4.6.1.1. Useamman kuin yhden valonlähteen sisältävässä yksittäisessä valaisimessa pidetään yhtenä valonlähteenä valonlähteiden ryhmää, joka on kytketty siten, että yhden valonlähteen vioittumisen vuoksi kaikki lähteet lopettavat valon lähettämisen.

4.6.1.2. Jos mikä tahansa useamman kuin yhden valonlähteen sisältämän yksittäisen valaisimen valonlähteistä vioittuu, sovelletaan vähintään yhtä seuraavista määräyksistä: a) valon voimakkuus vastaa liitteen 3 asianomaisessa valonjakautumistaulukossa vaadittua vähimmäisvoimakkuutta, ja kun kaikki valonlähteet ovat toiminnassa, enimmäisvoimakkuudet eivät saa ylittyä; tai b) järjestelmä tuottaa E-säännön nro 48 kohdissa 6.4.8, 6.7.8, 6.9.8, 6.10.8, 6.11.8, 6.12.8, 6.13.8 ja 6.18.8 tarkoitetun vikaantumisesta ilmoittavan ilmaisimen aktivoimiseen tarkoitetun signaalin, jos valovoima vertailuakselilla on vähintään 50 prosenttia vaaditusta vähimmäisvoimakkuudesta. Tässä tapauksessa ilmoituslomakkeessa on maininta, jonka mukaan valaisin on tarkoitettu käytettäväksi ainoastaan ajoneuvossa, jossa on vikaantumisesta ilmoittava ilmaisin.

4.6.1.3. Kohdan 4.6.1.2 vaatimuksia ei sovelleta huomiovalaisimiin, joiden on täytettävä kohdan 5.4.4 vaatimukset. Kohdan 4.6.1.1 vaatimuksia kuitenkin sovelletaan edelleen.

4.6.1.4. Kohdan 4.6.1.2 vaatimuksia ei sovelleta suuntavalaisimiin. Luokkien 1, 1a, 1b, 2a ja 2b suuntavalaisimien on täytettävä kohdan 5.6.3 vaatimukset. Kohdan 4.6.1.1 vaatimuksia kuitenkin sovelletaan edelleen.

4.6.1.5. Kohdan 4.6.1.2 vaatimuksia ei sovelleta rekisterikilpien valaisimiin. Kohdan 4.6.1.1 vaatimuksia kuitenkin sovelletaan edelleen.

4.6.1.6. Kohdan 4.6.1.2 alakohdan b vaatimuksia ei sovelleta luokan L ajoneuvojen jarruvalaisimiin ja etu- ja takavalaisimiin. Kohdan 4.6.1.1 ja kohdan 4.6.1.2 alakohdan a vaatimuksia kuitenkin sovelletaan edelleen.

4.6.2. Jos seuraavien valaisimien valovoiman säädin vioittuu:

a) luokan R2 takavalaisin, joka tuottaa suurempaa valon voimakkuutta kuin luokan R1 enimmäisarvo,

b) luokan RM2 takaäärivalaisin, joka tuottaa suurempaa valon voimakkuutta kuin luokan RM1 enimmäisarvo,

c) luokan S2 jarruvalaisin, joka tuottaa suurempaa valon voimakkuutta kuin luokan S1 enimmäisarvo,

d) luokan S4 jarruvalaisin, joka tuottaa suurempaa valon voimakkuutta kuin luokan S3 enimmäisarvo,

e) luokan 2b suuntavalaisin, joka tuottaa suurempaa valon voimakkuutta kuin luokan 2a enimmäisarvo,

f) luokan F2 takasumuvalaisin, joka tuottaa suurempaa valon voimakkuutta kuin luokan F1 enimmäisarvo,

niin kyseisen luokan vakiovalovoimaa koskevien vaatimusten on täytyttävä automaattisesti.

4.7. Testausolosuhteet

4.7.1. Kaikki mittaukset – sekä fotometriset että kolorimetriset – on tehtävä seuraavasti: 4.7.1.1. Kun kyseessä on vaihdettavan valonlähteen sisältävä valaisin, jota ei ole varustettu elektronisella valonlähteen ohjauslaitteella tai valovoiman säätimellä, mittaukset tehdään laitteessa mainittuun luokkaan kuuluvalla värittömällä tai värillisellä standardivalonlähteellä niin, että syötettävä jännite on a) hehkulankavalonlähteitä käytettäessä jännite, joka tuottaa kyseiselle hehkulankavalonlähteen luokalle asetettuja vaatimuksia vastaavan vertailuvalovirran; b) LED-valonlähteitä käytettäessä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V. Saatu valovirta-arvo on korjattava. Korjauskerroin on nimellisvalovirran ja käytettävällä jännitteellä (6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V) mitatun valovirran arvon suhde. 4.7.1.2. Jos kyseessä on valonlähde, joka toimii ajoneuvon syöttöjännitteestä riippumatta ja täysin järjestelmän itsensä säätämänä, tai jos valonlähdettä käyttää erityinen virtalähde, valonlähteen tulonapoihin on syötettävä hakijan ilmoittamaa testijännitettä tai järjestelmän tai virtalähteen tulonapoihin on syötettävä jännitettä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V. Testilaboratorio voi vaatia valmistajaa toimittamaan sille kyseisen virtalähteen. 4.7.1.3. Kun kyseessä on valaisin, jonka valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulankavalonlähteet ja muut), valonlähteiden on oltava valaisimessa. 4.7.1.3.1. Jos valaisimet toimivat suoraan ajoneuvon jännitteellä, kaikki ei-vaihdettavilla valonlähteillä varustettuja valaisimia koskevat mittaukset on tehtävä 6,75 voltin, 13,5 voltin tai 28,0 voltin jännitteellä tai hakijan ilmoittamalla jännitteellä ajoneuvon muut virransyöttöjärjestelmät huomioon otettuina. 4.7.1.3.2. Jos valonlähde toimii ajoneuvon syöttöjännitteestä riippumatta ja täysin järjestelmän itsensä säätämänä, tai jos valonlähdettä käyttää erityinen virtalähde, järjestelmän tai virtalähteen tulonapoihin on syötettävä kohdassa 4.7.1.3.1 määrättyä testijännitettä. Testilaboratorio voi vaatia valmistajaa toimittamaan sille kyseisen virtalähteen. 4.7.1.4. Kun kyseessä on valaisimen osana olevaa elektronista valonlähteen ohjauslaitetta tai valovoiman säädintä käyttävä järjestelmä, mittaukset tehdään syöttäen lampun tulonapoihin valmistajan ilmoittamaa jännitettä tai, jos sitä ei ole ilmoitettu, jännitettä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V. 4.7.1.5. Kun kyseessä on järjestelmä, jossa käytetään elektronista valonlähteen ohjauslaitetta tai valovoiman säädintä, joka ei ole osa valaisinta, mittaukset tehdään syöttäen lampun tulonapoihin valmistajan ilmoittamaa jännitettä.

