FI Euroopan unionin virallinen lehti L 41/1

Vain alkuperäiset UN/ECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UN/ECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 10 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää sähkömagneettisen yhteensopivuuden osalta [2017/260]

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

Täydennys 01 muutossarjaan 05 – voimaantulopäivä: 8. lokakuuta 2016

SISÄLLYS

SÄÄNTÖ

1. Soveltamisala

2. Määritelmät

3. Hyväksynnän hakeminen

4. Hyväksyntä

5. Merkinnät

6. Muita konfiguraatioita kuin REESS-järjestelmän lataustilaa kytkettynä sähköverkkoon koskevat vaatimukset

7. Konfiguraatiota ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” koskevat lisävaatimukset

8. Ajoneuvon tyyppihyväksynnän muutos tai laajennus SE-asennelman lisäämisen tai korvaamisen seurauksena

9. Tuotannon vaatimustenmukaisuus

10. Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta

11. Tuotannon lopettaminen

12. Ajoneuvon tai SE-asennelman tyyppihyväksynnän muutos ja hyväksynnän laajentaminen

13. Siirtymämääräykset

14. Hyväksyntätesteistä vastaavien tutkimuslaitosten sekä tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet

Lisäys 1 – Luettelo standardeista, joihin tässä säännössä viitataan

Lisäys 2 – Laajakaistaisen säteilyn viiterajat ajoneuvolle – Ajoneuvon ja antennin etäisyys 10 m

Lisäys 3 – Laajakaistaisen säteilyn viiterajat ajoneuvolle – Ajoneuvon ja antennin etäisyys 3 m

Lisäys 4 – Kapeakaistaisen säteilyn viiterajat ajoneuvolle – Ajoneuvon ja antennin etäisyys 10 m

Lisäys 5 – Kapeakaistaisen säteilyn viiterajat ajoneuvolle – Ajoneuvon ja antennin etäisyys 3 m

Lisäys 6 – SE-asennelma – Laajakaistaisen säteilyn viiterajat

Lisäys 7 – SE-asennelma – Kapeakaistaisen säteilyn viiterajat

Lisäys 8 – Korkeajännitteinen keinoverkko

Liitteet

1 Esimerkkejä hyväksyntämerkeistä

2 A Ajoneuvon sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevassa tyyppihyväksynnässä käytettävä ilmoituslomake

2 B SE-asennelman sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevassa tyyppihyväksynnässä käytettävä ilmoituslomake

3 A Ilmoitus ajoneuvon, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta säännön nro 10 mukaisesti

3 B Ilmoitus SE-asennelman tyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta säännön nro 10 mukaisesti.

4 Ajoneuvojen laajakaistaisten sähkömagneettisten säteilypäästöjen mittausmenetelmä

5 Ajoneuvojen kapeakaistaisen sähkömagneettisen säteilyn mittausmenetelmä

6 Ajoneuvojen sähkömagneettisten häiriöiden siedon testausmenetelmä

7 SE-asennelmien laajakaistaisten sähkömagneettisten säteilypäästöjen mittausmenetelmä

8 SE-asennelmien kapeakaistaisten sähkömagneettisten säteilypäästöjen mittausmenetelmä

9 SE-asennelmien sähkömagneettisten häiriöiden siedon testausmenetelmät

10 SE-asennelmien sähkömagneettisten häiriöiden siedon ja niiden transienttipäästöjen testausmenetelmät

11 Ajoneuvon vaihtovirtajohtimissa syntyvien yliaaltojen testausmenetelmät

12 Ajoneuvon vaihtovirtajohtimissa syntyvien jännitteenvaihteluiden ja välkynnän testausmenetelmät

13 Ajoneuvojen vaihto- tai tasavirtajohtimista lähtevien radiotaajuusvälitteisten häiriöiden testausmenetelmät

14 Ajoneuvojen verkko- ja teleliitännöistä lähtevien radiotaajuusvälitteisten häiriöiden testausmenetelmät

15 Menetelmä ajoneuvojen testaamiseksi vaihto- ja tasavirtajohtimia pitkin johtuvien transienttipurskehäiriöiden siedon osalta

16 Menetelmä ajoneuvojen testaamiseksi vaihto- ja tasavirtajohtimia pitkin johtuvien syöksyjännitteiden siedon osalta

17 SE-asennelmalta tulevissa vaihtovirtajohtimissa syntyvien yliaaltojen testausmenetelmät

18 SE-asennelmalta tulevissa vaihtovirtajohtimissa syntyvien jännitteenvaihteluiden ja välkynnän testausmenetelmät

19 SE-asennelmalta tulevissa tasa- tai vaihtovirtajohtimista lähtevien radiotaajuusvälitteisten häiriöiden testausmenetelmät

20 SE-asennelman verkko- ja teleliitännöistä lähtevien radiotaajuusvälitteisten häiriöiden testausmenetelmät

21 Menetelmä SE-asennelman testaamiseksi vaihto- ja tasavirtajohtimia pitkin johtuvien transienttipurskehäiriöiden siedon osalta

22 Ajoneuvojen testaamisessa vaihto- ja tasavirtajohtoja pitkin johtuvien syöksyjännitteiden siedon osalta käytettävät menetelmät

1. SOVELTAMISALA

Tämän säännön soveltamisalaan kuuluvat

1.1 luokkien L, M, N ja O (1) ajoneuvot sähkömagneettisen yhteensopivuuden osalta;

1.2 näihin ajoneuvoihin asennettaviksi tarkoitetut komponentit ja erilliset tekniset yksiköt (kohdassa 3.2.1 mainituin rajoituksin) sähkömagneettisen yhteensopivuuden osalta.

1.3 Säännön piiriin kuuluvat a) vaatimukset, jotka koskevat säteilevien ja johtuvien häiriöiden sietoa toiminnoissa, jotka liittyvät ajoneuvon välittömään hallintaan, kuljettajan, matkustajien ja muiden tienkäyttäjien turvallisuuteen, sellaisiin häiriöihin, jotka aiheuttaisivat sekaannusta kuljettajalle tai muille tienkäyttäjille, ajoneuvon dataväylän toimintaan sekä sellaisiin häiriöihin, jotka vaikuttavat ajoneuvon lakisääteisiin tietoihin; b) vaatimukset, joilla rajoitetaan ei-toivottuja säteileviä ja johtuvia häiriöitä sähköisen ja elektronisen laitteiston suojaamiseksi sille tarkoitettua käyttöä varten omassa ja viereisissä tai läheisissä ajoneuvoissa sekä rajoitetaan ajoneuvoon mahdollisesti myöhemmin asennettavista apulaitteista peräisin olevia häiriöitä; c) lisävaatimukset ajoneuvoille ja SE-asennelmille, joissa on REESS-järjestelmän lataamiseen tarkoitettuja kytkentäjärjestelmiä, siltä osin kuin asia koskee päästöjen valvontaa ja ajoneuvon ja sähköverkon välisen kytkennän häiriönsietoa.

2. MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

2.1 ’Sähkömagneettisella yhteensopivuudella’ tarkoitetaan ajoneuvon, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden kykyä toimia asianmukaisesti sähkömagneettisessa ympäristössään aiheuttamatta ympäristölleen kohtuuttomia sähkömagneettisia häiriöitä.

2.2 ’Sähkömagneettisella häiriöllä’ tarkoitetaan mitä hyvänsä sähkömagneettista ilmiötä, joka voi huonontaa ajoneuvon, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden taikka muun ajoneuvon läheisyydessä käytettävän laitteen, laiteyksikön tai järjestelmän toimintaa. Sähkömagneettinen häiriö voi olla sähkömagneettista kohinaa, ei-haluttu signaali tai etenemisväliaineen itsensä muutos.

2.3 ’Sähkömagneettisella häiriönsiedolla’ tarkoitetaan ajoneuvon, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden kykyä toimia tarkoitetulla tavalla (tiettyjen) sähkömagneettisten häiriöiden vaikutuksen alaisena. Tällaisiksi häiriöiksi katsotaan myös radiolähettimien hyötysignaalit tai ajoneuvon sisäisten ja ulkoisten ISM-laitteiden (teollisten, tieteellisten tai lääketieteellisten laitteiden) kaistansisäinen säteily.

2.4 ’Sähkömagneettisella ympäristöllä’ tarkoitetaan kaikkia tietyssä paikassa vaikuttavia sähkömagneettisia ilmiöitä.

2.5 ’Laajakaistaisella säteilyllä’ tarkoitetaan säteilyä, jonka kaistanleveys on suurempi kuin tietyn mittalaitteen tai vastaanottimen (radiohäiriöitä käsittelevän kansainvälisen erikoiskomitean standardi CISPR 25).

2.6 ’Kapeakaistaisella säteilyllä’ tarkoitetaan säteilyä, jonka kaistanleveys on pienempi kuin tietyn mittalaitteen tai vastaanottimen (CISPR 25).

2.7 ’Sähkö–elektroniikkajärjestelmällä’ (SE-järjestelmä) tarkoitetaan sellaista sähkölaitetta ja/tai elektronista laitetta tai laiteryhmää sähköliitäntöineen, joka muodostaa ajoneuvon osan, mutta jota ei ole tarkoitus tyyppihyväksyttää erillään ajoneuvosta.

2.8 ’Sähkö–elektroniikka-asennelmalla’ (SE-asennelma, ESA) tarkoitetaan sellaista osaksi ajoneuvoa tarkoitettua sähkölaitetta tai elektronista laitetta tai laiteryhmää sähköliitäntöineen ja johdotuksineen, jolla on tietty tai tiettyjä erikoistoimintoja. SE-asennelma voidaan hyväksyä valmistajan tai valmistajan valtuuttaman edustajan pyynnöstä komponenttina tai erillisenä teknisenä yksikkönä.

