Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 1 epäsymmetrisen lähivalon ja/tai kaukovalon aikaansaavien, R2- ja/tai HS1-luokan hehkulampuilla varustettujen moottoriajoneuvojen ajovalaisimien hyväksyntää koskevista yhdenmukaisista vaatimuksista



Virallinen lehti nro L 131 , 14/05/2001 s. 0001 - 0045



Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 1 epäsymmetrisen lähivalon ja/tai kaukovalon aikaansaavien, R2- ja/tai HS1-luokan hehkulampuilla varustettujen moottoriajoneuvojen ajovalaisimien hyväksyntää koskevista yhdenmukaisista vaatimuksista SOVELTAMISALA(1) Tätä sääntöä sovelletaan moottoriajoneuvojen ajovalaisimiin, jotka saattavat sisältää lasi- tai muovimateriaalista valmistettuja linssejä. 1. MÄÄRITELMÄT Tässä säännössä: 1.1. "linssillä" tarkoitetaan ajovalaisimen (ajovalaisinyksikön) uloimmaista osaa, joka läpäisee valoa valaisevan pinnan kautta, 1.2. "päällysteellä" tarkoitetaan tuotetta tai tuotteita, jo(t)ka asetetaan yhtenä tai useampana kerroksena linssin ulkopinnalle, 1.3. "erityyppisillä ajovalaisimilla" tarkoitetaan ajovalaisimia, jotka eroavat toisistaan seuraavien olennaisten seikkojen osalta: 1.3.1. kauppanimi tai tavaramerkki, 1.3.2. optisen järjestelmän ominaisuudet, 1.3.3. sellaiset valaisimeen sisältyvät osat, jotka voivat muuttaa optista vaikutusta heijastamalla, taittamalla, absorboimalla ja/tai muotoa muuttamalla käytön aikana, 1.3.4. soveltuvuus vasemman- tai oikeanpuoleiseen liikenteeseen tai molempiin liikennejärjestelmiin, 1.3.5. mahdollisuus lähi- tai kaukovalotoimintoon tai molempiin, 1.3.6. materiaalit, joista linssit ja mahdollinen päällyste muodostuvat, 1.3.7. lampun kantaan on tarkoitettu sovitettavaksi R2- ja/tai HS1-luokan hehkulamppu (hehkulamput)(2). 2. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN 2.1. Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava hyväksyntää. Hakemuksesta on käytävä ilmi: onko ajovalaisin tarkoitettu saamaan aikaan sekä lähivalon että kaukovalon vai ainoastaan toisen näistä, - jos ajovalaisin on tarkoitettu toimimaan lähivalona, onko valaisin suunniteltu sekä vasemman- että oikeanpuoleista liikennettä varten vai ainoastaan joko vasemman- tai oikeanpuoleista liikennettä varten, - jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, ajovalaisimen kiinnitysasento (kiinnitysasennot) suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon. 2.2. Hakemukseen on liitettävä kunkin ajovalaisintyypin osalta: 2.2.1. riittävän yksityiskohtaiset piirustukset (kolmena kappaleena), jotka mahdollistavat tyypin tunnistamisen ja jotka esittävät ajovalaisinta edestä päin siten, että linssin mahdollisen urituksen yksityiskohdat näkyvät, ja poikkileikkaus; piirustuksista on käytävä ilmi hyväksyntämerkille varattu tila, jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, selvennys ajovalaisimen kiinnitysasenno(i)sta suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon, jos ajovalaisinta käytetään vain mainitu(i)ssa asenno(i)ssa, 2.2.2. lyhyt tekninen eritelmä, 2.2.3. kaksi ajovalaisintyypin näytekappaletta, 2.2.4. linssien valmistuksessa käytetyn muovimateriaalin testaamista varten: 2.2.4.1. kolmetoista linssiä, 2.2.4.1.1. kuusi näistä linsseistä voidaan korvata kuudella vähintään 60 × 80 mm:n suuruisella materiaalimallilla, joissa on litteä tai kupera ulkopinta ja olennaisilta osin litteä vähintään 15 × 15 mm:n suuruinen alue keskellä (kaarevuussäde vähintään 300 mm), 2.2.4.1.2. kukin tällainen linssi tai materiaalimalli on valmistettava massatuotannossa käytettävällä menetelmällä, 2.2.4.2. heijastin, johon linssit voidaan asentaa valmistajan ohjeiden mukaan. 2.3. Linssit ja mahdolliset pinnoitteet muodostavien materiaalien mukaan on liitettävä testausseloste näiden materiaalien ja pinnoitteiden ominaisuuksista, jos ne on jo testattu. 2.4. Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että on huolehdittu tyydyttävistä järjestelyistä, joiden avulla tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokas valvonta voidaan varmistaa. 3. MERKINNÄT(3) 3.1. Hyväksyntää varten toimitetuissa ajovalaisimissa on oltava hakijan kauppanimi tai tavaramerkki. 3.2. Ajovalaisimien linssissä ja päärungolla(4) on oltava riittävän kokoiset tilat 4 kohdassa tarkoitetulle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille; nämä tilat on osoitettava edellä 2.2.1 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa. 3.3. Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleiselle liikenteelle asetetut vaatimukset, merkitään kaksi optisen yksikön asetusta ajoneuvoon tai kaksi hehkulampun asetusta heijastimeen isoilla kirjaimilla R ja D (oikeanpuoleinen liikenne) sekä L ja G (vasemmanpuoleinen liikenne). 4. HYVÄKSYNTÄ 4.1. Yleistä 4.1.1. Jos ajovalaisintyypin kaikki edellä 2 kohdan mukaisesti hyväksyntää varten toimitetut näytekappaleet täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään. 4.1.2. Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useamman kuin yhden säännön vaatimukset, yhden kansainvälisen hyväksyntämerkin kiinnittäminen riittää edellyttäen, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista täyttää siihen sovellettavat vaatimukset. Yksittäistä valoa hyväksyttäessä tätä vaatimusta ei sovelleta ajovalaisimiin, joissa on kaksoishehkulangalla varustettu lamppu. 4.1.3. Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ajovalaisintyypille paitsi, jos kyseessä on hyväksynnän laajentaminen laitteeseen, joka eroaa edellä tarkoitetusta tyypistä ainoastaan säteilevän valon värin osalta. 4.1.4. Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajovalaisintyypin hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella, johon on liitetty 2.2.1 kohdassa tarkoitetut tiedot, ja jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella ja jos kyseistä ajovalaisinta käytetään ainoastaan 2.2.1 kohdan mukaisesti ilmoitetuissa kiinnitysasennoissa, hyväksyntä velvoittaa hakijan ilmoittamaan asianmukaisella tavalla käyttäjälle oikeasta kiinnitysasennosta (oikeista kiinnitysasennoista). 4.1.5. Edellä 3.1 kohdassa tarkoitetun merkin lisäksi jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaiseen ajovalaisimeen on kiinnitettävä edellä 3.2 kohdassa tarkoitettuihin tiloihin jäljempänä 4.2 ja 4.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntämerkki. 4.2. Hyväksyntämerkki Hyväksyntämerkki koostuu 4.2.1. kansainvälisestä hyväksyntämerkistä, joka koostuu: 4.2.1.1. ympyrän sisällä olevasta "E"-kirjaimesta, jota seuraa hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero(5), 4.2.1.2. edellä 4.1.3 kohdassa tarkoitetusta hyväksyntänumerosta, 4.2.2. seuraavasta lisätunnuksesta (seuraavista lisätunnuksista): 4.2.2.1. ainoastaan vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset täyttävissä ajovalaisimissa vaakasuora nuoli, joka osoittaa ajovalaisimen edessä siihen päin seisovasta tarkkailijasta oikealle, eli tien liikenteen puoleiselle kaistalle, 4.2.2.2. ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset optisen yksikön tai hehkulampun asennon asianmukaisella säädöllä, vaakasuora kaksipäinen nuoli, jonka toinen pää osoittaa vasemmalle ja toinen oikealle, 4.2.2.3. ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan lähivalon osalta, kirjain "C", 4.2.2.4. ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan kaukovalon osalta, kirjain "R", 4.2.2.5. ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset sekä lähi- että kaukovalon osalta, kirjaimet "CR", 4.2.2.6. ajovalaisimissa, joissa on muovimateriaalista valmistettu linssi, kirjaimet "PL", jotka on merkittävä edellä 4.2.2.3-4.2.2.5 kohdassa tarkoitettujen tunnusten lähelle, 4.2.2.7. kaikissa tapauksissa liitteessä 4 olevan 1.1.1.1 kohdan mukaisen testausmenettelyn kuluessa käytetystä asiaankuuluvasta toimintamuodosta ja liitteessä 4 olevan 1.1.1.2 kohdan mukaisesta sallitusta jännitteestä (sallituista jännitteistä) on määrättävä hyväksyntätodistuksissa ja niille maille toimitettavissa ilmoituslomakkeissa, jotka ovat sopimuksen sopimuspuolia ja jotka soveltavat tätä sääntöä. Vastaavissa tapauksissa laite on merkittävä seuraavasti: Tämän säännön vaatimuksia vastaavissa ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu siten, että lähivalon hehkulanka ei syty samanaikaisesti sellaisen muun valaisutoiminnon hehkulangan kanssa, jonka kanssa se voi olla rakenteellisesti yhdistetty: hyväksyntämerkin lähivalotunnuksen taakse on merkittävä vinoviiva (/). Ajovalaisimiin, jotka vastaavat tämän säännön liitteen 4 vaatimuksia ainoastaan 6 V:n tai 12 V:n jännitteellä, on kiinnitettävä lähelle hehkulampun kantaa tunnus, joka koostuu luvusta 24, jonka yli on vedetty risti (X), 4.2.2.8. hyväksyntänumeron kaksi numeroa, jotka ilmoittavat hyväksynnän myöntämispäivänä voimassaolevan muutossarjan, ja vaadittu nuoli (tarvittaessa) voidaan merkitä edellä tarkoitettujen lisätunnusten lähelle, 4.2.2.9. edellä 4.2.1 ja 4.2.2 kohdassa tarkoitettujen merkkien ja tunnusten on oltava selvästi luettavissa ja pysyviä silloinkin, kun laite on asennettu ajoneuvoon. 4.3. Hyväksyntämerkin järjestely 4.3.1. Itsenäiset valaisimet Tämän säännön liitteen 5 kuvissa 1-9 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkin järjestelyistä edellä mainittujen lisätunnusten kanssa. 4.3.2. Ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet 4.3.2.1. Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useiden sääntöjen vaatimukset, valaisimeen voidaan kiinnittää yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu "E"-kirjainta ja sitä seuraavaa hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumeroa ympyröivästä ympyrästä sekä hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa mihin tahansa valaisimien kohtaan edellyttäen, että 4.3.2.1.1. - merkki näkyy valaisimien asennuksen jälkeen, 4.3.2.1.2. - mitään ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien valoa läpäisevää osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä. 4.3.2.2. Kunkin valaisimen tunnus, joka riippuu säännöstä, jonka mukaisesti hyväksyntä on myönnetty, ja muutossarjalle annettu, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaava järjestysnumero hyväksynnän myöntämispäivänä sekä vaadittu nuoli (tarvittaessa) on merkittävä: 4.3.2.2.1. joko vastaavaan valoa säteilevään pintaan 4.3.2.2.2. tai ryhmässä siten, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista on helposti tunnistettavissa (ks. liitteen 5 neljä esimerkkiä). 4.3.2.3. Yhden hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty. 4.3.2.4. Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien tyypille. 4.3.2.5. Tämän säännön liitteen 5 kuvassa 10 esitetään esimerkkejä ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien hyväksyntämerkkien järjestelyistä edellä mainittujen lisätunnusten kanssa. 4.3.3. Valaisimet, jotka on mahdollisesti rakenteellisesti yhdistetty muihin valaisimiin tai ryhmitetty muiden valaisimien kanssa ja joiden linssejä käytetään myös muuntyyppisissä ajovalaisimissa Sovelletaan edellä olevan 4.3.2 kohdan säännöksiä. 4.3.3.1. Lisäksi, jos käytetään samaa linssiä, siihen voidaan kiinnittää kaikki erilaiset, erityyppisiin ajovalaisimiin tai valaisinyksiköihin viittaavat hyväksyntämerkit, jos myös ajovalaisimen päärungolla, vaikka sitä ei voisi erottaa linssistä, on edellä 3.2 kohdassa kuvattu tila, jossa on hyväksyntämerkit varsinaisille toiminnoille. Jos erityyppisillä ajovalaisimilla on sama päärunko, kaikki erilaiset hyväksyntämerkit voidaan kiinnittää siihen. 4.3.3.2. Tämän säännön liitteen 5 kuvassa 11 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkkien järjestelyistä edellä mainitussa tapauksessa. 5. YLEISET VAATIMUKSET 5.1. Jokaisen näytekappaleen on täytettävä jäljempänä olevan 6 ja 7 kohdan vaatimukset. 5.2. Ajovalaisimien on oltava siten valmistettuja, että ne säilyttävät niille asetetut fotometriset ominaisuudet ja pysyvät tavanomaisessa käytössä hyvässä toimintakunnossa niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä huolimatta. 5.3. Ajovalaisimet on varustettava laitteella, joka mahdollistaa niiden säädön ajoneuvoissa siten, että ajovalaisimet täyttävät niitä koskevat määräykset. Kyseistä laitetta ei tarvitse asentaa komponentteihin, joissa heijastinta ja valoa hajottavaa linssiä ei voida erottaa toisistaan, jos kyseisiä yksiköitä käytetään ainoastaan ajoneuvoissa, joissa ajovalaisimia voidaan säätää muulla tavoin. Jos kaukovalon aikaansaava ajovalaisin ja lähivalon aikaansaava ajovalaisin, jotka kumpikin on varustettu omalla hehkulampulla, asennetaan niin, että ne muodostavat yksikön, säätölaitteella on voitava asianmukaisesti säätää kumpaakin optista järjestelmää erikseen. Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta ajovalaisinyhdistelmiin, joiden heijastimet eivät ole jaettavissa ajovalaisimittain. Tämäntyyppisiin yhdistelmiin sovelletaan jäljempänä olevan 6 kohdan vaatimuksia. 5.4. Komponentit, joiden avulla hehkulamppu on kiinnitetty heijastimeen, on valmistettava niin, että hehkulamppu voidaan pimeässäkin kiinnittää ainoastaan oikeaan asentoonsa. >TAULUKON PAIKKA> 5.5. Ajovalaisimet, jotka on suunniteltu täyttämään vaatimukset sekä maissa, joissa on oikeanpuoleinen liikenne että maissa, joissa on vasemmanpuoleinen liikenne, voidaan mukauttaa tietynpuoleista liikennettä varten joko asianmukaisella alkusäädöllä, kun ajovalaisimet asennetaan ajoneuvoon, tai käyttäjän suorittamalla säädöllä. Tämän alkusäädön tai käyttäjän suorittaman säädön kohde voi esimerkiksi olla ajoneuvossa määrätyssä kulmassa oleva optinen yksikkö tai optisen yksikön suhteen määrätyssä kulmassa oleva hehkulamppu. Kaikissa tapauksissa ainoastaan kaksi toisistaan selvästi erotettavaa asentoa saavat olla mahdollisia siten, että toinen asento on tarkoitettu oikeanpuoleiselle ja toinen vasemmanpuoleiselle liikenteelle, ja suunnittelulla on estettävä ajovalaisimen tahaton vaihtaminen asennosta toiseen tai ajovalaisimen asettaminen väliasentoon. Jos hehkulampulle on olemassa kaksi erilaista asennusasentoa, on komponenttien, jotka kiinnittävät hehkulampun heijastimeen, oltava siten suunniteltuja ja valmistettuja, että kummassakin asennossa hehkulamppu pysyy paikallaan samalla tarkkuudella, jota vaaditaan niiden ajovalaisimien osalta, jotka on tarkoitettu käytettäviksi ainoastaan vasemman- tai oikeanpuoleisessa liikenteessä. 5.6. Täydentäviä testejä suoritetaan liitteen 4 vaatimusten mukaisesti sen varmistamiseksi, että fotometriset ominaisuudet eivät kohtuuttomasti muutu. 5.7. Edellä olevan 5.2-5.5 kohdan vaatimusten täyttyminen on tarkastettava silmämääräisesti ja tarvittaessa koeasennuksella. 5.8. Jos ajovalaisimessa on muovimateriaalista valmistettu linssi, testit suoritetaan liitteen 7 vaatimusten mukaisesti. 6. VALAISTUS 6.1. Ajovalaisimien on oltava siten tehtyjä, että sopivien hehkulamppujen lähivalon hehkulangat antavat riittävän valaistuksen ilman häikäisyä, ja toisaalta niin, että sopivien hehkulamppujen kaukovalon hehkulangat antavat hyvän valaistuksen. >TAULUKON PAIKKA> Mitat, jotka määrittävät vakiohehkulampun sisällä olevien hehkulankojen paikat, esitetään säännön nro 37 asiaa koskevassa hehkulampun tietolomakkeessa. 6.1.2 Ajovalaisimen tuottama valaistus on tarkastettava pystysuoralla kankaalla, joka asetetaan 25 m:n päähän ajovalaisimen etupuolelle ja suoraan kulmaan ajovalaisimen akseliin nähden (ks. liite 6). 6.1.3 Ajovalaisin on tarkastettava vakiohehkulampu(i)lla, jo(t)ka on suunniteltu 12 V:n nimellisjännitteelle ja jonka (joiden) mahdolliset vaaleankeltaiset suodattimet(6) korvataan geometrisesti samanlaisilla värittömillä suodattimilla, joiden siirtokerroin on vähintään 80 prosenttia. Ajovalaisimen tarkastuksen aikana hehkulampun napojen jännitettä säädetään niin, että saavutetaan seuraavat ominaisuudet: >TAULUKON PAIKKA> 6.1.4. Mitat, jotka määrittelevät vakiohehkulampun sisällä olevan hehkulangan (olevien hehkulankojen) ja levyn paikan, esitetään säännön nro 37 asiaa koskevassa tietolomakkeessa. 6.1.5 Vakiohehkulampun kuvun on oltava optiselta muodoltaan ja laadultaan sellainen, että se ei saa aikaan valon jakautumiseen kielteisesti vaikuttavaa heijastusta tai taittumista. Tämän vaatimuksen täyttyminen tarkastetaan mittaamalla se valon jakautuminen, joka saadaan, kun vakioajovalaisimeen asennetaan vakiohehkulamppu. 6.2. Lähivalon on tuotettava tarpeeksi terävä "valoraja", jotta sen avulla voidaan suorittaa tyydyttävä säätö. "Valorajan" on oltava vaakasuora viiva sen liikenteensuunnan vastakkaisella puolella, jolle ajovalaisin on tarkoitettu; toisella puolella sen on oltava vaakasuora tai 15°:n suuruisen, vaakasuoran yläpuolella sijaitsevan alueen sisäpuolella. Ajovalaisimen on oltava siten säädetty, että: 6.2.1. jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset, "valoraja" on kankaan(7) vasemmalla puolella vaakasuora, ja jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, "valoraja" on kankaan oikealla puolella vaakasuora, 6.2.2. tämä "valorajan" vaakasuora osa sijaitsee kankaalla 25 cm sen vaakasuoran tason alapuolella, joka kulkee ajovalaisimen keskipisteen kautta (ks. tämän säännön liite 6), 6.2.3. kangas on liitteessä 6 esitetyssä asennossa(8). Asianmukaisesti säädettynä ajovalaisimen on, jos sen on tarkoitus antaa lähi- ja kaukovaloa, täytettävä jäljempänä 6.3 ja 6.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Jos ajovalaisimen on tarkoitus antaa ensisijaisesti lähivaloa, on sen täytettävä vain 6.3 kohdassa tarkoitetut vaatimukset(9). Jos näin suunnattu ajovalaisin ei täytä 6.3 ja 6.5 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia, sen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia tai tämän säännön liitteessä 6 esitettyä leikkauspistettä HV ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 1° (= 44 cm)(10). "Valorajan" terävöittämiseksi ajovalaisin voidaan osittain peittää, jotta "valorajan" avulla tapahtuvaa säätöä helpotetaan. Jos ajovalaisin on suunniteltu ainoastaan antamaan kaukovaloa, se on säädettävä siten, että voimakkaimman valaistuksen alue keskitetään viivojen hh ja vv leikkauspisteeseen. Kyseisen ajovalaisimen on täytettävä ainoastaan 6.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. 6.3. Lähivalon kankaalle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavassa taulukossa esitetyt vaatimukset(11): >TAULUKON PAIKKA> Kun mittauksiin käytetyn vakiohehkulampun valovirta on muu kuin 450 lumenia, tehdyt mittaukset on korjattava suhteellisesti valovirta-arvoihin nähden. Hyvälle näkyvyydelle haitallista sivuttaista vaihtelua ei saa esiintyä millään alueista I, II, III ja IV. Ajovalaisimien, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on täytettävä molemmissa optisen yksikön tai hehkulampun säätöasennoissa kyseiselle liikennejärjestelmälle edellä asetetut vaatimukset. 