4.7.2. Kun kyseessä ovat valonlähteet, joissa on valovoiman säädin vaihtuvan valovoiman aikaansaamiseksi, fotometriset mittaukset tehdään kuitenkin hakijan toimittaman kuvauksen mukaisesti.

4.7.3. Testauslaboratorion on vaadittava valmistajaa toimittamaan elektroninen valonlähteen ohjauslaite tai valovoiman säädin, jota tarvitaan valonlähteen ja käytettävien toimintojen virransyöttöä varten.

4.7.4. Valaisimeen syötettävä jännite on ilmoitettava liitteen 1 mukaisessa ilmoituslomakkeessa.

4.7.5. Näkyvän pinnan rajat merkkivalolaitteen vertailuakselin suunnassa on määritettävä. Jos kyseessä on luokan 5 tai 6 suuntavalaisin, on kuitenkin määritettävä valoa säteilevän pinnan rajat. Tätä vaatimusta ei sovelleta takarekisterikilven valaisimiin.

4.7.6. Jos kyseessä on luokan S3 tai S4 jarruvalaisin, joka on tarkoitettu asennettavaksi ajoneuvon sisäpuolelle, on toimitettu lasinäyte (tai lasinäytteet, jos mahdollisuuksia on useita, ks. kohta 3.1.2.8) asetettava testattavan valaisimen eteen geometrisiin asemiin, jotka on kuvattu hakemuksen piirustuksissa (ks. kohta 3.1.2.2).

4.7.7. Jos valaisin on hakijan harkinnan mukaan hyväksyttävä myös korvaavien LED-valonlähteiden kanssa, kaikki fotometriset ja kolorimetriset mittaukset on toistettava käyttäen määrättyjä korvaavia LED-valonlähteitä.

4.8. Fotometriset mittaukset

4.8.1. Mittausvaatimukset

4.8.1.1. Fotometristen mittausten aikana hajaheijastukset on estettävä tarkoituksenmukaisella rajauksella.

4.8.1.2. Mittausten tulosten kyseenalaistamisen varalta mittaukset on suoritettava siten, että seuraavat vaatimukset täyttyvät: 4.8.1.2.1. Mittausetäisyyden on oltava sellainen, että voidaan soveltaa etäisyyden käänteistä neliöjuurilakia. 4.8.1.2.2. Mittauslaitteen on oltava sellainen, että vastaanottimen avauskulma valaisimen vertailukeskipisteestä katsottuna on välillä 10 asteminuuttia ja 1 aste. 4.8.1.2.3. Tietyn havaintosuunnan voimakkuutta koskeva vaatimus katsotaan täytetyksi, jos vaatimus täyttyy suunnassa, joka poikkeaa enintään asteen neljäsosan havaintosuunnasta.

4.8.1.3. Jos valaisin voidaan asentaa ajoneuvoon useampaan kuin yhteen kohtaan tai tietylle alueelle, fotometriset mittaukset on suoritettava jokaisessa kohdassa tai valmistajan määrittelemän vertailuakselin alueen ääripisteissä.

4.8.2. Mittausmenetelmät

4.8.2.1. Fotometrisen tehon tarkastus tehdään kohdan 4.7 asianomaisen alakohdan mukaisesti.

4.8.2.2. Vaihdettavat valonlähteet: Jos valaisimet on varustettu 6,75 V:n, 13,5 V:n tai 28,0 V:n valonlähteillä, niiden tuottamat valovoima-arvot on korjattava. Vaihdettavien hehkulankavalonlähteiden osalta korjauskerroin on vertailuvalovirran ja käytettävällä jännitteellä (6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V) mitatun valovirran keskiarvon välinen suhde. LED-valonlähteiden osalta korjauskerroin on nimellisvalovirran ja käytettävällä jännitteellä (6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V) mitatun valovirran keskiarvon välinen suhde. Käytettävän valonlähteen todelliset valovirrat eivät saa poiketa enempää kuin ±5 prosenttia keskiarvosta. Vaihtoehtoisesti ja pelkästään hehkulankavalolähteiden tapauksessa voidaan käyttää vakiohehkulankavalonlähdettä kussakin yksittäisessä asennossa sen vertailuvalovirralla ja laskea kunkin asennon yksittäiset mittaukset yhteen.

4.8.2.3. Muut kuin hehkulankavalonlähteellä varustetut valaisimet

4.8.2.3.1. Peruutusvalaisimien ja apuvalaisimien osalta yhden minuutin ja 10 minuutin toiminnan jälkeen mitattujen valovoima-arvojen on oltava vähimmäis- ja enimmäisarvojen mukaisia. Yhden minuutin ja 10 minuutin toiminnan jälkeinen valovoiman jakauma lasketaan valovoiman jakaumasta, joka on mitattu sen jälkeen, kun fotometrinen stabiilius on saavutettu, soveltamalla kuhunkin testauspisteeseen pisteessä HV mitattujen valovoima-arvojen suhdetta a) yhden minuutin toiminnan jälkeen, b) 10 minuutin toiminnan jälkeen sekä c) sen jälkeen, kun fotometrinen stabiilius on saavutettu.

4.8.2.3.2. Kaikkien muiden valaisimien osalta yhden minuutin ja 30 minuutin toiminnan jälkeen mitattujen valovoima-arvojen on oltava vähimmäis- ja enimmäisarvojen mukaisia. Suuntavalaisimia on käytettävä vilkkutoiminnolla (f = 1,5 Hz, hyötyaikakerroin 50 prosenttia). Yhden minuutin toiminnan jälkeinen valovoiman jakauma voidaan laskea 30 minuutin toiminnan jälkeisestä valovoiman jakaumasta soveltamalla kuhunkin testauspisteeseen yhden minuutin ja 30 minuutin toiminnan jälkeen pisteessä HV mitattujen valovoima-arvojen suhdetta.