2.9 ’Ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan sähkömagneettisen yhteensopivuuden osalta sellaisten ajoneuvojen joukkoa, jotka eivät seuraavilta ominaisuuksiltaan poikkea merkittävästi toisistaan: 2.9.1 moottoritilan kokonaismitat ja muoto; 2.9.2 sähkö- ja elektroniikkakomponenttien sijoittelu ja johdotus yleensä; 2.9.3 ajoneuvon korin perusmateriaali (esimerkiksi teräs-, alumiini- tai lasikuitukorirakenne). Eri materiaalista valmistetut paneelit eivät muuta ajoneuvon tyyppiä, mikäli korin perusmateriaali ei muutu. Tällaisista muunnoksista on kuitenkin ilmoitettava.

2.10 ’SE-asennelmatyypillä’ tarkoitetaan sähkömagneettisen yhteensopivuuden osalta sellaisten SE-asennelmien joukkoa, jotka eivät seuraavilta ominaisuuksiltaan poikkea merkittävästi toisistaan: 2.10.1 SE-asennelman toiminnot; 2.10.2 sähkö- ja/tai elektroniikkaosien yleissijoittelu tapauksen mukaan.

2.11 ’Ajoneuvon johdinsarjalla’ tarkoitetaan ajoneuvon valmistajan asentamia syöttöjännite-, väyläjärjestelmä- (esim. CAN), merkinanto- tai aktiiviantennikaapeleita.

2.12 ’Häiriönsietoon liittyvillä toiminnoilla’ tarkoitetaan a) toimintoja, jotka liittyvät ajoneuvon välittömään hallintaan niin, että ne i) heikentävät tai muuttavat esimerkiksi moottorin, vaihteiston, jarrujen, pyöräntuennan, aktiivisen ohjauksen tai nopeudenrajoituslaitteiden toimintaa; ii) vaikuttavat ajoasentoon (esim. istuimen tai ohjauspyörän asetukset); iii) vaikuttavat kuljettajan ajonäkyvyyteen (esim. lähivalot, tuulilasinpyyhkimet); b) toimintoja, jotka liittyvät kuljettajan, matkustajien ja muiden tienkäyttäjien suojaan, esimerkiksi turvatyynyjä ja -järjestelmiä; c) toimintoja, joiden häiriöt aiheuttaisivat sekaannusta kuljettajalle tai muille tienkäyttäjille i) optiset häiriöt: esimerkiksi suuntavalaisinten, jarruvalaisinten, äärivalaisinten, takavalaisinten tai hälytysajoneuvojen erityisvalaisinten virheellinen toiminta, virheelliset tiedot varoitusmerkinantolaitteissa sekä a ja b kohdassa tarkoitettuihin toimintoihin liittyvissä valaisimissa tai näytöissä, jotka ovat suoraan kuljettajan näköpiirissä, ii) akustiset häiriöt: esimerkiksi varashälyttimen tai äänimerkin virheellinen toiminta; d) toimintoja, jotka liittyvät ajoneuvon dataväylätoiminteisiin estämällä tiedonsiirron ajoneuvon dataväyläjärjestelmissä, joita käytetään sellaisten tietojen siirtoon, jotka ovat välttämättömiä muiden häiriönsietoon liittyvien toimintojen asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi; e) toimintoja, joiden häiriöt vaikuttavat lakisääteisiin ajoneuvoa koskeviin tietoihin, esimerkiksi ajopiirturi, matkamittari; f) toimintoja, jotka liittyvät lataustilaan ajoneuvon ollessa kytkettynä sähköverkkoon ja jotka voivat i) ajoneuvoa testattaessa muuttaa ajoneuvon liikettä odottamattomasti; ii) SE-asennelmaa testattaessa aiheuttaa sopimattomat latausolosuhteet (esim. ylivirta tai ylijännite).

2.13 ’REESS-järjestelmällä’ tarkoitetaan ladattavaa energiavarastoa, joka luovuttaa sähköenergiaa käyttövoimajärjestelmälle.

2.14 ’REESS-järjestelmän lataamiseen käytettävällä kytkentäjärjestelmällä’ tarkoitetaan ajoneuvoon asennettua virtapiiriä, jotka käytetään REESS-järjestelmän lataamiseen.

2.15 ’REESS-järjestelmän lataustilalla kytkettynä sähköverkkoon’ tarkoitetaan ajoneuvon ja/tai latausjärjestelmän tavanomaista latauskäytäntöä.

3. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

3.1 Ajoneuvotyypin hyväksyntä

3.1.1 Ajoneuvotyypin sähkömagneettisen yhteensopivuuden hyväksyntää koskevan hakemuksen toimittaa ajoneuvon valmistaja.

3.1.2 Ilmoituslomakkeen malli on liitteessä 2A.

3.1.3 Ajoneuvon valmistajan on laadittava luettelo, joka sisältää kaikki relevantit ajoneuvon SE-järjestelmät tai SE-asennelmat, korimallit, korimateriaalien variaatiot, johdotukset, moottorimuunnokset, ohjauspyörän sijainnit (vasen/oikea) ja akselivälivaihtoehdot. Relevanteilla SE-järjestelmillä tai SE-asennelmilla tarkoitetaan sellaisia laitteita, jotka voivat säteillä merkittävää laaja- tai kapeakaistaista säteilyä ja/tai liittyvät ajoneuvon häiriönsietotoimintoihin (ks. kohta 2.12), samoin kuin niitä, jotka tarjoavat REESS-järjestelmän lataamiseen käytettävät kytkentäjärjestelmät.

3.1.4 Valmistaja ja tyyppihyväksyntäviranomainen valitsevat yhdessä luettelosta edustavan ajoneuvon testausta varten. Ajoneuvo valitaan valmistajan tarjoamien SE-järjestelmien perusteella. Luettelosta voidaan valita testattavaksi yksi tai useita ajoneuvoja, jos valmistaja ja tyyppihyväksyntäviranomainen yhdessä katsovat, että käytettävät erilaiset SE-järjestelmät voivat vaikuttaa merkittävästi ajoneuvon sähkömagneettiseen yhteensopivuuteen verrattuna ensimmäiseen edustavaan ajoneuvoon.

3.1.5 Ajoneuvot valitaan kohdan 3.1.4 mukaisesti sellaisten ajoneuvon ja SE-järjestelmän yhdistelmistä, jotka on tarkoitettu todelliseen tuotantoon.

3.1.6 Valmistaja voi täydentää hakemusta testausselosteilla. Tyyppihyväksyntäviranomainen voi käyttää niihin sisältyviä tietoja laatiessaan tyyppihyväksyntäilmoitusta.

3.1.7 Jos tyyppihyväksyntätestistä vastaava tutkimuslaitos tekee testin itse, sille on toimitettava hyväksytettävää tyyppiä edustava ajoneuvo kohdan 3.1.4 mukaisesti.

3.1.8 Luokkiin M, N ja O kuuluvien ajoneuvojen valmistajan on laadittava selvitys taajuusalueista, tehotasoista, antennipaikoista ja ohjeista radiolähettimien asentamista varten, vaikka ajoneuvoa ei tyyppihyväksyntähetkellä olisi varustettu radiolähettimellä. Tällä tarkoitetaan kaikkia ajoneuvoissa tavanomaisesti käytettäviä matkaviestinpalveluita. Näiden tietojen on oltava julkisesti saatavilla tyyppihyväksynnän jälkeen.

Ajoneuvon valmistajien on osoitettava, että tällaisten lähettimien asentaminen ei vaikuta kielteisesti ajoneuvon toimintaan.

3.1.9 Ajoneuvon tyyppihyväksyntää on haettava sekä REESS-järjestelmälle että sen lataamiseen käytettävälle kytkentäjärjestelmälle, koska niitä kumpaakin pidetään SE-järjestelmänä.

3.2 SE-asennelmatyypin hyväksyminen

3.2.1 Tämän säännön soveltaminen SE-asennelmaan:

3.2.2 SE-asennelman sähkömagneettisen yhteensopivuuden hyväksyntää koskevan hakemuksen toimittaa ajoneuvon tai SE-asennelman valmistaja.

3.2.3 Ilmoituslomakkeen malli on liitteessä 2B.

3.2.4 Valmistaja voi täydentää hakemusta testausselosteilla. Tyyppihyväksyntäviranomainen voi käyttää niihin sisältyviä tietoja laatiessaan tyyppihyväksyntäilmoitusta.

3.2.5 Jos tyyppihyväksynnästä vastaava tutkimuslaitos tekee testin itse, sille on toimitettava tarvittaessa hyväksytettävää SE-asennelmaa edustava näyte, kun valmistajan kanssa on tarvittaessa selvitetty esimerkiksi sijoitteluun sekä osien ja anturien lukumäärään liittyvät mahdolliset variaatiot. Tutkimuslaitos voi valita toisen näytteen, jos se pitää sitä tarpeellisena.

3.2.6 Näytteissä on oltava selvästi ja pysyvästi näkyvillä valmistajan kauppanimi tai -merkki sekä tyyppinimitys.

3.2.7 Mahdolliset käyttörajoitukset on merkittävä. Tällaiset rajoitukset on sisällytettävä liitteeseen 2B ja/tai 3B.

3.2.8 Markkinoille varaosina tuotavia SE-asennelmia ei tarvitse tyyppihyväksyä, jos ne selkeästi osoitetaan varaosiksi tunnusnumerolla ja jos ne ovat täysin samanlaisia ja saman osanvalmistajan tuotantoa kuin jo aiemmin tyyppihyväksyttyä ajoneuvoa varten valmistettu laitteen alkuperäisen valmistajan osa.