6.4. Liitteen 6 kuvassa P1C esitetyt valaistusarvot alueilla "A" ja "B" on tarkastettava mittaamalla kyseisen kuvan pisteiden 1-8 fotometriset arvot; arvojen on oltava seuraavien rajojen sisällä: 1 + 2 + 3 >= 0,3 luksia ja 4 + 5 + 6 >= 0,6 luksia ja 0,7 luksia >= 7 >= 0,1 luksia ja 0,7 luksia >= 8 >= 0,2 luksia. Kyseisiä uusia arvoja ei vaadita niiltä ajovalaisimilta, joille on myönnetty hyväksyntä ennen tämän säännön muutossarjaan 01 tehdyn lisäyksen 3 soveltamispäivämäärää (2 päivä joulukuuta 1992), eikä näiden hyväksyntöjen laajennuksilta. 6.5. Säädettävällä heijastimella varustettujen ajovalaisimien osalta 6.2-6.4 kohdan vaatimuksia sovelletaan kaikkiin 2.1 kohdan mukaisesti ilmoitettuihin kiinnitysasentoihin. Tarkastuksessa käytetään seuraavaa menettelyä: 6.5.1. jokainen hyväksyntähakemuksessa ilmoitettu asento todennetaan testausgoniometrillä siihen viivaan nähden, joka liittää toisiinsa valonlähteen keskustan ja pisteen HV suuntauskankaalla. Säädettävä heijastin vaihdetaan sitten asentoon, jossa kankaalle heijastuvan valon kuvio vastaa 6.1, 6.2 ja/tai 6.4 kohdan suuntausta koskevia määräyksiä, 6.5.2. kun heijastin on alkuasennossaan 6.5.1 kohdan vaatimusten mukaisesti, ajovalaisimen on täytettävä 6.2, 6.3 ja 6.4 kohdan asiaan liittyvät fotometriset vaatimukset, 6.5.3. lisätestejä suoritetaan sen jälkeen, kun heijastinta on siirretty pystysuoraan +- 2° tai vähintään enimmäisasentoon, jos alle 2°, heijastimen alkuasennosta ajovalaisimien säätölaitteella. Kun ajovalaisin on kokonaisuudessaan suunnattu uudelleen (esimerkiksi goniometrin avulla) vastaavaan vastakkaiseen suuntaan, tarkistetaan valoteho seuraaviin suuntiin (valotehon on oltava vaadittujen rajojen sisällä): lähivalo: pisteet HV ja 75 R (tai 75 L), kaukovalo: piste HV (prosentteina Emax-arvosta), 6.5.4. jos hakija on ilmoittanut useamman kuin yhden kiinnitysasennon, 6.5.1-6.5.3 kohdan menettely toistetaan kaikkien muiden asentojen osalta, 6.5.5. jos hakija ei ole pyytänyt käyttämään erityisiä kiinnitysasentoja, ajovalaisin suunnataan 6.2-6.4 kohdan mittauksia varten ajovalaisimien säätölaitteella keskiasentoonsa. Edellä olevan 6.5.3 kohdan lisätestit suoritetaan, kun heijastin on siirrettynä ääriasentoihinsa (+- 2°:n sijaan) ajovalaisimien säätölaitteella. 6.6. Kaukovalon kankaalle tuottaman valaistuksen mittaukset on tehtävä samalla ajovalaisimen säädöllä kuin edellä 6.3 kohdassa tarkoitetut mittaukset, tai mikäli ajovalaisin tuottaa ainoastaan kaukovaloa, 6.2.3 kohdan viimeisen kohdan mukaisesti. Jos kaukovalon tuottamiseen käytetään useampaa kuin yhtä valonlähdettä, valaistuksen enimmäisarvon (Emax) määrittämiseksi käytetään yhdistettyjä toimintoja. Kaukovalon kankaalle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset: Viivojen hh ja vv leikkauspisteen HV on sijaittava alueella, jonka rajaa isoluksikäyrä, joka vastaa 90:tä prosenttia enimmäisvalaistuksesta. Tämä suurin arvo ei saa olla pienempi kuin 32 luksia. Pisteestä HV alkaen, vaakasuoraan vasemmalle ja oikealle, valaistus ei saa olla pienempi kuin 16 luksia 1,125 m:n etäisyyteen asti eikä pienempi kuin 4 luksia 2,25 m:n etäisyyteen asti. Jos mittauksessa käytetyn hehkulampun valovirta poikkeaa 700 lumenista, mittauksen bruttoarvoja on korjattava valovirtaa vastaavasti. 6.7. Edellä 6.3 ja 6.5 kohdassa tarkoitetut valaistuksen arvot kankaalla on mitattava fotoreseptorilla, jonka tehoalueen on oltava sivuiltaan 65 mm:n suuruisen neliön sisällä. 7. HAITAN MITTAAMINEN Ajovalaisimien lähivalon aiheuttama haitta on mitattava(12). 8. VAKIOAJOVALAISIN Ajovalaisin katsotaan vakioajovalaisimeksi, jos 8.1. ajovalaisin täyttää edellä mainitut hyväksyntävaatimukset, 8.2. ajovalaisimen tehollinen halkaisija on vähintään 160 mm, 8.3. ajovalaisin antaa vakiohehkulampulla edellä 6.3 kohdassa tarkoitetuissa eri pisteissä ja eri alueilla valaistuksen, joka on 8.3.1. enintään 90 % enimmäisarvoista ja 8.3.2. vähintään 120 % 6.3 kohdan taulukossa määritellyistä vähimmäisarvoista. 9. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS 9.1. Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät ajovalaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät 6 kohdan vaatimukset. 9.2. Valmistusta on valvottava asianmukaisesti, jotta voidaan tarkastaa 9.1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttyminen. 9.3. Hyväksynnän haltijan on erityisesti: 9.3.1. varmistettava, että tuotteiden laaduntarkastukseen sovellettavat menettelyt ovat riittäviä, 9.3.2. voitava käyttää tarkastuslaitteita, joita tarvitaan kunkin hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen, 9.3.3. varmistettava, että testitulosten tiedot tallennetaan ja että asiaan liittyvät asiakirjat ovat saatavilla ajan, joka määritetään viranomaisten kanssa, 9.3.4. analysoitava kunkin testityypin tulokset tarkastaakseen ja varmistaakseen tuotteen ominaisuuksien pysyvyyden, sallien kuitenkin teollisessa tuotannossa esiintyvät vaihtelut, 9.3.5. varmistettava, että kullekin tuotetyypille suoritetaan vähintään tämän säännön liitteessä 3 määrätyt testit, 9.3.6. varmistettava, että kaikki kyseisen testityypin vaatimusten vastaiset näytteet johtavat uuteen näytteenottoon ja uuteen testiin. Kaikki tarpeelliset toimenpiteet on toteutettava, jotta vastaava tuotanto saadaan jälleen vaatimusten mukaiseksi. 9.4. Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. 9.4.1. Kussakin tarkastuksessa testiä ja tuotannon valvontaa koskevat asiakirjat on esitettävä vierailevalle tarkastajalle. 9.4.2. Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmistajan omien tarkastusten tulosten mukaisesti. 9.4.3. Jos näyttää siltä, että laatutaso ei ole tyydyttävä tai että edellä 9.4.2 kohdan soveltamiseksi suoritettujen testien oikeellisuus on tarpeellista tarkastaa, tarkastaja valitsee näytteet, jotka toimitetaan tyyppihyväksyntätestit suorittaneelle tekniselle tutkimuslaitokselle liitteen 8 perusteiden mukaisesti. 9.4.4. Toimivaltainen viranomainen saa suorittaa minkä tahansa tähän sääntöön perustuvan testin. Kyseiset testit suoritetaan satunnaisnäytteille, jotka otetaan valmistajan toimitussitoumuksia vääristämättä ja liitteen 8 perusteiden mukaisesti. 9.4.5. Toimivaltaisen viranomaisen on pyrittävä suorittamaan tarkastus kahden vuoden välein. Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin päättää tarkastustaajuudesta harkintansa ja sen mukaan, kuinka luotettaviksi se katsoo tuotannon vaatimustenmukaisuuden riittävän valvonnan varmistamiseksi toteutetut järjestelyt. Jos kielteisiä tuloksia kirjataan, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikki tarpeelliset toimenpiteet toteutetaan tuotannon saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi mahdollisimman pian. 9.5. Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon. 9.6. Viitemerkkiä ei oteta huomioon. 10. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA 10.1. Ajovalaisimelle tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä esitetyt vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä. 10.2. Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. 11. AJONEUVOTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN 11.1. Ajovalaisintyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen ajovalaisintyypin. Hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen: 11.1.1. katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että ajovalaisin joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai 11.1.2. vaatia uuden testausselosteen testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta. 11.2. Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tiedoksi edellä olevan 4.1.4 kohdan mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille. 11.3. Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä, tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. 11.4. Ennen 18 päivää maaliskuuta 1986 myönnetyt hyväksynnät jäävät edelleen voimaan. 12. TUOTANNON LOPULLINEN KESKEYTTÄMINEN Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ajovalaisimen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. 13. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolien on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka lopullisesti keskeytetystä tuotannosta. (1) Tämän säännön vaatimukset eivät estä tätä sääntöä soveltavaa sopimuspuolta kieltämästä tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi, ja mekaanisen (pyyhkimillä varustetun) ajovalaisimen puhdistuslaitteen yhdistelmää. (2) Hehkulampun hyväksynnän hakeminen, ks. sääntö nro 37. "Hehkulampun tyyppiä" ei pidä sekoittaa "hehkulampun luokkaan". Tämä sääntö koskee ajovalaisimia, joissa käytetään R2- ja/tai HS1-luokan hehkulamppuja. Nämä hehkulamppujen luokat eroavat toisistaan olennaisesti suunnittelun ja erityisesti kannan osalta. Lamppuja ei voi vaihtaa keskenään, mutta yhteen hehkulamppuluokkaan kuuluu tavallisesti useampia tyyppejä. (3) Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään ainoastaan toisenpuoleiselle (joko oikean- tai vasemmanpuoleiselle) liikenteelle asetetut vaatimukset, suositellaan edelleen, että se alue, joka voidaan pimentää tienkäyttäjille aiheutuvan haitan estämiseksi niissä maissa, joissa liikenne kulkee tien vastakkaista puolta, on rajattava pysyvästi etulinssiin. Tämä rajaus ei ole kuitenkaan välttämätön silloin, kun alue on selvästi erotettavissa lampun muotoilusta. (4) Jos linssiä ei voi irrottaa ajovalaisimen päärungosta, linssissä oleva tila on riittävä. (5) 1 Saksa, 2 Ranska, 3 Italia, 4 Alankomaat, 5 Ruotsi, 6 Belgia, 7 Unkari, 8 Tsekin tasavalta, 9 Espanja, 10 Jugoslavia, 11 Yhdistynyt kuningaskunta, 12 Itävalta, 13 Luxemburg, 14 Sveitsi, 15 (antamatta), 16 Norja, 17 Suomi, 18 Tanska, 19 Romania, 20 Puola, 21 Portugali, 22 Venäjän federaatio, 23 Kreikka, 24 (antamatta), 25 Kroatia, 26 Slovenia, 27 Slovakia, 28 Valko-Venäjä, 29 Viro, 30-36 (antamatta) ja 37 Turkki. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetuista numeroista sopimuksen sopimuspuolille. (6) Näiden suodattimien on koostuttava kaikista komponenteista (linssi mukaan luettuna), joiden tarkoituksena on värittää valoa. (7) Suuntauskankaan on oltava riittävän leveä, jotta "valorajaa" voidaan tarkastella vähintään 5°:n alueella viivasta vv. (8) Jos, kun kyseessä on ajovalaisin, joka on suunniteltu täyttämään tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta, fokaaliakseli poikkeaa merkittävästi sädekimpun yleisestä suunnasta, käytetään sivuttaissuuntausta tavalla, joka tehokkaimmin täyttää valaistusta koskevat vaatimukset pisteissä 75 ja 50. (9) Tällaisen lähivalon tuottavan ajovalaisimen mahdollisesti tuottamalle kaukovalolle ei ole asetettu vaatimuksia. (10) Tämä 1°:n enimmäisraja oikealle tai vasemmalle ei ole ristiriidassa pystysuoralle säädölle asetetun enimmäisrajan kanssa. Pystysuoraa säätöä rajoittavat ainoastaan 6.5 kohdan vaatimukset. (11) Maa- tai metsätaloustraktoreiden ja muiden hidaskulkuisten ajoneuvojen erikoisajovalaisimet, ks. liite 2. (12) Viranomaisten työn helpottamiseksi tästä vaatimuksesta annetaan suositus. LIITE 1 Ilmoitus hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, hyväksynnän epäämisestä, hyväksynnän peruuttamisesta tai tuotannon lopullisesta keskeyttämisestä [Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm)] >PIC FILE= "L_2001131FI.001403.EPS"> Myöntäjä: viranomaisen nimi(1): ... ... ... ajovalaisintyypin(2): HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMISESTÄ HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA TUOTANNON LOPULLISESTA KESKEYTTÄMISESTÄ säännön nro 1 mukaisesti Hyväksyntänumero: ... Laajentamisen numero: ... 1. Laitteen kauppanimi tai tavaramerkki:... 2. Valmistajan laitetyypille antama nimi:... 3. Valmistajan nimi ja osoite:... 4. Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite:... 5. Päivä, jona laite on toimitettu hyväksyttäväksi:... 6. Hyväksyntätestien suorittamisesta vastaava tekninen tutkimuslaitos:... 7. Testausselosteen päiväys:... 8. Testausselosteen numero:... 9. Lyhyt kuvaus:... Asiaankuuluvan merkinnän ilmoittama luokka(3):... Hehkulampun tai hehkulamppujen numero ja luokka:... Säteilevän valon väri: valkea/vaaleankeltainen(4)... 10. Hyväksyntämerkin sijainti:... 11. Laajentamisen syy(t) (tarvittaessa):... 12. Hyväksyntä(ä) myönnetty/laajennettu/evätty/peruutettu(5) 13. Paikka:... 14. Päiväys:... 15. Allekirjoitus:... 16. Tämän ilmoituksen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavilla. (1) Hyväksynnän myöntäneen/hyväksyntää laajentaneen/hyväksynnän evänneen/hyväksynnän peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännössä olevat hyväksyntää koskevat määräykset). (2) Tarpeeton yliviivataan. (3) Ilmoitetaan seuraavasta luettelosta valittu asiaankuuluva merkintä: >PIC FILE= "L_2001131FI.001501.EPS"> (4) Tarpeeton yliviivataan. (5) Tarpeeton yliviivataan. LIITE 2 Maa- tai metsätaloustraktoreihin ja muihin hidaskulkuisiin ajoneuvoihin tarkoitetut erikoisajovalaisimet Tämän säännön vaatimuksia sovelletaan myös maa- tai metsätaloustraktoreiden ja muiden hidaskulkuisten ajoneuvojen erikoisajovalaisimien, jotka on tarkoitettu antamaan sekä kauko- että lähivaloa ja joiden läpimitta D on alle 160 mm, hyväksyntiin(1) seuraavin muutoksin: a) Säännön 6.3 kohdassa esitettyjä valaistuksen vähimmäisvaatimuksia pienennetään suhteessa >VIITTAUS KAAVIOON> seuraavien absoluuttisten vähimmäisarvojen vallitessa: - 3 luksia joko pisteessä 75 R tai pisteessä 75 L, - 5 luksia joko pisteessä 50 R tai pisteessä 50 L, - 1,5 luksia alueella IV. b) Säännön 4.2.2.5 kohdassa esitetyn tunnuksen "CR" sijaan ajovalaisimeen merkitään kirjain "M" kolmion, jonka kärki on suunnattu alaspäin, sisään. c) Liitteessä 1 olevan hyväksyntäilmoituksen 9 kohta kuuluu seuraavasti: "Ainoastaan hidaskulkuisiin ajoneuvoihin tarkoitettu ajovalaisin". (1) Jos heijastimen näkyvä pinta ei ole ympyränmuotoinen, läpimittana käytetään sen ympyrän läpimittaa, joka pinta-alaltaan vastaa heijastimen näkyvää tehokasta pintaa. LIITE 3 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjen vähimmäisvaatimukset 1. YLEISTÄ 1.1. Vaatimustenmukaisuutta koskevat mekaaniset ja geometriset vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa. 1.2. Fotometristen ominaisuuksien osalta sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa: 1.2.1. mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. Arvojen B 50 L (tai R) ja alueen III osalta kielteiset poikkeamat saavat olla enintään: B 50 L (tai R): 0,2 luksia, vastaa 20:tä prosenttia 0,3 luksia, vastaa 30:tä prosenttia Alue III: 0,3 luksia, vastaa 20:tä prosenttia 0,45 luksia, vastaa 30:tä prosenttia 1.2.2. tai jos 1.2.2.1. lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi + 0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n ympyrä rajaa mittauskankaalle (etäisyys 25 m) pisteiden B 50 L (tai R)1(1) (sallittu toleranssi + 0,1 luksia), 75 R (tai L), 25 R ja 25 L ympärille, sekä lisäksi alueen IV koko sillä alueella, joka on enintään 22,5 cm viivojen 25 R ja 25 L yläpuolella, 1.2.2.2. ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 EmaX, missä tahansa tämän säännön 6.6 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan + 20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja - 20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta. 1.2.3. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 1°(2). 1.2.4. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua. 1.3. Kun tarkastetaan lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää, sovelletaan seuraavaa menettelyä: Yksi ajovalaisinnäytteistä on testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevassa 2.2.2 kohdassa määritellyn syklin. Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δ r on enintään 1,5 mrad. Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad. 1.4. Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä. Vaaleankeltaista valoa säteilevän ajovalaisimen fotometristen ominaisuuksien on täytettävä tähän sääntöön sisältyvät arvot kerrottuna 0,84:llä. 2. VALMISTAJAN SUORITTAMAN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUKSEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin ajovalaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön vaatimusten mukaisesti. Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava toimenpiteitä kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi. 2.1. Testien luonne Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ominaisuuksia ja lämmön vaikutuksesta johtuvan valorajan pystysuuntaisen siirtymän tarkastusta. 2.2. Testimenetelmät 2.2.1. Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti. 2.2.2. Missä tahansa valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä hyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä. 2.2.3. Edellä olevan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan soveltaminen vaatii testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittamien mittauksien kanssa. 2.2.4. Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisen tarkastuksen ja näytteenoton tarkoituksia varten. 2.3. Näytteenotto Ajovalaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien ajovalaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti. Arvioinnin on yleensä koskettava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoa. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadun hallintaa. 2.4. Mitatut ja tallennetut fotometriset ominaisuudet Ajovalaisimien näytekappaleista on tehtävä fotometrisiä mittauksia säännössä määrätyistä pisteistä; lukemat otetaan kaukovalon osalta pisteistä EmaX, HV(3), HL ja HR(4), ja lähivalon osalta pisteistä B 50 L (tai R), HV, 75 R (tai L) ja 25 L (tai R) (ks. liitteen 6 kuva). 2.5. Hyväksyttävyysperusteet Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tarkastukselle tämän säännön 9.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 8 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen vähimmäistodennäköisyys on 0,95. (1) Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin. (2) Tämä 1°:n enimmäisraja oikealle tai vasemmalle ei ole ristiriidassa pystysuoralle säädölle asetetun enimmäisrajan kanssa. Pystysuoraa säätöä rajoittavat ainoastaan 6.5 kohdan vaatimukset. (3) Kun kaukovalo on rakenteellisesti yhdistetty lähivaloon, kaukovalon HV:n on oltava sama mittauspiste kuin lähivalon HV:n. (4) HL ja HR: pisteet viivalla "hh" 1,125 m:n etäisyydellä pisteen HV vasemmalla (HL) ja oikealla (HR) puolella. LIITE 4 Fotometristen ominaisuuksien vakauden testaukset, kun ajovalaisimet ovat toiminnassa Kun fotometriset arvot on mitattu tämän säännön määräysten mukaisesti pisteessä Emax kaukovalon osalta ja pisteissä HV, 50 R ja B 50 L lähivalon osalta (tai pisteissä HV, 50 L ja B 50 R vasemmanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta), täydellistä ajovalaisinta edustavan näytekappaleen fotometristen ominaisuuksien vakaus on testattava valaisimen toimiessa. "Täydellisellä ajovalaisimella" tarkoitetaan itse täydellistä valaisinta ja sitä ympäröiviä korin osia sekä valaisimia, jotka saattavat vaikuttaa edellä tarkoitetun valaisimen lämpöhäviöön. 1. FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUS Testit on suoritettava kuivassa ja tyynessä ilmassa, jossa ympäristön lämpötila on 23 °C +- 5 °C, ja siten, että täydellinen ajovalaisin on kiinnitettynä alustaan, joka vastaa virheetöntä asennusta ajoneuvoon. 1.1. Puhdas ajovalaisin Ajovalaisimen on oltava toiminnassa 12 tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, ja ajovalaisin on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti. 1.1.1. Testausmenettely 1.1.1.1. Ajovalaisimen on oltava toiminnassa määrätty aika siten, että: a) kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (kauko- tai lähivalo), toimintoa vastaavan hehkulangan on oltava toiminnassa määritellyn ajan(1), b) kun hyväksyttävänä on rakenteellisesti yhdistetty lähivalaisin ja kaukovalaisin (kaksoishehkulanka tai kaksi hehkulamppua): jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää siten, että vain yksi hehkulanka on toiminnassa(2) kerrallaan, testi on suoritettava tämän edellytyksen mukaisesti aktivoimalla(3) kukin eritellyistä toiminnoista kerrallaan ajaksi, joka on puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta, kaikissa muissa tapauksissa(4)(5), ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy: 15 minuuttia, lähivalon hehkulanka toiminnassa, 5 minuuttia, kaikki hehkulangat toiminnassa, c) kun hyväksyttävänä ovat ryhmitellyt valaisutoiminnot, kaikkien yksittäisten toimintojen on oltava samanaikaisesti toiminnassa yksittäisille valaisutoiminnoille d) määritellyn ajan, jolloin otetaan huomioon myös rakenteellisesti yhdistettyjen valaisutoimintojen e) käyttö valmistajan ohjeiden mukaisesti. 1.1.1.2. Testausjännite Jännite on säädettävä siten, että saavutetaan 15 % suurempi teho kuin säännössä (sääntö nro 37) määritetty 6 V:n ja 12 V:n hehkulampuille tarkoitettu nimellisteho ja 26 % suurempi teho kuin säännössä määritetty 24 V:n hehkulampulle tarkoitettu nimellisteho. Syötettävän tehon on aina oltava nimellisjännitteeltään 12 V:n hehkulampun tehon mukainen, jollei hyväksynnän hakija ilmoita, että ajovalaisinta voidaan käyttää tästä poikkeavalla jännitteellä. Viimeksi tarkoitetussa tapauksessa testi on suoritettava tehokkainta tarkoitukseen sopivaa hehkulamppua käyttäen. 1.1.2. Testitulokset 1.1.2.1. Silmämääräinen tarkastus Kun ajovalaisimen lämpötila on tasaantunut ympäristön lämpötilaa vastaavaksi, ajovalaisimen linssi ja mahdollinen ulkolinssi on puhdistettava puhtaalla, kostealla puuvillakankaalla. Tämän jälkeen ajovalaisin tarkastetaan silmämääräisesti; ajovalaisimien linsseissä tai mahdollisissa ulkolinsseissä ei saa olla havaittavissa vääristymiä, muodonmuutoksia, murtumia taikka värimuutoksia. 1.1.2.2. Valotekninen testi Tämän säännön vaatimusten täyttymiseksi fotometriset arvot on tarkastettava seuraavista pisteistä: Lähivalo: 50 R - B 50 L - HV oikeanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta, 50 L - B 50 R - HV vasemmanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta. Kaukovalo: Piste Emax Lämmön aiheuttaman ajovalaisimen alustan mahdollisen muodonmuutoksen huomioon ottamiseksi voidaan suorittaa toinen suuntaus (valorajan siirtymä käsitellään tämän liitteen 2 kohdassa). Fotometristen ominaisuuksien ja ennen testiä mitattujen arvojen välillä sallitaan 10 prosentin poikkeama, johon luetaan kuuluvaksi myös fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit. 1.2. Likainen ajovalaisin Kun ajovalaisin on testattu edellä olevan 1.1 kohdan mukaisesti, sitä on pidettävä toiminnassa yhden tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, kun se on ensin valmisteltu testiä varten 1.2.1 kohdan mukaisesti, ja ajovalaisin on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti. 1.2.1. Ajovalaisimen valmistelu 1.2.1.1. Testiseos 1.2.1.1.1. Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu lasista: Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava: 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0-100 m, 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0-100 m, 0,2 paino-osaa NaCMC:tä(6), ja sopiva määrä tislattua vettä, jonka johtavuus on <= 1 mS/m. Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha. 1.2.1.1.2. Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu muovimateriaalista: Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava: 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0-100 ìm, 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0-100 ìm, 0,2 paino-osaa NaCMC:tä(7), 13 paino-osaa tislattua vettä, jonka johtavuus on <= 1 mS/m, ja 2 +- 1 paino-osaa pinta-aktiivista ainetta(8). Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha. 1.2.1.2. Testiseoksen levittäminen ajovalaisimelle Testiseosta levitetään tasaisesti koko ajovalaisimen valoa säteilevälle pinnalle ja annetaan kuivua. Toimenpide toistetaan, kunnes valaistusarvo on laskenut 15-20 prosenttiin kussakin seuraavista pisteistä mitatuista arvoista tässä liitteessä tarkoitetuissa olosuhteissa: kauko/lähivalaisimena toimiva valaisin: kaukovalon fotometrisen jakauman pisteessä Emax, ainoastaan kaukovalaisimena toimiva valaisin: kaukovalon fotometrisen jakauman pisteessä Emax, oikeanpuoleisessa liikenteessä käytettäväksi suunniteltu, ainoastaan lähivalaisimena toimiva valaisin: 50 R ja 50 V(9), vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäväksi suunniteltu, ainoastaan lähivalaisimena toimiva valaisin: 50 L ja 50 V(10). 1.2.1.3. Mittauslaite Mittauslaitteena käytetään ajovalaisimien hyväksyntätestien yhteydessä käytettävää laitetta. Fotometrisissä tarkastuksissa on käytettävä vakio(vertailu)hehkulamppua. 2. LÄMMÖN VAIKUTUKSESTA JOHTUVAN VALORAJAN PYSTYSUUNTAISEN SIIRTYMÄN TESTI Tässä testissä tarkastetaan, ettei lämmön vaikutuksesta johtuva valorajan pystysuuntainen siirtymä ylitä toiminnassa olevalle lähivalaisimelle määriteltyä arvoa. Kun ajovalaisin on testattu tämän liitteen 1 kohdan mukaisesti, se on testattava tämän liitteen 2.1 kohdassa määritellyssä testissä irrottamatta ajovalaisinta testausalustasta tai säätämättä sitä testausalustaan nähden. 2.1. Testi Testi on suoritettava kuivassa ja tyynessä ilmassa, jossa ympäristön lämpötila on 23 °C +- 5 °C. Ajovalaisin on testattava lähivalolla käyttämällä sarjavalmisteista hehkulamppua, jota on poltettu vähintään tunnin ajan ennen testiä, eikä ajovalaisinta saa irrottaa testausalustasta eikä säätää testausalustaan nähden. (Tätä testiä varten jännite on säädettävä tämän liitteen 1.1.1.2 kohdan mukaisesti.) Valorajan vaakasuoran osan (vv:n ja pystysuoran, oikeanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 L kautta tai vasemmanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 R kautta kulkevan viivan välisen osan) sijainti on määritettävä 3 minuuttia (r3) ja 60 minuuttia (r60) testin alkamisajankohdan jälkeen. Edellä tarkoitetun valorajan sijainnissa tapahtuneen vaihtelun mittaamisessa voidaan käyttää mitä tahansa menetelmää, joka antaa hyväksyttävän tarkat tulokset ja joka voidaan toistaa. 2.2. Testitulokset 2.2.1. Milliradiaaneina (mrad) ilmoitettu testitulos katsotaan hyväksyttäväksi, jos itseisarvo ÄrI = r3-r60 ajovalaisimesta mitattuna on enintään 1,0 mrad (ÄrI <= 1 mrad). 2.2.2. Jos tämä arvo on kuitenkin yli 1,0 mrad mutta enintään 1,5 mrad (1,0 mrad < ÄrI <= 1,5 mrad), testataan toinen ajovalaisin tämän liitteen 2.1 kohdan mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on kolme peräkkäistä kertaa käynyt läpi seuraavassa määritellyn syklin, jotta voidaan vakiinnuttaa ajovalaisimen mekaanisten osien sijainti alustassa, joka vastaa oikeaa asennusta ajoneuvoon: lähivalon pitäminen toiminnassa tunnin ajan (jännite säädetään edellä olevan 1.1.1.2 kohdan mukaisesti), kytkeminen pois toiminnasta tunnin ajaksi. Ajovalaisintyyppi katsotaan hyväksyttäväksi, jos ensimmäisestä näytteestä mitatun itseisarvon ÄrI ja toisesta näytteestä mitatun itseisarvon ÄrII keskiarvo on enintään 1,0 mrad: >VIITTAUS KAAVIOON> (1) Jos testattava ajovalaisin on ryhmitetty ja/tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimeen, viimeksi mainitun on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen sama. (2) Jos kaksi tai useampi hehkulanka on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi hehkulankojen samanaikaiseksi käytöksi. (3) Jos testattava ajovalaisin on ryhmitetty ja/tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimeen, viimeksi mainitun on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen sama. (4) Jos testattava ajovalaisin on ryhmitetty ja/tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimeen, viimeksi mainitun on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen sama. (5) Jos kaksi tai useampi hehkulanka on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi hehkulankojen samanaikaiseksi käytöksi. (6) NaCMC edustaa karboksimetyyliselluloosan natriumsuolaa, josta käytetään tavallisesti nimitystä