4.8.3. Ellei toisin määrätä, kummankin merkkivalolaitteen säteilemän valon voimakkuuden on vertailuakselin ulkopuolella ja liitteen 2 kaavioissa määritellyillä kulma-alueilla täytettävä seuraavat vaatimukset:

4.8.3.1. Valon voimakkuuden on kussakin liitteen 3 asianmukaisessa valonjakautumistaulukossa määriteltyjä pisteitä vastaavassa suunnassa oltava vähintään kullekin toiminnolle kyseisessä taulukossa määritelty vähimmäisarvo kerrottuna prosenttiarvolla, joka on määritelty kyseiselle suunnalle mainitussa taulukossa.

4.8.3.2. Voimakkuus ei saa ylittää merkkivalolaitteen missään näkymissuunnassa enimmäisarvoa, joka on määritelty kutakin toimintoa koskevassa taulukossa.

4.8.4. Kun kahden tunnuksella D tyyppihyväksyttävän, toiminnoltaan samanlaisen valaisimen asennelma katsotaan yhdeksi valaisimeksi, sen on oltava niiden vaatimusten mukainen, jotka koskevat

a) enimmäisvoimakkuutta, jos kaikki valaisimet ovat toiminnassa,

b) vähimmäisvoimakkuutta, jos yksi valaisin on vioittunut.

4.8.5. Toiminnallisesti integroidun valaisinjärjestelmän on oltava vaatimusten mukainen, kun kaikki sen toiminnallisesti integroidut valaisimet ovat toiminnassa samanaikaisesti.

Kuitenkin

a) jos takavalaisintoiminnon tuottava toiminnallisesti integroitu valaisinjärjestelmä kuitenkin on asennettu osittain kiinteään komponenttiin ja osittain liikkuvaan komponenttiin, hakijan ilmoittamien toiminnallisesti integroitujen valaisimien on täytettävä geometristä näkyvyyttä ulospäin koskevat sekä kolorimetriset ja fotometriset vaatimukset kaikissa liikkuvien komponenttien kiinteissä asennoissa. Tässä tapauksessa geometristä näkyvyyttä sisäänpäin koskevan vaatimuksen katsotaan täyttyvän, jos kyseiset toiminnallisesti integroidut valaisimet ovat liikuteltavan osan kaikissa kiinteissä asennoissa niiden fotometristen arvojen mukaiset, joita sovelletaan laitteen hyväksyntään valon jakautumisen osalta;

b) jos takasuuntavalotoiminnon tuottava toiminnallisesti integroitu valaisinjärjestelmä on asennettu osittain kiinteään komponenttiin ja osittain liikkuvaan komponenttiin, hakijan ilmoittamien toiminnallisesti integroitujen valaisimien on täytettävä geometristä näkyvyyttä koskevat sekä kolorimetriset ja fotometriset vaatimukset kaikissa liikkuvien komponenttien kiinteissä asennoissa. Edellä sanottua ei sovelleta toiminnallisesti integroituihin suuntavalaisimiin, jotka on tarkoitettu asennettaviksi sellaisiin ajoneuvoihin, joissa geometristä näkyvyyskulmaa koskevien vaatimusten täyttämiseksi aktivoidaan lisävalaisimia, kun liikkuva komponentti on jossakin kiinteässä avoimessa asennossa. Edellytyksenä on, että kyseiset lisävalaisimet täyttävät kaikki asentoa koskevat sekä fotometriset ja kolorimetriset vaatimukset, joita sovelletaan liikkuvaan komponenttiin asennettuihin suuntavalaisimiin.

4.8.6. Liitteen 3 asianomaisten kohtien vaatimukset voimakkuuden paikallisista vaihteluista on otettava huomioon.

4.8.7. Ellei toisin määrätä, voimakkuudet on mitattava valonlähteen palaessa yhtäjaksoisesti ja, mikäli valaisimet lähettävät punaista valoa, värillisessä valossa.

4.8.8. Kun kyseessä ovat luokkien R2, RM2, S2, S4, F2 ja 2b valaisimet, aika, joka kuluu valonlähteiden kytkemisestä toimintaan valovoiman yltämiseen 90 prosenttiin kohdan 5 mukaisesti mitatusta arvosta vertailuakselilta mitattaessa, on mitattava valaisimen tuottamilla valovoiman ääritasoilla. Pienimmän valovoiman saavuttamiseen kuluva aika ei saa olla pitempi kuin suurimman valovoiman saavuttamiseen kuluva aika.

4.8.9. Valovoiman säädin ei saa tuottaa signaaleja, jotka aiheuttaisivat sen, että valovoima

4.8.9.1. on kohdassa 5 täsmennetyn vaihteluvälin ulkopuolella tai

4.8.9.2. ylittää kohdassa 5 kyseiselle valaisimelle täsmennetyn vakiovalovoiman enimmäisarvon

a) yökäyttöolosuhteissa niiden valaisimien osalta, joissa on kaksi tehotasoa (päiväkäyttö ja yökäyttö),

b) standardiolosuhteissa (1) muiden valaisimien osalta.

4.8.10. Liitteessä 3 annetaan yksityiskohtaiset tiedot käytettävistä mittausmenetelmistä.

4.8.11. Jos takavalaisin tai takaäärivalaisin on rakenteellisesti yhdistetty vakiovalovoimaa tai vaihtuvaa valovoimaa tuottavaan jarruvalaisimeen, näiden kahden yhtaikaa sytytetyn valaisimen ja takavalaisimen tai äärivalaisimen erikseen mitatun todellisen valovoiman välisen suhteen on oltava vähintään 5:1 alueella, jota rajoittavat valonjakautumistaulukon pisteiden ±5° V kautta kulkevat vaakasuorat viivat sekä pisteiden ±10° H kautta kulkevat pystysuorat viivat.

Jos kahdesta rakenteellisesti yhdistetystä valaisimesta toinen taikka kumpikin sisältää useamman kuin yhden valonlähteen ja valaisinta pidetään yhtenä valaisimena, tarkastellaan arvoja, jotka saadaan, kun kaikki valonlähteet ovat toiminnassa.

4.9. Säteilevän valon väri

Säteilevän valon väri on mitattava liitteen 3 asianomaisessa kohdassa määritetyn valonjakautumiskaavion alueella. Näiden kolorimetristen ominaisuuksien tarkastamisessa on sovellettava kohdassa 4.7 kuvattua testimenettelyä. Kyseisen alueen ulkopuolella väri ei saa vaihdella jyrkästi.