3.2.9 Jälkimarkkinoiden laitteina myytävät ja moottoriajoneuvoihin asennettaviksi tarkoitetut osat eivät tarvitse tyyppihyväksyntää, jos ne eivät liity häiriönsietoon liittyviin toimintoihin (ks. kohta 2.12). Tässä tapauksessa valmistajan on vakuutettava, että SE-asennelma täyttää tämän säännön vaatimukset ja varsinkin kohdissa 6.5, 6.6, 6.7, 6.8 ja 6.9 määritetyt raja-arvot.

3.2.10 Jos SE-asennelma on valonlähde tai sen osa, hakijan on

a) ilmoitettava SE-asennelmalle säännön nro 37, 99 tai 128 mukaisesti annettu hyväksyntänumero tai

b) toimitettava tyyppihyväksyntäviranomaisen nimeämän tutkimuslaitoksen laatima testausseloste, jossa todetaan, että SE-järjestelmää ei voida mekaanisesti vaihtaa mihinkään säännön nro 37, 99 tai 128 mukaiseen valonlähteeseen.

4. HYVÄKSYNTÄ

4.1 Tyyppihyväksyntämenettelyt

4.1.1 Ajoneuvon tyyppihyväksyntä

Ajoneuvon valmistaja voi harkintansa mukaan käyttää seuraavia vaihtoehtoisia menettelyjä ajoneuvon tyyppihyväksynnässä.

4.1.1.1 Ajoneuvoasennuksen hyväksyntä

Ajoneuvoasennus voidaan tyyppihyväksyä suoraan noudattamalla tämän säännön kohdassa 6 tai tapauksen mukaan kohdassa 7 olevia määräyksiä. Jos ajoneuvon valmistaja valitsee tämän menettelyn, SE-järjestelmiä tai SE-asennelmia ei tarvitse testata erikseen.

4.1.1.2 Ajoneuvotyypin hyväksyntä testaamalla yksittäiset SE-asennelmat

Ajoneuvon valmistaja voi hankkia ajoneuvon hyväksynnän osoittamalla tyyppihyväksyntäviranomaiselle, että kaikki relevantit (ks. tämän säännön kohta 3.1.3) SE-järjestelmät tai SE-asennelmat on hyväksytty erikseen tämän säännön mukaisesti ja asennettu hyväksyntään mahdollisesti liittyvien ehtojen mukaisesti.

4.1.1.3 Valmistaja voi halutessaan hankkia tämän säännön mukaisen hyväksynnän, jos ajoneuvossa ei ole varusteita, joiden häiriönsieto tai säteily on testattava. Tällaiset hyväksynnät eivät edellytä testausta.

4.1.2 SE-asennelman tyyppihyväksyntä

Tyyppihyväksyntä voidaan myöntää SE-asennelmalle, joka on tarkoitettu mihin hyvänsä ajoneuvotyyppiin (komponentin hyväksyntä) tai tiettyihin ajoneuvotyyppeihin SE-asennelman valmistajan hakemuksen mukaan (erillisen teknisen yksikön hyväksyntä).

4.1.3 SE-asennelmille, jotka on tarkoitettu radiotaajuuslähettimiksi ja joille ajoneuvon valmistaja ei ole hakenut tyyppihyväksyntää, on annettava soveltuvat asennusohjeet.

4.2 Tyyppihyväksynnän myöntäminen

4.2.1 Ajoneuvo

4.2.1.1 Jos edustava ajoneuvo täyttää tämän säännön kohdan 6 ja tapauksen mukaan kohdan 7 vaatimukset, sille myönnetään tyyppihyväksyntä.

4.2.1.2 Liitteessä 3A on lomakemalli tyyppihyväksynnästä ilmoittamiseen.

4.2.2 SE-asennelma

4.2.2.1 Jos edustavat SE-asennelmat täyttävät tämän säännön kohdan 6 ja tapauksen mukaan kohdan 7 vaatimukset, niille myönnetään tyyppihyväksyntä.

4.2.2.2 Liitteessä 3 B on lomakemalli tyyppihyväksynnästä ilmoittamiseen.

4.2.3 Sopimuspuolen tyyppihyväksyntäviranomainen voi laatiessaan kohdassa 4.2.1.2 tai 4.2.2.2 tarkoitettuja ilmoituksia käyttää selostetta, jonka tunnustettu testilaboratorio on laatinut tai hyväksynyt tai joka on tämän säännön määräysten mukainen.

4.2.4 Jos SE-asennelma on valonlähde tai sen osa ja jos kohdassa 3.2.10 tarkoitettuja asiakirjoja ei ole, SE-asennelmalle ei saa myöntää säännön nro 10 mukaista hyväksyntää.

4.3 Ajoneuvo- tai SE-asennelmatyypin hyväksynnästä tai sen epäämisestä tämän säännön mukaisesti on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille lomakkeella, joka on tämän säännön liitteessä 3A tai 3B olevan mallin mukainen. Lomakkeen mukaan on liitettävä hakijan toimittamia valokuvia ja/tai kaavioita tai piirustuksia, jotka ovat sopivassa mittakaavassa ja joiden enimmäiskoko suorana tai taitettuna on A4 (210 × 297 mm).

5. MERKINNÄT

5.1 Kullekin hyväksytylle ajoneuvolle tai SE-asennelmalle annetaan hyväksyntänumero. Sen kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 05) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sopimuspuoli ei saa antaa samaa hyväksyntänumeroa toiselle ajoneuvotyypille tai SE-asennelmatyypille.

5.2 Merkintöjen sijoittelu

5.2.1 Ajoneuvo

Jokaiseen tämän säännön nojalla hyväksyttyä tyyppiä vastaavaan ajoneuvoon on kiinnitettävä kohdassa 5.3 kuvattu hyväksyntämerkki.

5.2.2 Asennelma

Jokaiseen tämän säännön nojalla hyväksyttyä tyyppiä vastaavaan SE-asennelmaan on kiinnitettävä kohdassa 5.3 kuvattu hyväksyntämerkki.

Merkintää ei tarvita ajoneuvoon asennetuissa SE-järjestelmissä, jotka on hyväksytty yksikköinä.

5.3 Jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksyttyä ajoneuvotyyppiä vastaavaan ajoneuvoon on kiinnitettävä hyväksyntälomakkeessa ilmoitettuun näkyvään ja helppopääsyiseen paikkaan kansainvälinen hyväksyntämerkintä. Tämä merkintä koostuu seuraavista osista:

5.3.1 E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (2), jotka ovat ympyrän sisällä;

5.3.2 kohdassa 5.3.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella tämän säännön numero ja sen jälkeen R-kirjain, viiva ja hyväksyntänumero.

5.4 Tämän säännön liitteessä 1 on esimerkki tyyppihyväksyntämerkistä.

5.5 Kohdan 5.3 mukaisten SE-asennelmiin kiinnitettyjen merkintöjen ei tarvitse olla näkyvissä, kun SE-asennelma on asennettuna ajoneuvoon.

6. MUITA KONFIGURAATIOITA KUIN REESS-JÄRJESTELMÄN LATAUSTILAA KYTKETTYNÄ SÄHKÖVERKKOON KOSKEVAT VAATIMUKSET

6.1 Yleiset vaatimukset

6.1.1 Ajoneuvo ja sen SE-järjestelmät tai SE-asennelmat on suunniteltava, valmistettava ja asennettava niin, että ajoneuvo täyttää normaaleissa käyttöoloissa tämän säännön vaatimukset.

6.1.1.1 Ajoneuvosta on testattava säteilypäästöt ja säteilyhäiriöiden sieto. Ajoneuvon tyyppihyväksyntää varten ei vaadita johtuvien säteilypäästöjen tai johtuvien häiriöiden sietoa koskevia testejä.

6.1.1.2 SE-asennelmasta on testattava säteilypäästöt ja johtuvat päästöt sekä säteilyhäiriöiden ja johtuvien häiriöiden sieto.

6.1.2 Ennen testausta tutkimuslaitoksen on laadittava yhdessä valmistajan kanssa testausohjelma, johon sisältyvät vähintään toimintatapa, stimuloidut toiminnot, tarkkailtavat toiminnot, hyväksymis- tai hylkäämisperusteet ja tarkoitukselliset päästöt.

6.2 Ajoneuvon laajakaistaista sähkömagneettista säteilyä koskevat vaatimukset

6.2.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan ajoneuvon kehittämä sähkömagneettinen säteily on mitattava liitteessä 4 kuvattua menetelmää käyttäen. Ajoneuvon valmistajan on määriteltävä mittausmenetelmä yhdessä tutkimuslaitoksen kanssa.

6.2.2 Ajoneuvon laajakaistaisen säteilyn tyyppihyväksymisrajat

6.2.2.1 Jos mittauksiin sovelletaan liitteessä 4 kuvattua menetelmää ja ajoneuvon ja antennin välinen etäisyys on 10,0 ± 0,2 m, säteilyn raja on 32 dBμV/m taajuusalueella 30–75 MHz ja 32–43 dBμV/m taajuusalueella 75–400 MHz. Raja kasvaa logaritmisesti yli 75 MHz:n taajuuksilla tämän säännön lisäyksen 2 mukaisesti. Taajuusalueella 400–1 000 MHz raja on jatkuvasti 43 dBμV/m.