CMC. Seoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioasteen on oltava 0,6-0,7 ja viskositeetin 200-300 cP 2-prosenttiselle seokselle lämpötilassa 20 °C. (7) NaCMC edustaa karboksimetyyliselluloosan natriumsuolaa, josta käytetään tavallisesti nimitystä CMC. Seoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioasteen on oltava 0,6-0,7 ja viskositeetin 200-300 cP 2-prosenttiselle seokselle lämpötilassa 20 °C. (8) Määrän toleranssi johtuu siitä, että on saatava aikaan epäpuhtaan aineen seos, joka levittyy oikealla tavalla koko muovilinssille. (9) 50 V sijaitsee 375 mm HV:n alapuolella 25 m:n etäisyydellä olevan kankaan pystysuoralla viivalla v-v. (10) 50 V sijaitsee 375 mm HV:n alapuolella 25 m:n etäisyydellä olevan kankaan pystysuoralla viivalla v-v. LIITE 5 Esimerkkejä hyväksyntämerkeistä (Ks. tämän säännön 4 kohta) Kuva 1 >PIC FILE= "L_2001131FI.002402.EPS"> Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on suunniteltu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. Huomautus: Hyväksyntänumero ja lisätunnukset on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko "E"-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien numeroiden on oltava "E"-kirjaimen samalla puolella ja samansuuntaiset. Roomalaisten numeroiden käyttämistä hyväksyntänumeroina on vältettävä, jotta niitä ei voitaisi sekoittaa muihin merkkeihin. Kuva 2 Kuva 3a >PIC FILE= "L_2001131FI.002403.EPS"> Kuva 3b >PIC FILE= "L_2001131FI.002501.EPS"> Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on suunniteltu: ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen, sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen optista yksikköä tai valaisinta halutulla tavalla säätämällä. Kuva 4 Kuva 5 >PIC FILE= "L_2001131FI.002502.EPS"> Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on muovimateriaalista valmistetun linssin sisältävä ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta ja joka on suunniteltu: sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen, ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. Kuva 6 Kuva 7 >PIC FILE= "L_2001131FI.002503.EPS"> Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset: - ainoastaan lähivalon osalta ja on suunniteltu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen, - ainoastaan kaukovalon osalta. Kuva 8 Kuva 9 >PIC FILE= "L_2001131FI.002601.EPS"> Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustetussa ajovalaisimessa on muovimateriaalista valmistettu linssi ja ajovalaisin täyttää säännön nro 1 vaatimukset: - sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on suunniteltu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen, - ainoastaan lähivalon osalta ja on suunniteltu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen. Lähivalaisimen hehkulanka ei saa toimia samanaikaisesti kaukovalaisimen hehkulangan ja/tai minkään muun lähivalaisimeen rakenteellisesti yhdistetyn ajovalaisimen kanssa. Ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien yksinkertaistetut merkinnät Kuva 10 (Pysty- ja vaakasuorat viivat esittävät kaavamaisesti merkkivalolaitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.) >PIC FILE= "L_2001131FI.002701.EPS"> Huomautus: Edellä esitetyt neljä esimerkkiä vastaavat valaisinlaitetta, jonka hyväksyntämerkki koskee: etuvalaisinta, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti, ajovalaisinta, joka tuottaa lähivaloa (suunniteltu sekä oikean- että vasemmanpuoleiseen liikenteeseen) ja kaukovaloa ja joka on hyväksytty säännön nro 1 muutossarjan 01 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin, etusumuvalaisinta, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 02 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin, luokan 1a etusuuntavalaisinta, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 02 mukaisesti. Kuva 11 Ajovalaisimen kanssa rakenteellisesti yhdistetty valaisin Esimerkki 1 >PIC FILE= "L_2001131FI.002801.EPS"> Edellä oleva esimerkki vastaa sellaisen muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää, joka on tarkoitettu käytettäväksi erityyppisissä ajovalaisimissa; kyseessä on: joko ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten ja jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86250 kandelan ja 101250 kandelan välillä ja joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 20 muutossarjan 02 mukaisesti, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty etuvalaisimeen, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti, tai ajovalaisin, joka tuottaa kaukovaloa ja oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten suunniteltua lähivaloa ja joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 1 muutossarjan 01 mukaisesti, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty samanlaiseen edellä esitettyyn etuvalaisimeen, taikka jompikumpi edellä mainituista ajovalaisimista, joka on hyväksytty erillisenä valaisimena. Ajovalaisimen päärungossa on oltava ainoa voimassa oleva hyväksyntänumero, esimerkiksi: >PIC FILE= "L_2001131FI.002802.EPS"> Esimerkki 2 >PIC FILE= "L_2001131FI.002803.EPS"> Edellä oleva esimerkki vastaa sellaisessa kahden ajovalaisimen kokoonpanossa käytettävän muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää, joka on hyväksytty Ranskassa (E2) ja joka koostuu ajovalaisimesta, joka saa aikaan sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten suunnitellun lähivalon ja jonka aikaansaaman kaukovalon enimmäisvoimakkuus on x kandelan ja y kandelan välillä, ja joka täyttää säännön nro 1 muutossarjan 01 vaatimukset sekä ajovalaisimesta, jonka aikaansaaman kaukovalon enimmäisvoimakkuus on w kandelan ja z kandelan välillä ja joka täyttää säännön nro 20 muutossarjan 02 vaatimukset; molempien ajovalaisimien enimmäisvoimakkuus on 86250 kandelan ja 101250 kandelan välillä. LIITE 6 Mittauskankaat A. Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisin (Mitat millimetreinä) Eurooppalainen vakiosäde >PIC FILE= "L_2001131FI.002902.EPS"> >TAULUKON PAIKKA> B. Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisin (Mitat millimetreinä) Eurooppalainen vakiosäde >PIC FILE= "L_2001131FI.002903.EPS"> >TAULUKON PAIKKA> C. Valaistusarvojen mittauspisteet >PIC FILE= "L_2001131FI.003001.EPS"> Huomautus: Kuvassa esitetään mittauspisteet oikeanpuoleista liikennettä varten. Vasemmanpuoleista liikennettä varten pisteet 7 ja 8 sijaitsevat vastaavilla paikoilla kuvan oikealla puolella. LIITE 7 Muovimateriaalista valmistettuja linssejä sisältäviä valaisimia koskevat vaatimukset - linssi - tai materiaalinäytteiden ja täydellisten valaisimien testaus 1. YLEISET VAATIMUKSET 1.1. Tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitettujen näytteiden on täytettävä jäljempänä 2.1-2.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. 1.2. Kahden täydellistä valaisinta edustavan näytteen, jotka on toimitettu tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti ja jotka sisältävät muovimateriaalista valmistetut linssit, on linssin materiaalin osalta täytettävä jäljempänä 2.6 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. 1.3. Muovimateriaalista valmistettujen linssien näytekappaleet tai materiaalinäytteet on testattava yhdessä sen heijastimen kanssa, johon ne on tarkoitettu asennettaviksi (jos sovellettavissa), hyväksyntätesteissä tämän liitteen lisäyksen 1 taulukossa A esitetyssä aikajärjestyksessä. 1.4. Jos valaisimen valmistaja pystyy kuitenkin osoittamaan, että tuote on jo läpäissyt jäljempänä 2.1-2.5 kohdassa tarkoitetut testit tai vastaavat testit toisen säännön mukaisesti, kyseisiä testejä ei tarvitse toistaa; ainoastaan lisäyksen 1 taulukossa B tarkoitetut testit ovat pakollisia. 2. TESTIT 2.1 Lämpötilamuutosten sieto 2.1.1. Testit Kolmen uuden näytteen (linssin) on käytävä läpi viisi lämpötilan ja kosteuden muutossykliä seuraavan ohjelman mukaisesti: - 3 tuntia lämpötilassa 40 °C +- 2 °C ja 85-95 prosentin suhteellisessa kosteudessa, - 1 tunti lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja 60-75 prosentin suhteellisessa kosteudessa, - 15 tuntia lämpötilassa - 30 °C +-2 °C, - 1 tunti lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja 60-75 prosentin suhteellisessa kosteudessa, - 3 tuntia lämpötilassa 80 °C +- 2 °C, - 1 tunti lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja 60-75 prosentin suhteellisessa kosteudessa. Ennen tätä testiä näytteitä on pidettävä lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja 60-75 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään neljän tunnin ajan. Huomautus: Yksi tunti lämpötilassa 23 °C +- 5 °C -jaksoihin on sisällyttävä ne siirtymäjaksot lämpötilasta toiseen, jotka ovat tarpeen lämpöshokkivaikutusten välttämiseksi. 2.1.2. Fotometriset mittaukset 2.1.2.1. Menetelmä Näytteille on suoritettava fotometriset mittaukset ennen testiä ja sen jälkeen. Näissä mittauksissa on käytettävä vakiolamppua seuraavissa pisteissä: - B 50 L ja 50 R lähivalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen lähivalon osalta (B 50 R ja 50 L vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta), - reitti Emax kaukovalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen kaukovalon osalta. 2.1.2.2. Tulokset Kustakin näytteestä ennen testiä ja sen jälkeen mitatut fotometriset arvot saavat vaihdella enintään 10 prosenttia fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit mukaan luettuina. 