Ei-vaihdettavilla valonlähteillä varustettujen valaisimien kolorimetriset ominaisuudet on kuitenkin tarkistettava valonlähteiden ollessa paikoillaan valaisimessa kohdan 4.7 asianomaisen alakohdan mukaisesti.

5. VALAISINKOHTAISET TEKNISET VAATIMUKSET

5.1 Etuvalaisimia (tunnukset A, MA) ja etuäärivalaisimia (tunnus AM) koskevat tekniset vaatimukset

5.1.1. Kummankin toimitetun valaisimen säteilemän valon on täytettävä taulukon 3 vaatimukset. Taulukko 3 Etuvalaisimien ja etuäärivalaisimien valovoima Vähimmäisvalovoima (cd) pisteessä HV Enimmäisvalovoima (cd) kaikissa suunnissa käytettäessä yksittäisenä valaisimena tunnuksella D merkittynä valaisimena (ks. kohta 3.3.2.5.2) Etuvalaisimet ja etuäärivalaisin, A tai AM 4 140 70 Etuvalaisimet (moottoripyörä), MA 4 140 ei sovelleta Ajovalaisimeen tai etusumuvalaisimeen rakenteellisesti yhdistetyt etuvalaisimet, A 4 140 ei sovelleta

5.1.2. Kunkin valaisimen säteilemän valon voimakkuuden on vertailuakselin ulkopuolella ja liitteen 2 osan A kaavioissa määritellyillä kulma-alueilla oltava kussakin liitteen 3 kohdassa 2 olevassa valonjakautumistaulukossa määriteltyjä pisteitä vastaavassa suunnassa vähintään kohdassa 5.1.1 määritelty vähimmäisarvo kerrottuna prosenttiarvolla, joka on määritelty kullekin suunnalle kyseisessä taulukossa.

5.1.3. Säteilevän valon voimakkuuden on kaikkialla liitteen 2 osan A kaavioissa määriteltyjen kenttien koko alueella oltava vähintään 0,05 cd etuvalaisimien ja etuäärivalaisimien osalta.

5.1.4. Säteilevän valon on oltava väriltään valkoista, mutta tunnuksella ”MA” merkityn valaisimen tapauksessa se voi olla ruskeankeltainen.

5.2. Takavalaisimia (tunnukset R1, R2, MR) ja takaäärivalaisimia (tunnukset RM1, RM2) koskevat tekniset vaatimukset

5.2.1. Kummankin toimitetun valaisimen säteilemän valon on täytettävä taulukon 4 vaatimukset. Taulukko 4 Takavalaisimien ja takaäärivalaisimien valovoima Vähimmäisvalovoima (cd) pisteessä HV Enimmäisvalovoima (cd) kaikissa suunnissa käytettäessä yksittäisenä valaisimena tunnuksella D merkittynä valaisimena (ks. kohta 3.3.2.5.2) Takavalaisimet, takaäärivalaisin R1 tai RM1 (vakiovalovoima) 4 17 8,5 MR 4 17 ei sovelleta R2 tai RM2 (vaihtuva valovoima) 4 42 21

5.2.2. Kunkin valaisimen säteilemän valon voimakkuuden on vertailuakselin ulkopuolella ja liitteen 2 osan A kaavioissa määritellyillä kulma-alueilla oltava kussakin liitteen 3 kohdassa 2 olevassa valonjakautumistaulukossa määriteltyjä pisteitä vastaavassa suunnassa vähintään kohdassa 5.2.1 määritelty vähimmäisarvo kerrottuna prosenttiarvolla, joka on määritelty kullekin suunnalle kyseisessä taulukossa.

5.2.3. 60 kandelan valovoima on kuitenkin sallittu takavalaisimille, jotka on rakenteellisesti yhdistetty jarruvalaisimiin, sellaisen tason alapuolella, joka muodostaa 5°:n kulman vaakasuoran tason kanssa ja siitä alaspäin.

5.2.4. Säteilevän valon voimakkuuden on kaikkialla liitteen 2 osan A kaavioissa määriteltyjen kenttien koko alueella oltava vähintään 0,05 cd takavalaisimien ja takaäärivalaisimien osalta.

5.2.5. Säteilevän valon on oltava väriltään valkoista. Tätä vaatimusta sovelletaan myös seuraavien valaisimien tuottaman vaihtuvan valovoiman tasoihin: a) luokan R2 takavalaisimet, b) luokan RM2 takaäärivalaisimet.

5.3. Pysäköintivalaisimia (tunnus 77R) koskevat tekniset vaatimukset

5.3.1. Kummankin toimitetun valaisimen säteilemän valon on täytettävä taulukon 5 vaatimukset. Taulukko 5 Pysäköintivalaisimien valovoima Vähimmäisvalovoima (cd) pisteessä HV Enimmäisvalovoima (cd) kaikissa suunnissa Eteenpäin suunnatut pysäköintivalaisimet 2 60 Taaksepäin suunnatut pysäköintivalaisimet 2 30

5.3.2. 60 kandelan valovoima on kuitenkin sallittu taaksepäin suunnatuille pysäköintivalaisimille, jotka on rakenteellisesti yhdistetty jarruvalaisimiin, sellaisen tason alapuolella, joka muodostaa 5°:n kulman vaakasuoran tason kanssa ja siitä alaspäin.

5.3.3. Kunkin valaisimen säteilemän valon voimakkuuden on vertailuakselin ulkopuolella ja liitteen 2 osan A kaavioissa määritellyillä kulma-alueilla oltava kussakin liitteen 3 kohdassa 2 olevassa valonjakautumistaulukossa määriteltyjä pisteitä vastaavassa suunnassa vähintään kohdassa 5.3.1 määritelty vähimmäisarvo kerrottuna prosenttiarvolla, joka on määritelty kullekin suunnalle kyseisessä taulukossa.

5.3.4. Säteilevän valon voimakkuuden on kaikkialla liitteen 2 osan B kaavioissa määriteltyjen kenttien koko alueella oltava vähintään 0,05 cd etu- ja takapysäköintivalaisimien osalta.

5.3.5. Säteilevän valon on oltava a) eteenpäin suunnatuissa pysäköintivalaisimissa väriltään valkoista, b) taaksepäin suunnatuissa pysäköintivalaisimissa väriltään punaista, c) sivulle suunnatuissa pysäköintivalaisimissa väriltään ruskeankeltaista.