6.2.2.2 Jos mittauksiin sovelletaan liitteessä 4 kuvattua menetelmää ja ajoneuvon ja antennin välinen etäisyys on 3,0 ± 0,05 m, säteilyn raja on 42 dBμV/m taajuusalueella 30–75 MHz ja 42–53 dBμV/m taajuusalueella 75–400 MHz. Raja kasvaa logaritmisesti yli 75 MHz:n taajuuksilla tämän säännön lisäyksen 3 mukaisesti. Taajuusalueella 400–1 000 MHz raja on jatkuvasti 53 dBμV/m.

6.2.2.3 Tyyppiään edustavan ajoneuvon mitattujen arvojen, jotka ilmoitetaan muodossa dBμV/m, on oltava alle tyyppihyväksyntärajojen.

6.3 Ajoneuvon kapeakaistaista sähkömagneettista säteilyä koskevat vaatimukset

6.3.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan ajoneuvon kehittämä sähkömagneettinen säteily on mitattava liitteessä 5 kuvattua menetelmää käyttäen. Ajoneuvon valmistajan on määriteltävä menetelmät yhdessä tutkimuslaitoksen kanssa.

6.3.2 Ajoneuvon kapeakaistaisen säteilyn tyyppihyväksyntärajat

6.3.2.1 Jos mittauksiin sovelletaan liitteessä 5 kuvattua menetelmää ja ajoneuvon ja antennin välinen etäisyys on 10,0 ± 0,2 m, säteilyn raja on 22 dBμV/m taajuusalueella 30–75 MHz ja 22–33 dBμV/m taajuusalueella 75–400 MHz. Raja kasvaa logaritmisesti yli 75 MHz:n taajuuksilla tämän säännön lisäyksen 4 mukaisesti. Taajuusalueella 400–1 000 MHz raja on jatkuvasti 33 dBμV/m.

6.3.2.2 Jos mittauksiin sovelletaan liitteessä 5 kuvattua menetelmää ja ajoneuvon ja antennin välinen etäisyys on 3,0 ± 0,05 m, säteilyn raja on 32 dBμV/m taajuusalueella 30–75 MHz ja 32–43 dBμV/m taajuusalueella 75–400 MHz. Raja kasvaa logaritmisesti yli 75 MHz:n taajuuksilla tämän säännön lisäyksen 5 mukaisesti. Taajuusalueella 400–1 000 MHz raja on jatkuvasti 43 dBμV/m.

6.3.2.3 Tyyppiään edustavan ajoneuvon mitattujen arvojen, jotka ilmoitetaan muodossa dBμV/m, on oltava alle tyyppihyväksyntärajan.

6.3.2.4 Tämän säännön kohdissa 6.3.2.1, 6.3.2.2 ja 6.3.2.3 määritellyistä rajoista huolimatta ajoneuvon katsotaan täyttävän kapeakaistasäteilyn rajat eikä lisätestejä edellytetä, jos liitteen 5 kohdassa 1.3 kuvatun alkuvaiheen aikana ajoneuvon radiolähetysantennista keskiarvoilmaisimella mitattu signaalinvoimakkuus on pienempi kuin 20 dBμV/m taajuusalueella 76–108 MHz.

6.4 Ajoneuvojen sähkömagneettista häiriönsietoa koskevat eritelmät

6.4.1 Testausmenetelmä

Tyyppiään edustavan ajoneuvon sähkömagneettisten häiriöiden sietokyky on mitattava liitteessä 6 kuvatulla tavalla.

6.4.2 Ajoneuvon häiriönsiedon tyyppihyväksyntärajat

6.4.2.1 Jos testattaessa käytetään liitteessä 6 kuvattua menetelmää, kenttävoimakkuuden on oltava 30 volttia/m rms yli 90 prosentilla taajuusalueesta 20–2 000 MHz ja vähintään 25 volttia/m rms koko taajuusalueella 20–2 000 MHz.

6.4.2.2 Tyyppiään edustavan ajoneuvon katsotaan täyttävän häiriönsietovaatimukset, jos liitteen 6 mukaisissa testeissä häiriönsietoon liittyvien toimintojen suorituskyky ei heikkene liitteen 6 kohdan 2.1 mukaisesti.

6.5 SE-asennelman kehittämää laajakaistaista sähkömagneettista häiriötä koskevat eritelmät

6.5.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan SE-asennelman kehittämä sähkömagneettinen säteily on mitattava liitteessä 7 kuvatulla menetelmällä.

6.5.2 SE-asennelman laajakaistaisen säteilyn tyyppihyväksyntärajat

6.5.2.1 Jos mittauksiin sovelletaan liitteessä 7 kuvattua menetelmää, säteilyn raja on 62–52 dBμV/m taajuusalueella 30–75 MHz (raja pienenee logaritmisesti yli 30 MHz:n taajuuksilla) ja 52–63 dBμV/m taajuusalueella 75–400 MHz. Raja kasvaa logaritmisesti yli 75 MHz:n taajuuksilla tämän säännön lisäyksen 6 mukaisesti. Taajuusalueella 400–1 000 MHz raja on jatkuvasti 63 dBμV/m.

6.5.2.2 Tyyppiään edustavan SE-asennelman mitattujen arvojen, jotka ilmoitetaan muodossa dBμV/m, on oltava alle tyyppihyväksyntärajan.

6.6 SE-asennelman kehittämää kapeakaistaista sähkömagneettista häiriötä koskevat vaatimukset

6.6.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan SE-asennelman kehittämä sähkömagneettinen säteily on mitattava liitteessä 8 kuvatulla menetelmällä.

6.6.2 SE-asennelman kapeakaistaisen säteilyn tyyppihyväksyntärajat

6.6.2.1 Jos mittauksiin sovelletaan liitteessä 8 kuvattua menetelmää, säteilyn raja on 52–42 dBμV/m taajuusalueella 30–75 MHz (raja pienenee logaritmisesti yli 30 MHz:n taajuuksilla) ja 42–53 dBμV/m taajuusalueella 75–400 MHz. Raja kasvaa logaritmisesti yli 75 MHz:n taajuuksilla tämän liitteen lisäyksen 7 mukaisesti. Taajuusalueella 400–1 000 MHz raja on jatkuvasti 53 dBμV/m.

6.6.2.2 Tyyppiään edustavan SE-asennelman mitatun arvon, joka ilmoitetaan muodossa dBμV/m, on oltava alle tyyppihyväksyntärajojen.

6.7 SE-asennelmien synnyttämien 12/24 V:n syöttöjohtoja pitkin johtuvien transienttihäiriöiden sietoa koskevat vaatimukset

6.7.1 Testausmenetelmä

Tyyppiään edustavan SE-asennelman päästöt on testattava standardin ISO 7637-2 mukaisilla menetelmillä, kuten liitteessä 10 kuvataan, ja taulukossa 1 annettujen testitasojen mukaisesti.

Taulukko 1

Suurin sallittu pulssin amplitudi

(V) Suurin sallittu pulssin amplitudi Pulssin amplitudin polaarisuus Ajoneuvot, joissa 12 V:n järjestelmä Ajoneuvot, joissa 24 V:n järjestelmä Positiivinen + 75 + 150 Negatiivinen – 100 – 450

6.8 SE-asennelman sähkömagneettista häiriönsietoa koskevat vaatimukset

6.8.1 Testausmenetelmät

Tyyppiään edustavan ajoneuvon sähkömagneettisten häiriöiden sieto on testattava jollakin liitteessä 9 kuvatuista menetelmistä.

6.8.2 SE-asennelman häiriönsiedon tyyppihyväksyntärajat

6.8.2.1 Jos testattaessa käytetään liitteessä 9 kuvattuja menetelmiä, häiriönsiedon testitason on oltava 60 volttia/m rms 150 mm:n liuskajohtomenetelmällä, 15 volttia/m rms 800 mm:n liuskajohtomenetelmällä, 75 volttia/m rms TEM-kammiomenetelmällä, 60 mA rms BCI-menetelmällä (bulk current injection) ja 30 volttia/m rms vapaakenttämenetelmällä yli 90 prosentilla taajuusalueesta 20–2 000 MHz sekä vähintään 50 volttia/m rms 150 mm:n liuskajohtomenetelmällä, 12,5 volttia/m rms 800 mm:n liuskajohtomenetelmällä, 62,5 volttia/m rms TEM-kammiomenetelmällä, 50 mA rms BCI-menetelmällä ja 25 volttia/m rms vapaakenttämenetelmällä koko taajuusalueella 20–2 000 MHz.

6.8.2.2 Tyyppiään edustavan SE-asennelman katsotaan täyttävän häiriönsietovaatimukset, jos liitteen 9 mukaisissa testeissä häiriönsietoon liittyvien toimintojen suorituskyky ei heikkene.

6.9 SE-asennelmien 12/24 V:n syöttöjohtoja pitkin johtuvien transienttihäiriöiden sietoa koskevat vaatimukset

6.9.1 Testausmenetelmä

Tyyppiään edustavan SE-asennelman häiriönsieto on testattava standardin ISO 7637-2 mukaisilla menetelmillä, kuten liitteessä 10 kuvataan, ja taulukossa 2 annettujen testitasojen mukaisesti.

Taulukko 2

SE-asennelmien häiriönsieto

Testipulssin numero Häiriönsietotestin taso Toiminnallinen tila järjestelmien osalta Liittyy häiriönsietoon liittyviin toimintoihin Ei liity häiriönsietoon liittyviin toimintoihin 1 III C D 2a III B D 2b III C D 3a/3b III A D 4 III B (niille SE-asennelmille, joiden on oltava toiminnassa moottorin käynnistysvaiheessa) C (muille SE-asennelmille) D

6.10 Poikkeukset

6.10.1 Kun ajoneuvossa tai SE-järjestelmässä tai SE-asennelmassa ei ole elektronista oskillaattoria, jonka toimintataajuus on yli 9 kHz, sen katsotaan täyttävän kohdan 6.3.2 tai 6.6.2 sekä liitteiden 5 ja 8 vaatimukset.

