Schengenin säännöstö - Toimeenpanevan komitean päätös, tehty 28 päivänä huhtikuuta 1999, rangaistavien tekojen ehkäisyssä ja tutkimisessa noudatettavista poliisiyhteistyön periaatteista (CH/Com-ex (99) 18)



Virallinen lehti nro L 239 , 22/09/2000 s. 0421 - 0423



TOIMEENPANEVAN KOMITEAN PÄÄTÖS, tehty 28 päivänä huhtikuuta 1999, rangaistavien tekojen ehkäisyssä ja tutkimisessa noudatettavista poliisiyhteistyön periaatteista (SCH/Com-ex (99) 18) TOIMEENPANEVA KOMITEA, joka ottaa huomioon Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 132 artiklan, ottaa huomioon kyseisen yleissopimuksen 39 artiklan, jatkaa kansainvälisen poliisiyhteistyön edellytysten parantamiseen tähtääviä pyrkimyksiä, ottaa huomioon 16 päivänä joulukuuta 1998 tehdyn toimeenpanevan komitean päätöksen (asiak. SCH/Com-ex (98) 51 rev 3), ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: Hyväksytään puheenjohtajavaltion 28 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä muistiossa (asiak. SCH/I (98) 75 rev 5) esitetyt, rangaistavien tekojen ehkäisyssä ja tutkimisessa noudatettavat poliisiyhteistyön periaatteet. Luxemburgissa 28 päivänä huhtikuuta 1999. Puheenjohtaja C. H. Schapper Asia: 39 artiklan soveltaminen; poliisiyhteistyön tehostaminen rangaistavien tekojen ehkäisemisessä ja tutkimisessa SCH/I (98) 75 rev 5 Poliisiyhteistyön tehostaminen rangaistavien tekojen tutkinnassa on yksi puheenjohtajavaltio Saksan asettamista tavoitteista. Puheenjohtajavaltio Saksa toimitti 14. syyskuuta 1998 pidettyyn kokoukseen asiakirjan SCH/I (98) 55 rev, jossa esitellään ongelmat ja ehdotetaan niihin ratkaisuja. Kaikki valtuuskunnat olivat yhtä mieltä siitä, että rangaistavien tekojen ehkäisemisessä ja tutkimisessa tehtävän poliisiyhteistyön puutteita voidaan korjata ratkaisevasti, jos yleissopimuksen määräyksiä tulkitaan yhdenmukaisesti ja niitä sovelletaan asetettujen tavoitteiden mukaisesti. Schengen-valtiot sopivat, että poliisiyhteistyön tehostaminen rangaistavien tekojen tutkimisessa ei saa kaventaa oikeusviranomaisten toimivaltaa. Seuraavat ratkaisut voidaan toteuttaa lähiaikoina: 1) Luettelo Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 39 artiklan mukaisesti Schengen-valtioiden poliisiviranomaiset voivat vaihtaa tietoja rangaistavien tekojen tutkimisen ja ehkäisemisen tehostamiseksi edellyttäen, että - tietojenvaihto ei edellytä pakkotoimenpiteitä - tietojenvaihto sallitaan pyynnön vastaanottaneen sopimusosapuolen kansallisessa lainsäädännössä ja että toimenpiteiden suorittaminen ei kuulu yksinomaan oikeusviranomaisten tehtäviin eikä ole luvanvaraista. Rangaistavien tekojen tutkimista ja ehkäisemistä on tehostettava siten, että silloin kun on kyse täsmällisestä olettamasta tai konkreettisesta vaarasta, Schengen-valtioiden poliisiviranomaiset voivat tehdä yhteistyötä erityisesti alla olevassa luettelossa esitettyjen toimien suorittamiseksi ilman, että heidän on turvauduttava oikeusviranomaisten apuun. Luettelo ei ole tyhjentävä. Toimet suoritetaan pyynnön vastaanottaneen valtion ja pyynnön esittäneen valtion kansallisen lainsäädännön niin salliessa. Näitä toimia ovat: - ajoneuvojen haltijoiden ja kuljettajien tunnistaminen - ajokortteja koskevat pyynnöt - voimassa olevien osoitteiden ja asuinpaikkojen etsiminen - puhelin-, faksi- tai Internet-liittymän haltijan tunnistaminen, kun kyseessä on luettelossa julkaistu numero - poliisin tietojenkeruu asianosaisilta vapaaehtoispohjalta(1) - henkilöllisyyden tarkistaminen - poliisiviranomaisten tietojärjestelmistä tai asiakirjoista peräisin olevien tietojen välittäminen tietosuojamääräysten niin salliessa - suunnitelmien laatiminen ja tutkimusmenetelmien yhdenmukaistaminen sekä kiireellisten tutkimusten aloittaminen (riippumatta Schengenin tietojärjestelmän (SIS) välityksellä suoritettavasta tutkimuksesta) - tavaroiden, erityisesti aseiden ja ajoneuvojen alkuperää koskevat tiedot (myyntikanavia koskevat kyselyt) - jälkien etsintä (ajoneuvoille aiheutuneiden vahinkojen toteaminen paikan päällä, kun on kyse tapaturmasta, jota on seurannut pako tapahtumapaikalta; asiakirjoissa esiintyvien raaputusjälkien etsintä jne.). Suhteissaan yhteen tai useampaan muuhun valtioon kukin Schengen-valtio voi lisäksi päättää yleissopimuksen 39 artiklan mukaisesti muista aloista, joilla voidaan tehdä poliisiyhteistyötä ilman oikeuslaitoksen apua. 2) Oikeusviranomaisen suostumusta koskevan varauman säilyttäminen (39 artiklan 2 kappale) Tietojen käyttäminen todistamiskeinona rikosoikeudenkäynnissä on mahdollista määräaikojen puitteissa ainoastaan, jos pyynnön vastaanottanut valtio ei vaadi virallista oikeusapupyyntöä jo toimitetun poliisin pyynnön lisäksi. Syytteeseenpanoviranomaisten rajallisia voimavaroja olisi käytettävä rikostentorjunnan välittömien ongelmien ratkaisemiseen eikä niitä saisi tarpeettomasti rasittaa lupaongelmilla. Yleissopimuksen 39 artiklan 2 kappaleessa ei myöskään määrätä sääntöjä siitä, miten oikeusviranomaisilta on pyydettävä lupaa, jos tietoja halutaan käyttää todistamiskeinona rikosoikeudenkäynnissä. Valtiot voivat siis vapaasti valita, millaista menettelyä ne käyttävät kyseistä lupaa hankkiessaan. Schengen-valtiot ovat yhtä mieltä siitä, että poliisiviranomaiset tai oikeusviranomaiset voivat välittää lupapyynnöt ja niihin liittyvät oikeusapupyyntöasiakirjat millä tahansa nopealla tavalla edellyttäen, että tietojen välittämisestä jää kirjallinen todiste, josta voidaan todeta asiakirjan alkuperä (esim. faksi tai sähköposti). 3) Menettelyjen yksinkertaistaminen Menettelyjä yksinkertaistamalla on myös mahdollista nopeuttaa rangaistavien tekojen tutkimista erityisesti kiireellisissä tapauksissa. Esimerkkinä voidaan mainita kahden Schengen-valtion kahdenvälisessä sopimuksessa oleva ratkaisu, jossa määrätään, että välittömän vaaran ollessa kyseessä poliisiviranomaiset voivat oikeuden pyynnöstä käyttää suoraa apua suorittaessaan kuulusteluja, etsintöjä tai takavarikointeja. Schengen-valtiot tarkastelevat kyseisen sopimuksen tai muiden samantyyppisten sopimusten soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella, voitaisiinko tämäntyyppisiä menettelyjä kehittää käytettäväksi kaikkien Schengen-valtioiden välillä. (1) Itävallan, Saksan ja Alankomaiden osalta niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti: poliisin suorittamat vapaaehtoisuuteen perustuvat kuulemiset.