5.4. Huomiovalaisimia (tunnus RL) koskevat tekniset vaatimukset

5.4.1. Kummankin toimitetun valaisimen säteilemän valon on täytettävä taulukon 6 vaatimukset.

Taulukko 6

Huomiovalaisimien valovoima

Vähimmäisvalovoima (cd) pisteessä HV Enimmäisvalovoima (cd) kaikissa suunnissa Huomiovalaisimet 400 1 200

5.4.2. Kunkin valaisimen säteilemän valon voimakkuuden on vertailuakselin ulkopuolella oltava kussakin liitteen 3 kohdassa 2 olevassa valonjakautumistaulukossa määriteltyjä pisteitä vastaavassa suunnassa vähintään kohdassa 5.4.1 määritelty vähimmäisarvo kerrottuna prosenttiarvolla, joka on määritelty kullekin suunnalle kyseisessä taulukossa.

5.4.3. Säteilevän valon voimakkuuden on lisäksi oltava vähintään 1,0 cd liitteen 2 osassa A määritellyn kentän koko alueella.

5.4.4. Valonlähteen vikaantuminen

5.4.4.1. Jos huomiovalaisin sisältää useamman kuin yhden valonlähteen, huomiovalaisimen on täytettävä vaadittu vähimmäisvoimakkuus eikä enimmäisvoimakkuus saa ylittyä kaikkien valonlähteiden ollessa toiminnassa.

5.4.4.2. Jos mikä tahansa useamman kuin yhden valonlähteen sisältämän yksittäisen valaisimen valonlähteistä vioittuu, sovelletaan yhtä seuraavista määräyksistä: a) valon voimakkuuden on liitteen 3 kohdassa 2.2 määritellyissä valon jakautumisen vakiopisteissä oltava vähintään 80 prosenttia vaaditusta vähimmäisvoimakkuudesta; tai b) valon voimakkuuden on oltava vertailuakselilla vähintään 50 prosenttia vaaditusta vähimmäisvoimakkuudesta, edellyttäen että ilmoituslomakkeessa on maininta, jonka mukaan valaisin on tarkoitettu käytettäväksi ainoastaan ajoneuvossa, johon on asennettu toiminnan ilmaisin.

5.4.5. Säteilevän valon on oltava väriltään valkoista.

5.4.6. Näkyvän pinnan vähimmäisala huomiovalaisimen vertailuakselin suunnassa on 25 cm 2 ja enimmäisala 200 cm 2 .

5.4.7. Huomiovalolle on tehtävä liitteen 6 mukainen lämmönkestävyystesti.

5.5 Jarruvalaisimia (tunnukset S1, S2, S3, S4, MS) koskevat tekniset vaatimukset

5.5.1. Kummankin toimitetun valaisimen säteilemän valon on täytettävä taulukon 7 vaatimukset. Taulukko 7 Jarruvalaisimien valovoima Jarruvalaisinluokka Vähimmäisvalovoima (cd) pisteessä HV Enimmäisvalovoima (cd) kaikissa suunnissa käytettäessä yksittäisenä valaisimena tunnuksella D merkittynä valaisimena (ks. kohta 3.3.2.5.2) S1 (vakiovalovoima) 60 260 130 S2 (vaihtuva valovoima) 60 730 365 S3 (vakiovalovoima) 25 110 55 S4 (vaihtuva valovoima) 25 160 80 MS (vakiovalovoima) 40 260 ei sovelleta

5.5.2. Kunkin valaisimen säteilemän valon voimakkuuden on vertailuakselin ulkopuolella oltava kussakin liitteen 3 kohdassa 2 olevassa valonjakautumistaulukossa määriteltyjä pisteitä vastaavassa suunnassa vähintään kohdassa 5.5.1 määritelty vähimmäisarvo kerrottuna prosenttiarvolla, joka on määritelty kullekin suunnalle kyseisessä taulukossa.

5.5.3. Säteilevän valon voimakkuuden on kaikkialla liitteen 2 osan A kaavioissa määriteltyjen kenttien koko alueella oltava vähintään 0,3 cd luokkien S1, S3 ja MS osalta ja päivällä luokkien S2 ja S4 osalta. Voimakkuuden on oltava vähintään 0,07 cd luokkien S2 ja S4 valaisimien osalta yöllä.

5.5.4. Säteilevän valon on oltava väriltään punaista. Kun kyseessä on luokan S3 tai S4 jarruvalaisin, joka on tarkoitettu asennettavaksi ajoneuvon sisäpuolelle, kolorimetriset ominaisuudet on tarkastettava valaisimen ja takalasien tai lasinäytteiden huonoimmilla mahdollisilla yhdistelmillä. Näitä vaatimuksia sovelletaan myös luokkien S2 ja S4 jarruvalaisimien tuottaman vaihtuvan valovoiman tasoihin.

5.6. Suuntavalaisimia (tunnukset 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5, 6, 11, 11a, 11b, 11c, 12) koskevat tekniset vaatimukset

5.6.1. Kummankin toimitetun valaisimen säteilemän valon on täytettävä taulukon 8 vaatimukset, ja valovoimaa koskevien vähimmäisvaatimusten on täytyttävä

a) luokkien 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 11, 11a, 11b, 11c ja 12 suuntavalaisimien osalta vertailuakselilla tai

b) luokkien 5 ja 6 suuntavalaisimien osalta suunnassa A liitteen 2 mukaisesti. Taulukko 8 Suuntavalaisimien valovoima Suuntavalaisinluokka Vähimmäisvalovoima (cd) Enimmäisvalovoima (cd) kaikissa suunnissa käytettäessä yksittäisenä valaisimena tunnuksella D merkittynä valaisimena (ks. kohta 3.3.2.5.2) 1 175 1 000 500 1a 250 1 200 600 1b 400 1 200 600 2a (vakiovalovoima) 50 500 250 2b (vaihtuva valovoima) 50 1 000 500 5 0,6 280 140 6 50 280 140 11 90 1 000 ei sovelleta 11a 175 1 000 ei sovelleta 11b 250 1 200 ei sovelleta 11c 400 1 200 ei sovelleta 12 50 500 ei sovelleta

5.6.2. Kunkin valaisimen säteilemän valon voimakkuuden on vertailuakselin ulkopuolella oltava

(a) luokkien 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 11, 11a, 11b, 11c ja 12 osalta liitteen 3 kohdassa 2.1 tai

(b) luokan 6 osalta liitteen 3 kohdassa 2.4

esitetyssä valonjakautumistaulukossa määriteltyjä pisteitä vastaavassa suunnassa vähintään kohdassa 5.6.1 määritelty vähimmäisarvo kerrottuna prosenttiarvolla, joka on määritelty kullekin suunnalle kyseisessä taulukossa.