6.10.2 Kun ajoneuvossa ei ole SE-järjestelmiä, joihin kuuluu häiriönsietoon liittyviä toimintoja, säteilyhäiriöiden sietoa ei tarvitse testata ja ajoneuvon katsotaan täyttävän tämän säännön kohdan 6.4 ja liitteen 6 vaatimukset.

6.10.3 SE-asennelmia, joihin ei kuulu häiriönsietoon liittyviä toimintoja, ei tarvitse testata säteilyhäiriöiden siedon osalta, ja niiden katsotaan täyttävän tämän säännön kohdan 6.8 ja liitteen 9 vaatimukset.

6.10.4 Sähköstaattinen purkaus

Kun ajoneuvossa on renkaat, sen korin/alustan katsotaan olevan sähköisesti eristetty rakenne. Merkittäviä sähköstaattisia voimia suhteessa ajoneuvoon ilmenee vain ajoneuvoon noustaessa ja siitä poistuttaessa. Koska ajoneuvo seisoo tällöin paikallaan, sähköstaattisen purkauksen tyyppihyväksyntätestejä ei pidetä tarpeellisena.

6.10.5 SE-asennelmien synnyttämät 12/24 V:n syöttöjohtoja pitkin johtuvat transienttihäiriöpäästöt

SE-asennelmia, joita ei kytketä, joihin ei sisälly kytkimiä tai joihin ei sisälly induktiivista kuormaa, ei tarvitse testata johtuvien transienttipäästöjen osalta, ja niiden katsotaan olevan kohdan 6.7 vaatimusten mukaisia.

6.10.6 Jos vastaanotin lakkaa toimimasta häiriönsietotestin aikana, kun testisignaali on vastaanottimen kaistanleveydellä (poikkeustaajuuskaistalla), joka on määritetty kyseistä radiopalvelua/-tuotetta varten sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevassa yhdenmukaisessa standardissa, seurauksena ei välttämättä ole hylkääminen.

6.10.7 Radiolähettimet on testattava lähetystilassa. Toivottu säteily (esim. radiolähetinjärjestelmistä) tarvittavalla kaistanleveydellä ja kaistan ulkopuolinen säteily eivät kuulu tämän säännön piiriin. Harhalähetteet kuuluvat tämän säännön piiriin.

6.10.7.1 ”Tarvittava kaistanleveys”: tietyn säteilyluokan osalta se taajuusalueen laajuus, joka on juuri riittävä tiedonsiirtoon sillä nopeudella ja laadulla, jota määritetyissä oloissa edellytetään (Kansainvälisen televiestintäliiton ITU:n radio-ohjesääntö, artikla 1, nro 1.152).

6.10.7.2 ”Kaistan ulkopuolinen säteily”: modulaatioprosessin tuloksena oleva säteily välittömästi tarvittavan kaistanleveyden ulkopuolella olevalla taajuudella tai taajuuksilla, harhalähetteet pois luettuina (ITU:n radio-ohjesääntö, artikla 1, nro 1.144).

6.10.7.3 ”Harhalähete”: Kaikissa modulaatioprosesseissa syntyy ei-toivottuja ylimääräisiä signaaleja. Niiden yleisnimityksenä on harhalähete. Harhalähetteet ovat säteilyä taajuudella tai taajuuksilla, jotka ovat tarvittavan kaistanleveyden ulkopuolella ja joiden tasoa voidaan pienentää vaikuttamatta vastaavasti tiedonsiirtoon. Harhalähetteisiin sisältyvät harmoniset lähetteet, loisvärähtely sekä keskinäismodulaation ja taajuuskonversion tulokset mutta siihen ei sisälly kaistan ulkopuolinen säteily (ITU:n radio-ohjesääntö, artikla 1, nro 1.145).

7. KONFIGURAATIOTA ”REESS-JÄRJESTELMÄN LATAUSTILA KYTKETTYNÄ SÄHKÖVERKKOON” KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET

7.1 Yleiset vaatimukset

7.1.1 Ajoneuvo ja sen SE-järjestelmät tai SE-asennelmat on suunniteltava, valmistettava ja asennettava niin, että ajoneuvo täyttää tämän säännön vaatimukset konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon”.

7.1.1.1 Konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” olevalle ajoneuvolle on tehtävä testit, jotka liittyvät säteilypäästöihin, säteilyhäiriöiden sietoon, johtuviin päästöihin ja johtuvien häiriöiden sietoon.

7.1.1.2 Konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” oleville SE-asennelmille on tehtävä testit, jotka liittyvät säteilypäästöihin ja johtuviin päästöihin sekä säteilyhäiriöiden ja johtuvien häiriöiden sietoon.

7.1.2 Ennen testausta tutkimuslaitoksen on laadittava yhdessä valmistajan kanssa konfiguraatiota ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” koskeva testausohjelma, johon sisältyvät vähintään toimintatapa, stimuloidut toiminnot, tarkkailtavat toiminnot, hyväksymis- tai hylkäämisperusteet ja tarkoitukselliset päästöt.

7.1.3 Konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” oleva ajoneuvo olisi testattava käyttäen valmistajan toimittamaa latauskaapelia. Tässä tapauksessa kaapeli on tyyppihyväksyttävä osana ajoneuvoa.

7.1.4 Keinoverkot

Verkon vaihtosähköteho syötetään ajoneuvoon tai SE-asennelmaan yhden tai useamman asiakirjassa CISPR 16-1-2, kohta 4.3, tarkoitetun 50 μH/50 W:n keinoverkon kautta.

Verkon tasasähköteho syötetään ajoneuvoon tai SE-asennelmaan yhden tai useamman asiakirjassa CISPR 25 tarkoitetun 5 μH/50 W:n keinoverkon kautta.

Korkea jännite syötetään SE-asennelmaan yhden tai useamman liitteessä 8 tarkoitetun 5 μH/50 W:n keinoverkon kautta.

7.2 Ajoneuvon laajakaistaista sähkömagneettista säteilyä koskevat vaatimukset

7.2.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan ajoneuvon kehittämä sähkömagneettinen säteily on mitattava liitteessä 4 kuvattua menetelmää käyttäen. Ajoneuvon valmistajan on määriteltävä mittausmenetelmä yhdessä tutkimuslaitoksen kanssa.

7.2.2 Ajoneuvon laajakaistaisen säteilyn tyyppihyväksyntärajat

7.2.2.1 Jos mittauksiin sovelletaan liitteessä 4 kuvattua menetelmää ja ajoneuvon ja antennin välinen etäisyys on 10,0 ± 0,2 m, säteilyn raja on 32 dBμV/m taajuusalueella 30–75 MHz ja 32–43 dBμV/m taajuusalueella 75–400 MHz. Raja-arvo kasvaa logaritmisesti yli 75 MHz:n taajuuksilla lisäyksen 2 mukaisesti. Taajuusalueella 400–1 000 MHz raja on jatkuvasti 43 dBμV/m.

7.2.2.2 Jos mittauksiin sovelletaan liitteessä 4 kuvattua menetelmää ja ajoneuvon ja antennin välinen etäisyys on 3,0 ± 0,05 m, säteilyn raja on 42 dBμV/m taajuusalueella 30–75 MHz ja 42–53 dBμV/m taajuusalueella 75–400 MHz. Raja-arvo kasvaa logaritmisesti yli 75 MHz:n taajuuksilla tämän liitteen lisäyksen 3 mukaisesti. Taajuusalueella 400–1 000 MHz raja on jatkuvasti 53 dBμV/m.

Tyyppiään edustavan ajoneuvon mitattujen arvojen, jotka ilmoitetaan muodossa dBμV/m, on oltava alle tyyppihyväksyntärajojen.

7.3 Ajoneuvon vaihtovirtajohdoissa syntyviä yliaaltoja koskevat vaatimukset

7.3.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan ajoneuvon vaihtovirtajohdoissa syntyvät yliaaltopäästöt on mitattava liitteessä 11 kuvattua menetelmää käyttäen. Ajoneuvon valmistajan on määriteltävä mittausmenetelmä yhdessä tutkimuslaitoksen kanssa.

7.3.2 Ajoneuvon tyyppihyväksyntärajat

7.3.2.1 Jos mittaukset tehdään liitteessä 11 kuvatulla menetelmällä, enintään 16 A vaihetta kohden olevaa nimellisvirtaa koskevat raja-arvot ovat standardissa IEC 61000-3-2 määritettyjen ja taulukossa 3 annettujen arvojen mukaiset.

Taulukko 3

Yliaaltovirtojen sallitut enimmäisarvot (ottovirta enintään 16 A/vaihe)

Yliaaltoluku n Suurin sallittu yliaaltovirta A Parittomat yliaaltoluvut 3 2,3 5 1,14 7 0,77 9 0,40 11 0,33 13 0,21 15 ≤ n ≤ 39 0,15 × 15/n Parilliset yliaaltoluvut 2 1,08 4 0,43 6 0,30 8 ≤ n ≤ 40 0,23 × 8/n

7.3.2.2 Jos mittaukset tehdään liitteessä 11 kuvatulla menetelmällä, yli 16 A mutta enintään 75 A vaihetta kohden olevaa nimellisvirtaa koskevat raja-arvot ovat standardissa IEC 61000-3-12 määritettyjen ja taulukoissa 4, 5 ja 6 annettujen arvojen mukaiset.