2.2. Ilmakehässä esiintyvien ja kemiallisten aineiden sieto 2.2.1. Ilmakehässä esiintyvien aineiden sieto Kolme uutta näytettä (linssiä tai materiaalinäytettä) on altistettava sellaisesta lähteestä peräisin olevalle säteilylle, jonka spektrijakauma on sama kuin lämpötilassa 5500 K-6000 K olevan mustan kappaleen. Lähteen ja näytteiden väliin on sijoitettava asianmukaiset suodattimet, jotta vähennetään mahdollisimman paljon säteilyä, joka on aaltopituudeltaan alle 295 nm ja yli 2500 nm. Näytteet on altistettava voimakkaalle valaistukselle, joka on teholtaan 1200 W/m2 +- 200 W/m2, sellaiseksi ajaksi, että näytteiden saaman valoenergian arvo on 4500 MJ/m2 +- 200 MJ/m2. Testausrakenteen sisällä näytteiden kanssa samaan tasoon asetetusta mustasta levystä mitatun lämpötilan on oltava 50 °C +- 5 °C. Tasaisen altistumisen varmistamiseksi näytteiden on pyörittävä säteilylähteen ympäri nopeudella 1-5 kierrosta minuutissa. Näytteet on suihkutettava tislatulla vedellä, jonka johtokyky on pienempi kuin 1 mS/m lämpötilassa 23 °C +- 5 °C, seuraavan syklin mukaisesti: - suihkutus: 5 minuuttia, - kuivaus: 25 minuuttia. 2.2.2. Kemiallisten aineiden sieto Kun edellä 2.2.1 kohdassa tarkoitettu testi ja jäljempänä 2.2.3.1 kohdassa tarkoitettu mittaus on suoritettu, mainittujen kolmen näytteen ulkopinnat on käsiteltävä 2.2.2.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla jäljempänä 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella. 2.2.2.1. Testiseos Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava: 61,5 prosenttia n-heptaania, 12,5 prosenttia tolueenia, 7,5 prosenttia etyylitetrakloridia, 12,5 prosenttia trikloorietyleeniä ja 6 prosenttia ksyleeniä (tilavuusprosentteina). 2.2.2.2. Testiseoksen levittäminen (ISO 105 -standardin mukaista) puuvillakankaanpalaa liotetaan, kunnes se on läpeensä kyllästetty edellä 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella, ja kangas levitetään 10 sekunnin kuluessa 10 minuutin ajaksi näytteen ulkopinnalle paineessa 50 N/cm2, joka vastaa 14 × 14 mm:n testipintaan kohdistettua 100 N:n voimaa. Tämän 10 minuutin jakson aikana kangaspalaa on kyllästettävä uudelleen seoksella niin, että neste on koostumukseltaan jatkuvasti täysin sama määritellyn testiseoksen koostumuksen kanssa. Levittämisen aikana näytteeseen kohdistettua painetta voidaan tasauttaa, jotta se ei aiheuta näytteeseen säröjä. 2.2.2.3. Puhdistaminen Testiseoksen näytteille levittämisen lopuksi näytteiden annetaan kuivua ilmassa, ja ne pestään tämän jälkeen 2.3 kohdassa (Liuotinaineiden sieto) määritellyllä liuoksella lämpötilassa 23 °C +- 5 °C. Jälkeenpäin näytteet huuhdotaan huolellisesti tislatulla vedellä, joka saa sisältää enintään 0,2 prosenttia epäpuhtauksia lämpötilassa 23 °C +- 5 °C, ja näytteet pyyhitään pehmeällä kankaalla. 2.2.3. Tulokset 2.2.3.1. Ilmakehässä esiintyvien aineiden sietotestin jälkeen näytteiden ulkopinnoissa ei saa esiintyä säröjä, naarmuja, lohkeilua eikä muodonmuutoksia, ja valon läpäisyn keskivaihtelu Δt = (T2-T3)/T2 kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti mitattuna ei saa olla enemmän kuin 0,020 (Δtm <= 0,020). 2.2.3.2. Kemiallisten aineiden sietotestin jälkeen näytteissä ei saa esiintyä jälkiä valovirran hajotukseen mahdollisesti vaikuttavista kemiallisista tahroista, ja valovirran hajotuksen keskivaihtelu Äd = (T5-T4)/T2 kolmesta naytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti mitattuna ei saa olla enemmän kuin 0,020 (Ädm <= 0,020). 2.3. Liuotinaineiden ja hiilivetyjen sieto 2.3.1. Liuotinaineiden sieto Kolmen näytteen (linssien tai materiaalinäytteiden) ulkopinnat on lämmitettävä lämpötilaan 50 °C +- 5 °C ja sitten upotettava viiden minuutin ajaksi seokseen, jota pidetään lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja jonka koostumus on: 99 osaa tislattua vettä, joka sisältää enintään 0,02 prosenttia epäpuhtauksia, ja yksi osa alkyyliaryylisulfonaattia. Testin lopuksi näytteet kuivataan lämpötilassa 50 °C +- 5 °C. Näytteiden pinnat puhdistetaan kostealla kankaalla. 2.3.2. Hiilivetyjen sieto Kolmen näytteen ulkopintoja hierotaan kevyesti yhden minuutin ajan sellaisessa seoksessa kastellulla puuvillakankaalla, jonka koostumus on 70 prosenttia n-heptaania ja 30 prosenttia tolueenia (tilavuusprosentteina), ja sen jälkeen näytteiden annetaan kuivua ilmassa. 2.3.3. Tulokset Kun edellä esitetyt kaksi testiä on suoritettu peräkkäin, valon läpäisyn keskivaihtelu Ät = (T2-T3)/T2 kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti mitattuna ei saa olla enemmän kuin 0,010 (Ätm <= 0,010). 2.4. Mekaanisen rappeutumisen sieto 2.4.1. Mekaanisen rappeutumisen aikaansaava menetelmä Kolmen uuden näytteen (linssin) ulkopinnoille on suoritettava yhdenmukaisen mekaanisen rappeutumisen testi tämän liitteen lisäyksessä 3 määriteltyä menetelmää käyttäen. 2.4.2. Tulokset Tämän testin jälkeen valon läpäisyn: Ät = (T2-T3)/T2 ja hajotuksen: Äd = (T5-T4)/T2 vaihtelut on mitattava lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti edellä olevassa 2.2.4 kohdassa määritellyllä alueella. Kolmen näytteen keskiarvon on oltava sellainen, että (Ätm +- 0,100) ja (Ädm +- 0,050). 2.5. Mahdollisten pinnoitteiden pysyvyyttä koskeva testi 2.5.1. Näytteen valmistelu Linssin pinnoitteen alueella oleva pinta, joka on kooltaan 20 mm × 20 mm, leikataan partaterällä tai neulalla ritiläksi, jonka neliöt ovat kooltaan suunnilleen 2 mm × 2 mm. Terään tai neulaan kohdistuvan paineen on oltava riittävä, jotta terä tai neula leikkaa vähintään pinnoitteen läpi. 2.5.2. Testin kuvaus Käytetään kiinnitysteippiä, jonka kiinnitysvoima on 2 N leveyssenttimetriä kohti +- 20 prosenttia tämän liitteen lisäyksessä 4 määritellyissä vakio-olosuhteissa mitattuna. Kiinnitysteippiä, jonka on oltava vähintään 25 mm leveä, painetaan vähintään viiden minuutin ajan 2.5.1 kohdassa määritellyn mukaisesti valmisteltua pintaa vasten. Tämän jälkeen kiinnitysteipin päätä kuormitetaan siten, että kohteena olevaan pintaan nähden kohtisuorassa oleva voima tasapainottaa kyseiseen pintaan kohdistuvan kiinnitysvoiman. Tässä vaiheessa teippi irrotetaan vakionopeudella 1,5 m/s +- 0,2 m/s. 2.5.3. Tulokset Ritiläalueella ei saa esiintyä mainittavia huononemia. Huononemat leikkauskohdissa neliöiden välillä tai viiltojen reunoilla sallitaan, jos huonontunut alue ei edusta yli 15:tä prosenttia ritiläpinnasta. 2.6. Muovimateriaalista valmistetulla linssillä varustetun täydellisen valaisimen testit 2.6.1. Linssin pinnan mekaanisen rappeutumisen sieto 2.6.1.1. Testit Valaisinnäytteen nro 1 linssille on suoritettava edellä 2.4.1 kohdassa määritelty testi. 2.6.1.2. Tulokset Testin jälkeen valaisimelle tämän säännön mukaisesti suoritettujen fotometristen mittausten tulokset saavat ylittää enintään 30 prosentilla pisteille B 50 L ja HV määritellyt enimmäisarvot ja alittaa enintään 10 prosenttia pisteelle 75 R määritellyt vähimmäisarvot (vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta kyseeseen tulevat pisteet B 50 R, HV ja 75 L). 2.6.2. Mahdollisten pinnoitteiden pysyvyyttä koskeva testi Valaisinnäytteen nro 2 linssille on suoritettava edellä 2.5 kohdassa määritelty testi. 3. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUS 3.1. Linssien valmistuksessa käytettyjen materiaalien osalta samaan sarjaan kuuluvat valaisimet katsotaan tämän säännön mukaisiksi, jos: 3.1.1. kemiallisten aineiden sietotestin sekä liuotinaineiden ja hiilivetyjen sietotestin jälkeen näytteiden ulkopinnoissa ei ole paljain silmin havaittavissa säröjä, lohkeilua eikä muodonmuutoksia (ks. 2.2.2, 2.3.1 ja 2.3.2 kohta), 3.1.2. edellä 2.6.1.1 kohdassa määritellyn testin jälkeen fotometriset arvot 2.6.1.2 kohdassa tarkoitetuissa mittauspisteissä ovat tässä säännössä vaatimustenmukaisuudelle määriteltyjen rajojen sisällä. 3.2. Jos testitulokset eivät täytä vaatimuksia, testit toistetaan toisella sattumanvaraisesti valitulla ajovalaisinnäytteellä. Liite 7 - Lisäys 1 HYVÄKSYNTÄTESTIEN AIKAJÄRJESTYS A. Muovimateriaaleille (tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitetuille linsseille tai materiaalinäytteille) suoritettavat testit >TAULUKON PAIKKA> B. (Tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti toimitetuille) täydellisille valaisimille suoritettavat testit >TAULUKON PAIKKA> Liite 7 - Lisäys 2 VALON HAJOTUKSEN JA LÄPÄISYN MITTAUSMENETELMÄ 1. LAITTEET (ks. kuva) Kollimaattori K:n, jolla on puolihajoama β/2 = 17,4 x 10-4 rd, sädettä rajoittaa 6 mm:n aukolla varustettu himmennin DT, jota vasten näytteen alusta sijoitetaan. Konvergentti akromaattinen linssi L2, jonka pallopoikkeamat on korjattu, yhdistää himmentimen DT ilmaisimeen R; linssi L2:n läpimitan on oltava sellainen, että linssi ei himmennä näytteen levittämää valoa keilaan, jonka puolihuippukulma on β/2 = 14°. Rengasmainen himmennin DD, jonka kulmat ovat αo/2 = 1° ja max/2 = 12°, sijoitetaan linssin L2 kuvafokaalitasolle. Himmentimen läpinäkymätön keskiosa on tarpeen suoraan valonlähteestä tulevan valon eliminoimiseksi. Himmentimen keskiosa on voitava irrottaa valonsäteestä siten, että se palaa täsmälleen alkuperäiseen asentoonsa. Etäisyys L2 DT ja linssin L2 fokaalipituus F2(1) on valittava niin, että kuva DT peittää täysin ilmaisimen R. Kun alkutulovalovirtaan viitataan 1000 yksikkönä, kunkin lukeman absoluuttisen tarkkuuden on oltava parempi kuin 1 yksikkö. 