5.6.3. Vikaantumistapauksia koskevat vaatimukset

Järjestelmän on tuotettava signaali, joka aktivoi luokkien 1, 1a, 1b, 2a ja 2b suuntavalaisimien osalta E-säännön nro 48 kohdassa 6.5.8 tai E-säännön nro 53 kohdassa 6.3.8 tarkoitetun ilmaisimen, jos (sen estämättä, mitä kohdassa 4.6 määrätään)

a) jokin valonlähde on vioittunut tai

b) vain kahta valonlähdettä käyttävän valaisimen valon voimakkuus vertailuakselilla on pienempi kuin 50 % vähimmäisvoimakkuudesta tai

c) yhden tai useamman valonlähteen vioittumisen vuoksi valon voimakkuus jossakin alla mainitussa, liitteen 3 kohdan 2.1 mukaisessa suunnassa on pienempi kuin vaadittu vähimmäisvoimakkuus: i) H = 0°, V = 0° ii) H = 20° ajoneuvosta ulospäin, V = +5° iii) H = 10° sisäänpäin, V = 0°.

5.6.4. Testausmenettely:

Kohdissa 4.8.3 ja 4.8.3.1 määrätystä poiketen luokan 5 suuntavalaisimien taaksepäin lähettämään valoon sovelletaan 0,6 cd:n vähimmäisarvoa kaikkialla liitteen 2 osassa A määritellyillä alueilla.

5.6.5. Säteilevän valon voimakkuuden on kaikkialla liitteen 2 osan A kaavioissa määritellyillä alueilla oltava vähintään 0,7 cd luokan 1b valaisimien osalta sekä vähintään 0,3 cd luokkien 1, 1a, 2a, 11, 11a, 11b, 11c ja 12 valaisimien osalta ja luokan 2b valaisimien osalta päivällä. Valon voimakkuuden on oltava vähintään 0,07 cd luokan 2b valaisimien osalta yöllä.

5.6.6. Voimakkuudet on yleisesti mitattava valonlähteiden palaessa yhtäjaksoisesti.

Mittaukset voidaan kuitenkin tehdä vilkkuvalotoiminnolla, jos se on tarpeen valaisimen rakenteen vuoksi (esim. käytettäessä LED-valonlähteitä) tai ylikuumenemisen välttämiseksi.

(a) Mittaus on tehtävä niin, että kytkentätaajuus f = 1,5 ± 0,5 Hz ja pulssin pituus yli 0,3 s valovoiman ollessa 95 % huippuarvosta. Muissa tapauksissa on kytkettävä kohdan 4.7.1 vaatimusten mukainen jännite niin, että nousuaika ja laskuaika ovat alle 0,01 s. Ylitystä ei sallita.

(b) Jos mittaus suoritetaan vilkkutoiminnolla, ilmoitetaan suurin valovoima.

5.6.7. Kun kyseessä ovat luokan 2b valaisimet, aika, joka kuluu siitä, kun valonlähteet kytketään toimintaan siihen, kun valovoima yltää 90 prosenttiin kohdan 5.6.2 mukaisesti mitatusta arvosta vertailuakselilta mitattaessa, on mitattava suuntavalaisimen tuottamilla valovoiman ääritasoilla. Pienimmän valovoiman saavuttamiseen kuluva aika ei saa olla pitempi kuin suurimman valovoiman saavuttamiseen kuluva aika.

5.6.8. Valovoiman säädin ei saa tuottaa signaaleja, jotka aiheuttaisivat sen, että valovoima on kohdassa 5.6.1 täsmennetyn vaihteluvälin ulkopuolella ja ylittää kohdassa 5.6.1 luokalle 2a annetun enimmäisarvon

a) yökäyttöolosuhteissa niiden valaisimien osalta, joissa on kaksi tehotasoa (päiväkäyttö ja yökäyttö),

b) valmistajan ilmoittamissa standardiolosuhteissa (2) muiden valaisimien osalta.

5.6.9. Säteilevän valon on oltava väriltään ruskeankeltaista. Tätä vaatimusta sovelletaan myös luokan 2b takasuuntavalaisimien tuottaman vaihtuvan valovoiman tasoihin.

5.6.10. For any direction indicator lamp except those equipped with filament light source(s), the luminous intensities measured after one minute and after 30 minutes of operation in flashing mode (f = 1,5 Hz, duty factor 50 per cent), shall comply with the minimum and maximum requirements. The luminous intensity distribution after one minute of operation can be calculated by applying at each test point the ratio of luminous intensity measured in HV after one minute and after 30 minutes of operation as above described.

5.6.11. Kun kyseessä on luokan 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 11, 11a, 11b, 11c tai 12 suuntavalaisin, vilkkutoiminto voidaan tuottaa valaisimien valonlähteiden perättäisen aktivoinnin kautta, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) Aktivoiduttuaan kukin valonlähde palaa PÄÄLLÄ-syklin loppuun saakka.

b) Valonlähteiden aktivoituminen tuottaa signaalin, joka etenee yhdenmukaisesti valoa säteilevän pinnan sisäreunasta sen ulkoreunaa kohden.

c) Tuotetun signaalin on oltava jatkuva, eikä siinä saa esiintyä pystysuuntaisia heilahteluja (esim. enintään yksi suunnanmuutos pystyakselilla). Perättäin aktivoituvan suuntavalaisimen valoa lähettävän pinnan kahden vierekkäisen tai toisiaan sivuavan erillisen osan välinen etäisyys saa olla enintään 50 mm mitattuna kohtisuorasti vertailuakseliin nähden E-säännön nro 48 kohdassa 5.7.2, E-säännön nro 86 kohdassa 5.7.2 tai E-säännön nro 53 kohdassa 5.6.2 määriteltyjen arvojen sijasta. Tällaiset signaalin katkokset eivät saa aiheuttaa päällekkäisyyttä eri osien välisellä pystyakselilla ajoneuvon sisäosasta sen ulkoreunaa kohden, eikä niitä saa käyttää muihin valaisu- tai merkkivalotoimintoihin.

d) Vaihtelu päättyy viimeistään 200 ms:n kuluttua PÄÄLLÄ-syklin alkamisesta.

e) Suuntavalaisimen valoa säteilevien pintojen ortogonaalista projektiota vertailuakselin suunnassa ympäröi suorakaide tasolla, joka on kohtisuorassa vertailuakseliin nähden ja jonka pidemmät sivut ovat yhdensuuntaisia H-tason kanssa. Vaaka- ja pystysuuntaisten sivujen suhteen on oltava vähintään 1,7.

