LIITE 3

Etutörmäystesti estettä vastaan

1. Tarkoitus

Tällä testillä tarkastetaan, täyttääkö ajoneuvo kohdassa 5.1 vahvistetut vaatimukset.

2. Välineet, menettelyt ja mittalaitteet

2.1 Testausalue

Testausalueen on oltava tarpeeksi suuri, jotta siihen mahtuvat kiihdytysrata, este ja testissä tarvittavat tekniset laitteet. Radan loppuosan on vähintään viiden metrin matkalta ennen estettä oltava vaakasuora (kaltevuus pienempi kuin 3 % metrillä), tasainen ja sileä.

2.2 Este

Este on teräsbetonikappale, jonka leveys edestä on vähintään 3 m ja jonka korkeus on vähintään 1,5 m. Esteen on oltava niin paksu, että sen massa on vähintään 70 tonnia. Etuseinämän on oltava tasainen, pystysuora ja kohtisuorassa testiradan akseliin nähden. Se on peitettävä vanerilevyillä, joiden paksuus on 20 ± 2 mm ja jotka ovat hyväkuntoisia. Vanerilevyn ja esteen väliin voidaan asentaa teräslevy, jonka paksuus on vähintään 25 mm. Myös ominaisuuksiltaan erilaista estettä voidaan käyttää, kunhan sen törmäyspinnan ala on suurempi kuin testattavan ajoneuvon etuosan törmäysalue ja kunhan se tuottaa vastaavat tulokset.

2.3 Ajoneuvon käyttövoima

Törmäyshetkellä ajoneuvoon ei saa enää vaikuttaa minkään ohjaus- tai voimalaitteen toiminta. Sen on osuttava esteeseen kohtisuorassa suunnassa törmäysseinämään nähden. Suurin sallittu sivusuuntainen poikkeama ajoneuvon pystysuoran keskilinjan ja törmäysseinän pystysuoran keskilinjan välillä on ± 30 cm.

2.4 Ajoneuvon varustus

2.4.1 Testiä varten ajoneuvo on varustettava joko kaikilla tavanomaisilla osilla ja laitteistoilla, jotka kuuluvat sen kuormittamattomaan massaan, tai sen on oltava sellaisessa kunnossa, että se täyttää ajokunnossa tämän vaatimuksen matkustajatilan komponentteja ja laitteistoja sekä ajoneuvon kokonaismassan jakautumista koskevilta osin. Poikkeuksena tämän säännön kohdasta 5.1 testi voidaan valmistajan pyynnöstä suorittaa testinuket paikoilleen asennettuina, jos ne eivät estä ohjausmekanismin liikettä. Testinukkien massaa ei oteta testissä huomioon.

2.4.2 Jos ajoneuvo kulkee ulkoisten laitteiden avulla, polttoaineensyöttöjärjestelmä on täytettävä ainakin 90-prosenttisesti sen täydestä tilavuudesta syttymättömällä nesteellä, jonka tiheys on 0,7–1. Vaatimus ei koske ajoneuvoja, joissa käytetään polttoaineena vetyä. Kaikki muut järjestelmät (jarrunestesäiliöt, jäähdytin jne.) voivat olla tyhjiä.

2.4.3 Jos ajoneuvo liikkuu oman moottorinsa voimalla, polttoainesäiliön on oltava täytettynä vähintään 90-prosenttisesti. Kaikkien muiden säiliöiden on oltava täynnä. Valmistajan ja tutkimuslaitoksen sopimuksella voidaan muuttaa polttoainejärjestelmää, jotta käytettävissä on sopiva määrä polttoainetta moottorin tai sähköenergian muuntojärjestelmän käyttämiseen. Tällöin polttonestesäiliön on oltava täytettynä syttymättömällä nesteellä, jonka tiheys on 0,7–1, niin, että sen massa on vähintään 90 prosenttia täyden säiliön massasta. Vaatimus ei koske vetypolttoaineen säiliöitä.

2.4.4 Sähköisen voimajärjestelmän säätö

2.4.4.1 REESS-järjestelmän varaustilan on oltava sellainen, että voimajärjestelmää voidaan käyttää normaalisti valmistajan suosituksen mukaisesti.

2.4.4.2 Sähköiseen voimajärjestelmään kytketään virta käyttämällä tai käyttämättä alkuperäisiä sähköenergian lähteitä (esim. moottorikäyttöistä generaattoria, REESS-järjestelmää tai sähköenergian muuntojärjestelmää). On kuitenkin huomattava seuraavaa:

2.4.4.2.1 Tutkimuslaitoksen ja valmistajan niin sopiessa on oltava mahdollista suorittaa testi niin, etteivät kaikki sähköisen voimajärjestelmän osat ole jännitteisiä, ellei tämä vaikuta kielteisesti testin tulokseen. Niiden sähköisen voimajärjestelmän osien kohdalla, jotka eivät ole jännitteisiä, suojaus sähköiskua vastaan on osoitettava joko fyysisellä suojauksella tai eristysresistanssilla ja asianmukaisella lisänäytöllä.