Taulukko 4

Yliaaltovirtojen sallitut enimmäisarvot (nimellisvirta suurempi kuin 16 A mutta enintään 75 A vaihetta kohden) – muut kuin tasapainotetut kolmivaihelaitteet

Rsce vähintään Hyväksyttävä yksittäinen yliaaltovirta In/I1 % Suurin sallittu yliaaltovirtasuhde % I3 I5 I7 I9 I11 I13 THD PWHD 33 21,6 10,7 7,2 3,8 3,1 2 23 23 66 24 13 8 5 4 3 26 26 120 27 15 10 6 5 4 30 30 250 35 20 13 9 8 6 40 40 ≥ 350 41 24 15 12 10 8 47 47

Enintään järjestysnumeron 12 parillisten yliaaltojen suhteellisten arvojen on oltava pienempiä kuin 16/n %. Järjestysnumeroa 12 suuremmat parilliset yliaallot otetaan huomioon kokonaissäröä THD ja painotettua kokonaissäröä PWHD laskettaessa samalla tavalla kuin parittomat yliaallot.

Perättäisten oikosulkusuhdearvojen (Rsce) lineaarinen interpolointi on sallittu.

Taulukko 5

Yliaaltovirtojen sallitut enimmäisarvot (nimellisvirta suurempi kuin 16 A mutta enintään 75 A vaihetta kohden) – tasapainotetut kolmivaihelaitteet

Rsce vähintään Hyväksyttävä yksittäinen yliaaltovirta In/I1 % Suurin sallittu yliaaltovirtasuhde % I5 I7 I11 I13 THD PWHD 33 10,7 7,2 3,1 2 13 22 66 14 9 5 3 16 25 120 19 12 7 4 22 28 250 31 20 12 7 37 38 ≥ 350 40 25 15 10 48 46

Enintään järjestysnumeron 12 parillisten yliaaltojen suhteellisten arvojen on oltava pienempiä kuin 16/n %. Järjestysnumeroa 12 suuremmat parilliset yliaallot otetaan huomioon kokonaissäröä THD ja painotettua kokonaissäröä PWHD laskettaessa samalla tavalla kuin parittomat yliaallot.

Perättäisten Rsce-arvojen lineaarinen interpolointi on sallittu.

Taulukko 6

Yliaaltovirtojen sallitut enimmäisarvot (nimellisvirta suurempi kuin 16 mutta enintään 75 A/vaihe) – tasapainotetut kolmivaihelaitteet erityisissä olosuhteissa

Rsce vähintään Hyväksyttävä yksittäinen yliaaltovirta In/I1 % Suurin sallittu yliaaltovirtasuhde % I5 I7 I11 I13 THD PWHD 33 10,7 7,2 3,1 2 13 22 ≥ 120 40 25 15 10 48 46

Enintään järjestysnumeron 12 parillisten yliaaltojen suhteellisten arvojen on oltava pienempiä kuin 16/n %. Järjestysnumeroa 12 suuremmat parilliset yliaallot otetaan huomioon kokonaissäröä THD ja painotettua kokonaissäröä PWHD laskettaessa samalla tavalla kuin parittomat yliaallot.

7.4 Ajoneuvon vaihtovirtajohdoissa syntyviä jännitevaihteluita ja välkyntää koskevat vaatimukset

7.4.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan ajoneuvon vaihtovirtajohdoista peräisin olevat jännitevaihtelut ja välkyntä on mitattava liitteessä 12 kuvattua menetelmää käyttäen. Ajoneuvon valmistajan on määriteltävä mittausmenetelmä yhdessä tutkimuslaitoksen kanssa.

7.4.2 Ajoneuvon tyyppihyväksyntärajat

7.4.2.1 Jos mittaukset tehdään liitteessä 12 kuvatulla menetelmällä, laitteita, joiden nimellisvirta on enintään 16 A vaihetta kohden ja joiden liittämiselle ei ole erityisehtoja, koskevat raja-arvot ovat standardin IEC 61000-3-3 kohdassa 5 annettujen arvojen mukaiset.

7.4.2.2 Jos mittaukset tehdään liitteessä 12 kuvatulla menetelmällä, laitteita, joiden nimellisvirta on suurempi kuin 16 A ja enintään 75 A vaihetta kohden ja joiden liittämiselle on erityisehtoja, koskevat raja-arvot ovat standardin IEC 61000-3-11 kohdassa 5 annettujen arvojen mukaiset.

7.5 Ajoneuvon vaihto- tai tasavirtajohdoista lähteviä radiotaajuusvälitteisiä häiriöitä koskevat vaatimukset

7.5.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan ajoneuvon vaihto- tai tasavirtajohdoista lähtevät radiotaajuusvälitteiset häiriöt on mitattava liitteessä 13 kuvattua menetelmää käyttäen. Ajoneuvon valmistajan on määriteltävä mittausmenetelmä yhdessä tutkimuslaitoksen kanssa.

7.5.2 Ajoneuvon tyyppihyväksyntärajat

7.5.2.1 Jos mittaukset tehdään liitteessä 13 kuvatulla menetelmällä, vaihtovirtajohtoja koskevat raja-arvot ovat standardissa IEC 61000-6-3 määritettyjen ja taulukossa 7 annettujen arvojen mukaiset.

Taulukko 7

Suurimmat sallitut vaihtovirtajohdoista peräisin olevat radiotaajuusvälitteiset häiriöt

Taajuus (MHz) Raja-arvot ja anturit 0,15–0,5 66–56 dBμV (näennäishuippu), 56–46 dBμV (keskiarvo) (pienenee lineaarisesti taajuuden logaritmina) 0,5–5 56 dBμV (näennäishuippu), 46 dBμV (keskiarvo) 5–30 60 dBμV (näennäishuippu), 50 dBμV (keskiarvo)

7.5.2.2 Jos mittaukset tehdään liitteessä 13 kuvatulla menetelmällä, tasavirtajohtoja koskevat raja-arvot ovat standardissa IEC 61000-6-3 määritettyjen ja taulukossa 8 annettujen arvojen mukaiset.

Taulukko 8

Suurimmat sallitut tasavirtajohdoista peräisin olevat radiotaajuusvälitteiset häiriöt

Taajuus (MHz) Raja-arvot ja anturit 0,15–0,5 79 dBμV (näennäishuippu) 66 dBμV (keskiarvo) 0,5–30 73 dBμV (näennäishuippu) 60 dBμV (keskiarvo)

7.6 Ajoneuvon verkko- ja teleliitännöistä lähteviä radiotaajuusvälitteisiä häiriöitä koskevat vaatimukset

7.6.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan ajoneuvon verkko- ja teleliitännöistä lähtevät radiotaajuusvälitteiset häiriöt on mitattava liitteessä 14 kuvattua menetelmää käyttäen. Ajoneuvon valmistajan on määriteltävä mittausmenetelmä yhdessä tutkimuslaitoksen kanssa.

7.6.2 Ajoneuvon tyyppihyväksyntärajat

7.6.2.1 Jos mittaukset tehdään liitteessä 14 kuvatulla menetelmällä, verkko- ja teleliitäntöjä koskevat raja-arvot (teleliitännät standardin CISPR 22 kohdan 3.6 mukaisesti) ovat standardissa IEC 61000-6-3 määritettyjen ja taulukossa 9 annettujen arvojen mukaiset.

Taulukko 9

Suurimmat sallitut verkko- ja teleliitännöistä lähtevät radiotaajuusvälitteiset häiriöt

Taajuus (MHz) Jänniterajat (anturi) Virtarajat (anturi) 0,15–0,5 84–74 dBμV (näennäishuippu) 74–64 dBμV (keskiarvo) (pienenee lineaarisesti taajuuden logaritmina) 40–30 dBμA (näennäishuippu) 30–20 dBμA (keskiarvo) (pienenee lineaarisesti taajuuden logaritmina) 0,5–30 74 dBμV (näennäishuippu) 64 dBμV (keskiarvo) 30 dBμA (näennäishuippu) 20 dBμA (keskiarvo)

7.7 Ajoneuvojen sähkömagneettista häiriönsietoa koskevat eritelmät

7.7.1 Testausmenetelmä

Tyyppiään edustavan ajoneuvon sähkömagneettisten häiriöiden sietokyky on mitattava liitteessä 6 kuvatulla tavalla.

7.7.2 Ajoneuvon häiriönsiedon tyyppihyväksyntärajat

7.7.2.1 Jos testattaessa käytetään liitteessä 6 kuvattua menetelmää, kenttävoimakkuuden on oltava 30 volttia/m rms yli 90 prosentilla taajuusalueesta 20–2 000 MHz ja vähintään 25 volttia/m rms koko taajuusalueella 20–2 000 MHz.

7.7.2.2 Tyyppiään edustavan ajoneuvon katsotaan täyttävän häiriönsietovaatimukset, jos liitteen 6 mukaisissa testeissä häiriönsietoon liittyvien toimintojen suorituskyky ei heikkene liitteen 6 kohdan 2.2 mukaisesti.

7.8 Ajoneuvojen vaihto- ja tasavirtajohtoja pitkin johtuvien transienttipurskehäiriöiden sietoa koskevat vaatimukset

7.8.1 Testausmenetelmä

7.8.1.1 Tyyppiään edustavan ajoneuvon kyky sietää vaihto- ja tasavirtajohtoja pitkin johtuvia transienttipurskehäiriöitä on testattava liitteessä 15 kuvatulla menetelmällä.