Edellä mainittujen edellytysten täyttyminen on verifioitava vilkkutoiminnon aikana.

5.7. Sivuvalaisimia (tunnukset SM1, SM2) koskevat tekniset vaatimukset

5.7.1. Kummankin toimitetun valaisimen säteilemän valon on täytettävä taulukon 9 vaatimukset. Taulukko 9 Sivuvalaisimien valovoima Sivuvalaisinluokka SM1 SM2 Vähimmäisvoimakkuus Vertailuakselilla 4,0 cd 0,6 cd Määritetyn kulma-alueen sisällä, joka on muu kuin edellä 0,6 cd 0,6 cd Enimmäisvoimakkuus Määritetyn kulma-alueen sisällä 25,0 cd 25,0 cd Kulma-alue Vaakasuunnassa ±45° ±30° Pystysuunnassa ±10° ±10° Tämän lisäksi punaisen sivuvalaisimen enimmäisvoimakkuus on 0,25 cd vaakasuunnassa alueella 60°–90° ja pystysuunnassa ajoneuvon etuosan suuntaan alueella ±20°.

5.7.2. Vertailuakselin ulkopuolella ja liitteen 2 osan C kaavioissa määritellyissä kulmissa kummankaan toimitetun sivuvalaisimen lähettämän valon voimakkuus (a) ei saa missään liitteen 3 kohdassa 2.7 valon voimakkuuden jakautumistaulukossa määriteltyjä pisteitä vastaavassa suunnassa olla pienempi kuin kohdassa 5.7.1 määritelty vähimmäisarvo kerrottuna prosenttiarvolla, joka on määritelty kullekin suunnalle kyseisessä taulukossa, (b) ei saa ylittää kohdassa 5.7.1 määriteltyä enimmäisarvoa sivuvalaisimen missään näkymissuunnassa.

5.7.3. Luokkien SM1 ja SM2 sivuvalaisimien osalta voi olla riittävää tarkastaa ainoastaan viisi testistä vastaavan tyyppihyväksyntäviranomaisen valitsemaa kohtaa.

5.7.4. Säteilevän valon on oltava väriltään ruskeankeltaista. Se voi kuitenkin olla punaista, jos takimmainen sivuvalaisin on ryhmitetty tai yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty takavalaisimeen, takaäärivalaisimeen, takasumuvalaisimeen tai jarruvalaisimeen tai jos se on ryhmitetty takaheijastimen kanssa tai sillä on yhteinen osa takaheijastimen valoa lähettävän pinnan kanssa.

5.8. Peruutusvalaisimia (tunnus AR) koskevat tekniset vaatimukset

5.8.1. Kummankin toimitetun valaisimen säteilemän valon on täytettävä taulukon 10 vaatimukset. Taulukko 10 Peruutusvalaisimien valovoima Vähimmäisvalovoima (cd) pisteessä HV Enimmäisvalovoima (cd) kaikissa suunnissa vaakatasossa tai sen yläpuolella vaakatason alapuolella tasoon 5° D asti tason 5° D alapuolella Peruutusvalaisimet 80 300 600 8 000

5.8.2. Muihin liitteen 3 kohdassa 2.5 esitettyihin mittaussuuntiin valovoimat eivät saa alittaa kyseisessä liitteessä määriteltyjä vähimmäisarvoja. Jos peruutusvalaisin on tarkoitettu asennettavaksi ajoneuvoon ainoastaan laiteparina, fotometrinen voimakkuus voidaan tarkastaa ainoastaan enintään 30° kulmassa sisäänpäin. Tällöin fotometrisen arvon on oltava vähintään 25 kandelaa. Tämä ehto on tuotava selkeästi esille hyväksyntähakemuksessa ja siihen liittyvissä asiakirjoissa (ks. kohta 3.1). Kun hyväksyntä myönnetään edellä tarkoitetulla ehdolla, ilmoituslomakkeen kohdassa 9.1.3 on lisäksi ilmoitettava, että laite voidaan asentaa ainoastaan laiteparina (ks. liite 1).

5.8.3 Säteilevän valon on oltava väriltään valkoista.

5.9 Takasumuvalaisimia (tunnukset F1, F2) koskevat tekniset vaatimukset

5.9.1. Kummankin toimitetun valaisimen säteilemän valon on täytettävä taulukon 11 vaatimukset. Taulukko 11 Takasumuvalaisimien valovoima Takasumuvalaisimen luokka Vähimmäisvalovoima (cd) akseleilla HH ja VV Enimmäisvalovoima (cd) kaikissa suunnissa F1 (vakiovalovoima) 150 300 F2 (vaihtuva valovoima) 150 840

5.9.2. Valon vähimmäisvoimakkuus kaikissa muissa valon jakautumisen vakiopisteissä määritellään liitteen 3 kohdassa 2.6.

5.9.3. Valovoiman säädin ei saa tuottaa signaaleja, jotka aiheuttaisivat sen, että valovoima on kohdassa 5.9.1 täsmennetyn vaihteluvälin ulkopuolella ja ylittää kohdassa 5.9.1 luokalle F1 täsmennetyn enimmäisarvon a) yökäyttöolosuhteissa niiden valaisimien osalta, joissa on kaksi tehotasoa (päiväkäyttö ja yökäyttö), b) standardiolosuhteissa (3) muiden valaisimien osalta.

5.9.4. Näkyvä pinta vertailuakselin suunnassa saa olla enintään 140 cm 2 .

5.9.5. Säteilevän valon on oltava väriltään punaista.

5.9.6. Takasumuvalolle on tehtävä liitteen 6 mukainen testi.

5.10. Apuvalaisimia (tunnus ML) koskevat tekniset vaatimukset

5.10.1. Säteilevän valon voimakkuus kaikissa suunnissa, joihin valo näkyy, saa olla enintään 500 cd, kun valaisin on asennettuna mihin tahansa hakijan määrittämään asennuspaikkaan.