2. MITTAUKSET >TAULUKON PAIKKA> >PIC FILE= "L_2001131FI.003801.EPS"> (1) L2:n osalta suositellaan käytettäväksi noin 80 mm:n polttoväliä. Liite 7 - Lisäys 3 SUIHKUTUSTESTAUSMENETELMÄ 1. TESTILAITTEET 1.1. Ruisku Käytettävässä ruiskussa on oltava läpimitaltaan 1,3 mm:n suutin, joka mahdollistaa 0,24 +- 0,02 1:n nestevirran minuutissa käyttöpaineella 6,0 bar-0, +- 0,5 bar. Näissä käyttöolosuhteissa aikaansaatavan suihkun muodon on oltava läpimitaltaan 170 mm +- 50 mm rappeutumiselle altistetulla pinnalla, joka on 380 mm +- 10 mm:n etäisyydellä suuttimesta. 1.2. Testiseos Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava: - silikahiekkaa, jonka kovuus on 7 Mohrin asteikolla, raekoko 0-0,2 mm ja jakauma lähes normaali kulmakertoimen ollessa 1,8-2, - vettä, jonka kovuus on enintään 205 g/m3 sellaisen seoksen osalta, jossa on 25 g hiekkaa vesilitraa kohti. 2. TESTI Valaisimien linssien ulkopinnat on altistettava kerran tai useammin edellä esitetyllä tavalla tuotetun hiekkasuihkun vaikutukselle. Suihku on suunnattava lähes kohtisuoraan testattavalle pinnalle. Rappeutuminen tarkistetaan yhden tai useamman lasinäytteen avulla, jotka on asetettu vertailun vuoksi testattavien linssien läheisyyteen. Seosta suihkutetaan, kunnes vaihtelu näytteen tai näytteiden aikaansaaman valon hajotuksessa lisäyksessä 2 määritellyllä menetelmällä mitattuna on sellainen, että: >VIITTAUS KAAVIOON> Voidaan käyttää useita vertailunäytteitä sen tarkistamiseksi, että koko testattava pinta on tasaisesti rappeutunut. Liite 7 - Lisäys 4 KIINNITYSTEIPIN PYSYVYYSTESTI 1. TARKOITUS Tämän menetelmän avulla pystytään vakio-olosuhteissa määrittämään kiinnitysteipin lineaarinen kiinnitysvoima lasilevyyn nähden. 2. PERIAATE Mitataan voima, joka tarvitaan irrottamaan kiinnitysteippi lasilevystä 90°:n kulmassa. 3. MÄÄRITELLYT ILMAN OLOSUHTEET Ympäristön lämpötilan on oltava 23 °C +- 5 °C ja suhteellisen kosteuden 65 +- 15 prosenttia. 4. TESTIKAPPALEET Ennen testiä kiinnitysteipin näyterullaa on pidettävä 24 tunnin ajan määritellyissä ilman olosuhteissa (ks. 3 kohta edellä). Kustakin rullasta testataan viisi 400 mm:n pituista testikappaletta. Kyseiset testikappaleet otetaan rullasta, kun teipistä on irrotettu kolme ensimmäistä kierrosta. 5. MENETTELY Testi on suoritettava 3 kohdassa määritellyissä olosuhteissa. Viisi testikappaletta otetaan, kun teippiä rullataan auki rullan säteen suuntaisesti nopeudella, joka on noin 300 mm/s, ja tämän jälkeen kappaleet kiinnitetään 15 sekunnin kuluessa seuraavassa esitetyllä tavalla. Teippi kiinnitetään lasilevyyn portaattomasti sormen hienoisella pituussuuntaisella hankaavalla liikkeellä teippiä liiallisesti painamatta niin, että teipin ja lasilevyn väliin ei jää ilmakuplia. Kokoonpano jätetään määriteltyihin ilman olosuhteisiin 10 minuutin ajaksi. Testikappaletta irrotetaan noin 25 mm:n verran levystä testikappaleen akseliin nähden kohtisuorassa tasossa. Levy kiinnitetään paikalleen ja teipin irrallista päätä taivutetaan taaksepäin 90°:n kulmassa. Voimaa käytetään siten, että erottava viiva teipin ja levyn välillä on kohtisuorassa kyseiseen voimaan ja levyyn nähden. Teippiä vedetään sen irrottamiseksi nopeudella, joka on 300 mm/s +- 30 mm/s, ja tähän tarvittava voima merkitään muistiin. 6. TULOKSET Saadut viisi arvoa asetetaan järjestykseen ja lasketaan niiden keskiarvo, joka on mittauksen tulos. Arvo ilmaistaan Newtoneina teipin leveyssenttimetriä kohti. LIITE 8 Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset 1. YLEISTÄ 1.1. Vaatimustenmukaisuutta koskevat tämän säännön mahdolliset mekaaniset ja geometriset vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia. 1.2. Fotometristen ominaisuuksien osalta sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa: 1.2.1. mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. Arvojen B 50 L (tai R) ja alueen III osalta poikkeamat saavat olla enintään: B 50 L (tai R) 0,2 luksia, vastaa 20:tä prosenttia 0,3 luksia, vastaa 30:tä prosenttia Alue III 0,3 luksia, vastaa 20:tä prosenttia 0,45 luksia, vastaa 30:tä prosenttia 1.2.2. tai jos 1.2.2.1. lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi 0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n ympyrä rajaa mittauskankaalle (etäisyys 25 m) pisteiden B 50 L (tai R) (sallittu toleranssi 0,1 luksia), 75 R (tai L), 25 R ja 25 L ympärille, sekä lisäksi alueen IV koko sillä alueella, joka on enintään 22,5 cm viivojen 25 R ja 25 L yläpuolella, 1.2.2.2. ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax, missä tahansa tämän säännön 6.6 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan + 20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja - 20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta. Viitemerkkiä ei oteta huomioon. 1.2.3. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 1°. 1.2.4. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimelle suoritettavat testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua. 1.2.5. Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon. 1.2.6. Viitemerkkiä ei oteta huomioon. 1.3. Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä. Vaaleankeltaista valoa säteilevän ajovalaisimen fotometristen ominaisuuksien on täytettävä tähän sääntöön sisältyvät arvot kerrottuna 0,84:llä. 2. ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä ajovalaisinta. Ensimmäinen kahdesta näytteestä merkitään A:ksi ja toinen kahdesta näytteestä B:ksi. 2.1. Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi 2.1.1. Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen kielteiset poikkeamat ovat: 2.1.1.1. näyte A A1: yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia A2: molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia siirrytään näytteeseen B 2.1.1.2. näyte B B1 molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia 2.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta täyttyvät. 2.2. Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi 2.2.1. Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat: 2.2.1.1. näyte A A3: yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia mutta enintään 30 prosenttia 2.2.1.2. näyte B B2: A2:n osalta yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia B3: A2:n osalta yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia mutta enintään 30 prosenttia 2.2.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta eivät täyty. 2.3. Hyväksyntä peruutetaan Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 10 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat: 2.3.1. näyte A A4: yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia A5: molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia 2.3.2. näyte B B4: A2:n osalta yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia B5: A2:n osalta molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia B6: A2:n osalta yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia 2.3.3. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden A ja B osalta eivät täyty. 3. TOISTETTU NÄYTTEENOTTO A3:n, B2:n ja B3:n osalta toistettu näytteenotto (kahdesta sellaisesta ajovalaisimesta koostuvat kolmas näyte C ja neljäs näyte D, jotka on valittu sen jälkeen valmistetusta erästä, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi) suoritetaan kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta. 3.1. Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi 3.1.1. Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat: 3.1.1.1. näyte C C1: yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia C2: molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia siirrytään näytteeseen D 3.1.1.2. näyte D D1: C2:n osalta molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia 3.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta täyttyvät. 3.2. Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi 3.2.1. Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat: 3.2.1.1. näyte D D2: C2:n osalta yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia 3.2.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta eivät täyty. 3.3. Hyväksyntä peruutetaan Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 10 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat: 3.3.1. näyte C C3: yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia C4: molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia 3.3.2. näyte D D3: C2:n osalta yksi ajovalaisin 0 tai yli 0 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia 3.3.3. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden C ja D osalta eivät täyty. 4. VALORAJAN PYSTYSUUNTAINEN SIIRTYMÄ Kun tarkastetaan lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää, sovelletaan seuraavaa menettelyä: yksi näytettä A edustavista ajovalaisimista on tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevan 2.2.2 kohdan syklin. Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 1,5 mrad. Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen näytettä A edustava ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad. Jos kyseinen arvo 1,5 mrad näytteen A osalta ei kuitenkaan täyty, kaksi näytettä B edustavaa ajovalaisinta on testattava saman menettelyn mukaisesti, ja molempien näytteiden arvo Δr saa olla enintään 1,5 mrad. Kuva 1 >PIC FILE= "L_2001131FI.004501.EPS">