7.8.2 Ajoneuvon häiriönsiedon tyyppihyväksyntärajat

7.8.2.1 Jos testit tehdään liitteessä 15 kuvatuilla menetelmillä, vaihto- ja tasavirtajohtojen häiriönsietotestissä käytettävät raja-arvot ovat seuraavat: testijännite ± 2 kV, avoin piiri, nousuaika (Tr) 5 ns, pitoaika (Th) 50 ns, toistotaajuus 5 kHz vähintään 1 minuutin ajan.

7.8.2.2 Tyyppiään edustavan ajoneuvon katsotaan täyttävän häiriönsietovaatimukset, jos liitteen 15 mukaisissa testeissä häiriönsietoon liittyvien toimintojen suorituskyky ei heikkene liitteen 6 kohdan 2.2 mukaisesti.

7.9 Ajoneuvojen vaihto- tai tasavirtajohtoja pitkin johtuvien syöksyjännitteiden sietoa koskevat vaatimukset

7.9.1 Testausmenetelmä

7.9.1.1 Tyyppiään edustavan ajoneuvon kyky sietää vaihto- tai tasavirtajohtoja pitkin johtuvia syöksyjännitteitä on testattava liitteessä 16 kuvatulla menetelmällä.

7.9.2 Ajoneuvon häiriönsiedon tyyppihyväksyntärajat

7.9.2.1 Jos testit tehdään liitteessä 16 kuvatuilla menetelmillä, häiriönsietotestissä käytettävät raja-arvot ovat seuraavat:

a) Vaihtovirtajohdot: testijännite ± 2 kV, avoin piiri johtimen ja maan välillä, ± 1 kV johtimien välillä (pulssi 1,2 μs / 50 μs), nousuaika (Tr) 1,2 μs, pitoaika (Th) 50 μs. Kukin syöksyjännite aiheutetaan viisi kertaa siten, että kunkin pulssin välinen viive on enintään yksi minuutti. Tämä on tehtävä seuraavissa vaiheissa: 0, 90, 180 ja 270°,

b) Tasavirtajohdot: testijännite ± 0,5 kV, avoin piiri johtimen ja maan välillä, ± 0,5 kV johtimien välillä (pulssi 1,2 μs / 50 μs), nousuaika (Tr) 1,2 μs, pitoaika (Th) 50 μs. Kukin syöksyjännite aiheutetaan viisi kertaa siten, että kunkin pulssin välinen viive on enintään yksi minuutti.

7.9.2.2 Tyyppiään edustavan ajoneuvon katsotaan täyttävän häiriönsietovaatimukset, jos liitteen 16 mukaisissa testeissä häiriönsietoon liittyvien toimintojen suorituskyky ei heikkene liitteen 6 kohdan 2.2 mukaisesti.

7.10 SE-asennelmien kehittämää laajakaistaista sähkömagneettista häiriötä koskevat vaatimukset

7.10.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan SE-asennelman kehittämä sähkömagneettinen säteily on mitattava liitteessä 7 kuvatulla menetelmällä.

7.10.2 SE-asennelmaa koskevat laajakaistaisen säteilyn tyyppihyväksyntärajat

7.10.2.1 Jos mittauksiin sovelletaan liitteessä 7 kuvattua menetelmää, raja-arvot ovat 62–52 dBμV/m taajuusalueella 30–75 MHz (raja pienenee logaritmisesti yli 30 MHz:n taajuuksilla) ja 52–63 dBμV/m taajuusalueella 75–400 MHz (raja kasvaa logaritmisesti yli 75 MHz:n taajuuksilla tämän liitteen lisäyksen 6 mukaisesti). Taajuusalueella 400–1 000 MHz raja on jatkuvasti 63 dBμV/m.

7.10.2.2 Tyyppiään edustavan SE-asennelman mitattujen arvojen, jotka ilmoitetaan muodossa dBμV/m, on oltava alle tyyppihyväksyntärajan.

7.11 SE-asennelmien vaihtovirtajohdoissa syntyviä yliaaltoja koskevat vaatimukset

7.11.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan SE-asennelman vaihtovirtajohdoissa syntyvät yliaaltopäästöt on mitattava liitteessä 17 kuvattua menetelmää käyttäen. Valmistajan on määriteltävä mittausmenetelmä yhdessä tutkimuslaitoksen kanssa.

7.11.2 SE-asennelman tyyppihyväksyntärajat

7.11.2.1 Jos mittaukset tehdään liitteessä 17 kuvatulla menetelmällä, enintään 16 A olevaa nimellisvirtaa koskevat raja-arvot ovat standardissa IEC 61000-3-2 määritettyjen ja taulukossa 10 annettujen arvojen mukaiset.

Taulukko 10

Yliaaltovirtojen sallitut enimmäisarvot (ottovirta enintään 16 A/vaihe)

Yliaaltoluku n Suurin sallittu yliaaltovirta A Parittomat yliaaltoluvut 3 2,3 5 1,14 7 0,77 9 0,40 11 0,33 13 0,21 15 ≤ n ≤ 39 0,15 × 15/n Parilliset yliaaltoluvut 2 1,08 4 0,43 6 0,30 8 ≤ n ≤ 40 0,23 × 8/n

7.11.2.2 Jos mittaukset tehdään liitteessä 17 kuvatulla menetelmällä, yli 16 A mutta enintään 75 A vaihetta kohden olevaa nimellisvirtaa koskevat raja-arvot ovat standardissa IEC 61000-3-12 määritettyjen ja taulukoissa 11, 12 ja 13 annettujen arvojen mukaiset.

Taulukko 11

Yliaaltovirtojen sallitut enimmäisarvot (nimellisvirta suurempi kuin 16 A mutta enintään 75 A vaihetta kohden) – muut kuin tasapainotetut kolmivaihelaitteet

Rsce vähintään Hyväksyttävä yksittäinen yliaaltovirta In/I1 % Suurin sallittu yliaaltovirtasuhde % I3 I5 I7 I9 I11 I13 THD PWHD 33 21,6 10,7 7,2 3,8 3,1 2 23 23 66 24 13 8 5 4 3 26 26 120 27 15 10 6 5 4 30 30 250 35 20 13 9 8 6 40 40 ≥ 350 41 24 15 12 10 8 47 47

Enintään järjestysnumeron 12 parillisten yliaaltojen suhteellisten arvojen on oltava pienempiä kuin 16/n %. Järjestysnumeroa 12 suuremmat parilliset yliaallot otetaan huomioon kokonaissäröä THD ja painotettua kokonaissäröä PWHD laskettaessa samalla tavalla kuin parittomat yliaallot.

Perättäisten Rsce-arvojen lineaarinen interpolointi on sallittu.

Taulukko 12

Yliaaltovirtojen sallitut enimmäisarvot (nimellisvirta suurempi kuin 16 A mutta enintään 75 A vaihetta kohden) – tasapainotetut kolmivaihelaitteet

Rsce vähintään Hyväksyttävä yksittäinen yliaaltovirta In/I1 % Suurin sallittu yliaaltovirtasuhde % I5 I7 I11 I13 THD PWHD 33 10,7 7,2 3,1 2 13 22 66 14 9 5 3 16 25 120 19 12 7 4 22 28 250 31 20 12 7 37 38 ≥ 350 40 25 15 10 48 46

Enintään järjestysnumeron 12 parillisten yliaaltojen suhteellisten arvojen on oltava pienempiä kuin 16/n %. Järjestysnumeroa 12 suuremmat parilliset yliaallot otetaan huomioon kokonaissäröä THD ja painotettua kokonaissäröä PWHD laskettaessa samalla tavalla kuin parittomat yliaallot.

Perättäisten Rsce-arvojen lineaarinen interpolointi on sallittu.

Taulukko 13

Yliaaltovirtojen sallitut enimmäisarvot (nimellisvirta suurempi kuin 16 A mutta enintään 75 A vaihetta kohden) – tasapainotetut kolmivaihelaitteet erityisissä olosuhteissa

Rsce vähintään Hyväksyttävä yksittäinen yliaaltovirta In/I1 % Suurin sallittu yliaaltovirtasuhde % I5 I7 I11 I13 THD PWHD 33 10,7 7,2 3,1 2 13 22 ≥ 120 40 25 15 10 48 46

Enintään järjestysnumeron 12 parillisten yliaaltojen suhteellisten arvojen on oltava pienempiä kuin 16/n %. Järjestysnumeroa 12 suuremmat parilliset yliaallot otetaan huomioon kokonaissäröä THD ja painotettua kokonaissäröä PWHD laskettaessa samalla tavalla kuin parittomat yliaallot.

7.12 SE-asennelmien vaihtovirtajohdoissa syntyviä jännitevaihteluita ja välkyntää koskevat vaatimukset

7.12.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan SE-asennelman vaihtovirtajohtimiin aiheuttamat jännitevaihtelut ja välkyntä on mitattava liitteessä 18 kuvattua menetelmää käyttäen. Valmistajan on määriteltävä mittausmenetelmä yhdessä tutkimuslaitoksen kanssa.

7.12.2 SE-asennelman tyyppihyväksyntärajat

7.12.2.1 Jos mittaukset tehdään liitteessä 18 kuvatulla menetelmällä, laitteita, joiden nimellisvirta on enintään 16 A vaihetta kohden ja joiden liittämiselle ei ole erityisehtoja, koskevat raja-arvot ovat standardin IEC 61000-3-3 kohdassa 5 annettujen arvojen mukaiset.

7.12.2.2 Jos mittaukset tehdään liitteessä 18 kuvatulla menetelmällä, laitteita, joiden nimellisvirta on suurempi kuin 16 A ja enintään 75 A vaihetta kohden ja joiden liittämiselle on erityisehtoja, koskevat raja-arvot ovat standardin IEC 61000-3-11 kohdassa 5 annettujen arvojen mukaiset.