5.10.2. Valaisimen on oltava rakenteeltaan sellainen, että valo, joka säteilee suoraan ajoneuvon sivulle, eteen tai taakse, on seuraavassa määritellyn kulma-alueen sisällä enintään 0,5 cd: a) Pystysuuntainen vähimmäiskulma φmin (asteina) on φmin = arctan (1-asennuskorkeus)/10, jossa asennuskorkeus ilmoitetaan metreinä. b) Pystysuuntainen enimmäiskulma φmax (asteina) on φmax = φmin + 11,3 Mittaus tehdään +90 ja –90 asteen välisellä vaakakulma-alueella suhteessa linjaan, joka leikkaa vertailuakselin ja joka on kohtisuorassa ajoneuvon pystysuuntaiseen pitkittäistasoon nähden. Mittausetäisyyden on oltava vähintään 3,0 metriä.

5.10.3. Säteilevän valon on oltava väriltään valkoista.

5.11. Takarekisterikilven valaisimia (tunnukset L ja LM1) koskevat tekniset vaatimukset

5.11.1. Takarekisterikilpiä valaisevien luokkien 1a, 1b, 1c, 2a ja 2b laitteiden on oltava rakenteeltaan sellaisia, että koko rekisterikilven pinta on näkyvissä liitteen 2 osassa D määritellyissä kulmissa.

5.11.2. Mittausmenettely

Luminanssimittaukset suoritetaan diffuusilla värittömällä pinnalla, jonka hajaheijastuskerroin tunnetaan (4). Diffuusin värittömän pinnan on oltava samansuuruinen kuin rekisterikilpi tai yhden mittauspisteen ylittävä mitta. Sen keskusta on asetettava mittauspisteiden asemien keskelle.

Diffuusit värittömät pinnat on asetettava rekisterikilven paikalle 2 mm kilven kiinnitystasosta ulospäin.

Luminanssimittaukset suoritetaan liitteen 3 kohdassa 3 esitetyissä pisteissä kohtisuoraan diffuusiin värittömään pintaan 5 asteen toleranssilla kuhunkin suuntaan. Kukin mittauspiste muodostaa pyöreän alueen, jonka halkaisija on 25 mm. Mitattu luminanssiarvo korjataan hajaheijastuskertoimella 1,0.

5.11.3. Fotometriset ominaisuudet

Jokaisessa liitteen 3 kohdassa 3 esitetyssä mittauspisteessä luminanssin B on oltava vähintään

(a) 2,5 cd/m2 luokkien 1a, 1b, 1c, 2a ja 2b osalta

(b) 2,0 cd/m2 luokkien 1 ja 2 osalta.

Arvojen B1 ja B2 välinen luminanssigradientti, mitattuna mistä tahansa edellä tarkoitetuista mittauspisteistä valituista kahdesta pisteestä 1 ja 2, saa olla enintään 2 × Bo/cm, missä Bo on eri pisteissä mitattu pienin valotiheys, joka on:

5.11.4. Säteilevän valon on oltava riittävän väritöntä, jotta se ei muuta olennaisesti rekisterikilven väriä.

5.11.5. Valon tulokulma

Valaisinlaitteen valmistajan on määrättävä paikka tai paikkoja taikka alue, johon laite on asennettava rekisterikilvelle tarkoitettuun tilaan nähden. Kun valaisin on sijoitettu johonkin valmistajan määrittämistä paikoista, rekisterikilven pintaan tulevan valon tulokulma ei saa olla missään valaistavan pinnan kohdassa suurempi kuin 82 astetta. Tämä tulokulma mitataan laitteen valaisevan pinnan uloimmasta reunasta, joka on kauimpana kilven pinnasta. Jos valaisinlaitteita on useita, edellä tarkoitettu vaatimus koskee ainoastaan sitä kilven osaa, jonka kyseisen laitteen on tarkoitus valaista.

Jos laitteen valaisevan pinnan yksi ulkoreuna on samansuuntainen rekisterikilven pinnan kanssa, laitteen kauimpana rekisterikilvestä olevan valaisevan pinnan etäisin kohta on valaisevan pinnan keskipiste, joka on kilven suuntainen ja kauimpana kilven pinnasta.

Laite on suunniteltava niin, ettei se lähetä lainkaan valoa suoraan taaksepäin, lukuun ottamatta punaista valoa, jos laite on yhdistetty tai ryhmitetty takavalaisimen kanssa.

6. SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET

6.1 Yleistä

6.1.1. Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen hyväksyttävä valaisimien (toimintojen) E-tyyppihyväksynnät, jotka perustuvat mihin tahansa tämän säännön aiempaan muutossarjaan ja joihin viimeisimmän muutossarjan aiheuttamat muutokset eivät vaikuta. Tämän todentamiseksi asianomaiseen valaisimeen (toimintoon) sovellettava muutosindeksi ei saa poiketa viimeisimmässä muutossarjassa ilmoitetusta muutosindeksistä.

6.1.2. Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa evätä laajennuksia E-tyyppihyväksyntiin, jotka on myönnetty jonkin tämän säännön edellisen muutossarjan mukaisesti.

(1) Hyvä näkyvyys (teknisesti mitattu näkyvyys [meteorological optical range] MOR > 2 000 m määritetty seuraavan mukaisesti: WMO, Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation, Sixth Edition, ISBN: 92-63-16008-2, kohdat 1.9.1–1.9.11, Geneve 1996) ja puhdas linssi.

(2) Hyvä näkyvyys (teknisesti mitattu näkyvyys [meteorological optical range] MOR > 2 000 m määritetty seuraavan mukaisesti: WMO, Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation, Sixth Edition, ISBN: 92-63-16008-2, kohdat 1.9.1–1.9.11, Geneve 1996) ja puhdas linssi.

(3) Hyvä näkyvyys (teknisesti mitattu näkyvyys [meteorological optical range] MOR > 2 000 m määritetty seuraavan mukaisesti: WMO, Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation, Sixth Edition, ISBN: 92-63-16008-2, kohdat 1.9.1–1.9.11, Geneve 1996) ja puhdas linssi.

(4) CIE:n julkaisu nro 17-1970, kohta 45-20-040.