2.4.4.2.2 Jos järjestelmässä on automaattinen poiskytkentätoiminne, on valmistajan pyynnöstä sallittava testin suorittaminen siten, että automaattista toiminnetta käytetään. Tällöin on osoitettava, että automaattinen katkaisin olisi toiminut törmäystestin aikana. Tähän kuuluu automaattinen aktivointisignaali ja galvaaninen erottaminen ottaen huomioon törmäyksen aikana havaitut olosuhteet.

2.4.5 Testien suorittamisesta vastaava tutkimuslaitos voi valmistajan pyynnöstä sallia, että muiden sääntöjen mukaisissa testeissä käytettävää ajoneuvoa (mukaan luettuna testit, jotka voivat vaikuttaa ajoneuvon rakenteeseen) käytetään myös tämän säännön mukaisissa testeissä.

2.4.6 Jos ohjauspyörä on säädettävä, se on asetettava valmistajan ilmoittamaan vakioasentoon tai muussa tapauksessa säätöalueidensa puoliväliin.

2.5 Nopeus törmäyshetkellä

Nopeuden on oltava törmäyshetkellä 48,3–53,1 km/h (30–33 mph). Jos testi on tehty suuremmalla törmäysnopeudella ja jos ajoneuvo on täyttänyt vahvistetut vaatimukset, testi katsotaan hyväksytyksi.

2.6 Mittauslaitteet

Kohdassa 2.5 tarkoitetun nopeuden tallentamiseen käytetyn laitteen tarkkuuden on oltava ± 1 %.

3. Tulokset

3.1 Ohjauslaitteen taaksepäin ja ylöspäin suuntautuvan liikkeen määrittämiseksi tallennetaan ( 1 ) törmäyksen aikana muutos, jonka törmäys aiheuttaa ohjauspylvään (ja -akselin) yläosan ja ajoneuvon sellaisen pisteen, johon törmäys ei ole vaikuttanut, väliseen etäisyyteen mitattuna vaakasuunnassa ( 2 ) yhdensuuntaisesti ajoneuvon pituusakseliin nähden sekä pystysuunnassa kohtisuoraan pituusakseliin nähden. Muutoksen suurin tallennettu arvo katsotaan taaksepäin ja ylöspäin suuntautuvaksi liikkeeksi.

3.2 Testin jälkeen ajoneuvon kärsimät vahingot on esitettävä kirjallisessa selosteessa. Ajoneuvosta on otettava ainakin yksi valokuva seuraavista osista:

3.2.1 sivut (oikea ja vasen)

3.2.2 etuosa

3.2.3 pohja

3.2.4 matkustajatilan sisällä oleva alue, johon törmäys on vaikuttanut.

4. Korjauskertoimet

4.1 Merkinnät V tallennettu nopeus km/h mo prototyypin massa tämän liitteen kohdassa 2.4 esitetyssä tilassa m1 prototyypin massa testauslaitteisto mukaan luettuna Do törmäyksen aikana mitattu etäisyyden muutos tämän liitteen kohdan 3.1 mukaisesti D1 testin tuloksien määrittämiseksi käytetty etäisyyden muutos K1 suurempi arvoista ja 0,83 K2 suurempi arvoista ja 0,8.

4.2 Korjattu muutos D 1 , jota käytetään tarkastettaessa, onko prototyyppi tämän säännön vaatimusten mukainen, lasketaan seuraavasta kaavasta: D1 = Do.K1.K2

4.3 1 on suurempi kuin m o , jos m 1 on enintään 1,25 m o ja jos muutoksesta D 1 kaavalla D 2 = saatu korjattu muutos D 2 osoittaa, että uusi ajoneuvo täyttää yhä tämän säännön kohdan 5 vaatimukset. Etutörmäystestiä estettä vasten ei vaadita sellaisilta ajoneuvoilta, jotka ovat samanlaisia kuin prototyyppi tämän säännön kohdassa 2.2 eriteltyjen ominaisuuksien osalta mutta joiden massa mon suurempi kuin m, jos mon enintään 1,25 mja jos muutoksesta Dkaavalla Dsaatu korjattu muutos Dosoittaa, että uusi ajoneuvo täyttää yhä tämän säännön kohdan 5 vaatimukset.

5. Vastaavat menettelyt

5.1 Vaihtoehtoiset testit voidaan sallia tyyppihyväksyntäviranomaisen harkinnan mukaan, jos vastaavuus voidaan osoittaa. Hyväksyntäasiakirjaan on liitettävä seloste, jossa esitetään käytetty menetelmä ja saadut tulokset tai syy siihen, miksi testiä ei tehty.

5.2 Vastuu vaihtoehtoisen menetelmän vastaavuuden osoittamisesta on valmistajalla, joka haluaa käyttää tällaista menetelmää, tai tämän edustajalla.

(1) Tallentaminen voidaan korvata suurimpien arvojen mittauksilla.

(2) ”Vaakasuunta” viittaa matkustajatilan asentoon ajoneuvon ollessa liikkumaton ennen testiä eikä siihen asentoon, jossa se on ajoneuvon liikkuessa maanpintaan nähden. ”Pystysuunta” on kohtisuorassa vaakasuuntaan nähden ja ylöspäin.