7.13 SE-asennelmien vaihto- tai tasavirtajohdoista lähteviä radiotaajuusvälitteisiä häiriöitä koskevat vaatimukset

7.13.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan SE-asennelman vaihto- tai tasavirtajohdoista lähtevät radiotaajuusvälitteiset häiriöt on mitattava liitteessä 19 kuvattua menetelmää käyttäen. Valmistajan on määriteltävä mittausmenetelmä yhdessä tutkimuslaitoksen kanssa.

7.13.2 SE-asennelman tyyppihyväksyntärajat

7.13.2.1 Jos mittaukset tehdään liitteessä 19 kuvatulla menetelmällä, vaihtovirtajohtoja koskevat raja-arvot ovat standardissa IEC 61000-6-3 määritettyjen ja taulukossa 14 annettujen arvojen mukaiset.

Taulukko 14

Suurimmat sallitut vaihtovirtajohdoista peräisin olevat radiotaajuusvälitteiset häiriöt

Taajuus (MHz) Raja-arvot ja anturit 0,15–0,5 66–56 dBμV (näennäishuippu) 56–46 dBμV (keskiarvo) (pienenee lineaarisesti taajuuden logaritmina) 0,5–5 56 dBμV (näennäishuippu) 46 dBμV (keskiarvo) 5–30 60 dBμV (näennäishuippu) 50 dBμV (keskiarvo)

7.13.2.2 Jos mittaukset tehdään liitteessä 19 kuvatulla menetelmällä, tasavirtajohtoja koskevat raja-arvot ovat standardissa IEC 61000-6-3 määritettyjen ja taulukossa 15 annettujen arvojen mukaiset.

Taulukko 15

Suurimmat sallitut tasavirtajohdoista peräisin olevat radiotaajuusvälitteiset häiriöt

Taajuus (MHz) Raja-arvot ja anturit 0,15–0,5 79 dBμV (näennäishuippu) 66 dBμV (keskiarvo) 0,5–30 73 dBμV (näennäishuippu) 60 dBμV (keskiarvo)

7.14 SE-asennelmien verkko- ja teleliitännöistä lähteviä radiotaajuusvälitteisiä häiriöitä koskevat vaatimukset

7.14.1 Mittausmenetelmä

Tyyppiään edustavan SE-asennelman verkko- ja teleliitännöistä lähtevät radiotaajuusvälitteiset häiriöt on mitattava liitteessä 20 kuvattua menetelmää käyttäen. Valmistajan on määriteltävä mittausmenetelmä yhdessä tutkimuslaitoksen kanssa.

7.14.2 SE-asennelman tyyppihyväksyntärajat

7.14.2.1 Jos mittaukset tehdään liitteessä 20 kuvatulla menetelmällä, verkko- ja teleliitäntöjä koskevat raja-arvot (teleliitännät standardin CISPR 22 kohdan 3.6 mukaisesti) ovat standardissa IEC 61000-6-3 määritettyjen ja taulukossa 16 annettujen arvojen mukaiset.

Taulukko 16

Suurimmat sallitut verkko- ja teleliitännöistä lähtevät radiotaajuusvälitteiset häiriöt

Taajuus (MHz) Jänniterajat (anturi) Virtarajat (anturi) 0,15–0,5 84–74 dBμV (näennäishuippu) 74–64 dBμV (keskiarvo) (pienenee lineaarisesti taajuuden logaritmina) 40–30 dBμA (näennäishuippu) 30–20 dBμA (keskiarvo) (pienenee lineaarisesti taajuuden logaritmina) 0,5–30 74 dBμV (näennäishuippu) 64 dBμV (keskiarvo) 30 dBμA (näennäishuippu) 20 dBμA (keskiarvo)

7.15 SE-asennelmien vaihto- ja tasavirtajohtoja pitkin johtuvien transienttipurskehäiriöiden sietoa koskevat vaatimukset

7.15.1 Testausmenetelmä

7.15.1.1 Tyyppiään edustavan SE-asennelman kyky sietää vaihto- ja tasavirtajohtoja pitkin johtuvia transienttipurskehäiriöitä on testattava liitteessä 21 kuvatulla menetelmällä.

7.15.2 SE-asennelman häiriönsiedon tyyppihyväksyntärajat

7.15.2.1 Jos testit tehdään liitteessä 21 kuvatuilla menetelmillä, vaihto- ja tasavirtajohtojen häiriönsietotestissä käytettävät raja-arvot ovat seuraavat: testijännite ± 2 kV, avoin piiri, nousuaika (Tr) 5 ns, pitoaika (Th) 50 ns, toistotaajuus 5 kHz vähintään 1 minuutin ajan.

7.15.2.2 Tyyppiään edustavan SE-asennelman katsotaan täyttävän häiriönsietovaatimukset, jos liitteen 21 mukaisissa testeissä häiriönsietoon liittyvien toimintojen suorituskyky ei heikkene liitteen 9 kohdan 2.2 mukaisesti.

7.16 SE-asennelmien vaihto- tai tasavirtajohtoja pitkin johtuvien syöksyjännitteiden sietoa koskevat vaatimukset

7.16.1 Testausmenetelmä

7.16.1.1 Tyyppiään edustavan SE-asennelman kyky sietää vaihto- tai tasavirtajohtoja pitkin johtuvia syöksyjännitteitä on testattava liitteessä 22 kuvatulla menetelmällä.

7.16.2 SE-asennelman häiriönsiedon tyyppihyväksyntärajat

7.16.2.1 Jos testit tehdään liitteessä 22 kuvatuilla menetelmillä, häiriönsietotestissä käytettävät raja-arvot ovat seuraavat:

a) Vaihtovirtajohdot: testijännite ± 2 kV, avoin piiri johtimen ja maan välillä, ± 1 kV johtimien välillä (pulssi 1,2 μs / 50 μs), nousuaika (Tr) 1,2 μs, pitoaika (Th) 50 μs. Kukin syöksyjännite aiheutetaan viisi kertaa siten, että kunkin pulssin välinen viive on enintään yksi minuutti. Tämä on tehtävä seuraavissa vaiheissa: 0, 90, 180 ja 270°.

b) Tasavirtajohdot: testijännite ± 0,5 kV, avoin piiri johtimen ja maan välillä, ± 0,5 kV johtimien välillä (pulssi 1,2 μs / 50 μs), nousuaika (Tr) 1,2 μs, pitoaika (Th 50 μs. Kukin syöksyjännite aiheutetaan viisi kertaa siten, että kunkin pulssin välinen viive on enintään yksi minuutti.

7.16.2.2 Tyyppiään edustavan SE-asennelman katsotaan täyttävän häiriönsietovaatimukset, jos liitteen 22 mukaisissa testeissä häiriönsietoon liittyvien toimintojen suorituskyky ei heikkene liitteen 9 kohdan 2.2 mukaisesti.

7.17 SE-asennelmien synnyttämien 12/24 V:n syöttöjohtoja pitkin johtuvien transienttihäiriöiden sietoa koskevat vaatimukset

7.17.1 Testausmenetelmä

Tyyppiään edustavan SE-asennelman päästöt on testattava standardin ISO 7637-2 mukaisilla menetelmillä, kuten liitteessä 10 kuvataan ja taulukossa 17 annettujen testitasojen mukaisesti.

Taulukko 17

Suurin sallittu pulssin amplitudi

(V) Suurin sallittu pulssin amplitudi Pulssin amplitudin polaarisuus Ajoneuvot, joissa 12 V:n järjestelmä Ajoneuvot, joissa 24 V:n järjestelmä Positiivinen + 75 + 150 Negatiivinen – 100 – 450

7.18 SE-asennelman sähkömagneettista häiriönsietoa koskevat eritelmät

7.18.1 Testausmenetelmät

Tyyppiään edustavan ajoneuvon sähkömagneettisten häiriöiden sieto on testattava jollakin liitteessä 9 kuvatuista menetelmistä.

7.18.2 SE-asennelman häiriönsiedon tyyppihyväksyntärajat

7.18.2.1 Jos testattaessa käytetään liitteessä 9 kuvattuja menetelmiä, häiriönsiedon testitason on oltava 60 V/m rms 150 mm:n liuskajohtomenetelmällä, 15 V/m rms 800 mm:n liuskajohtomenetelmällä, 75 volttia/m rms TEM-kammiomenetelmällä (transverse electromagnetic mode), 60 mA rms BCI-menetelmällä (bulk current injection) ja 30 volttia/m rms vapaakenttämenetelmällä yli 90 prosentilla taajuusalueesta 20–2 000 MHz sekä vähintään 50 V/m rms 150 mm:n liuskajohtomenetelmällä, 12,5 V/m rms 800 mm:n liuskajohtomenetelmällä, 62,5 V/m rms TEM-kammiomenetelmällä, 50 mA rms BCI-menetelmällä ja 25 V/m rms vapaakenttämenetelmällä koko taajuusalueella 20–2 000 MHz.

7.18.2.2 Tyyppiään edustavan SE-asennelman katsotaan täyttävän häiriönsietovaatimukset, jos liitteen 9 mukaisissa testeissä häiriönsietoon liittyvien toimintojen suorituskyky ei heikkene.

7.19 SE-asennelmien 12/24 V:n syöttöjohtoja pitkin johtuvien transienttihäiriöiden sietoa koskevat vaatimukset

7.19.1 Testausmenetelmä

Tyyppiään edustavan SE-asennelman häiriönsieto on testattava standardin ISO 7637-2 mukaisilla menetelmillä, kuten liitteessä 10 kuvataan, ja taulukossa 18 annettujen testitasojen mukaisesti.

Taulukko 18

SE-asennelmien häiriönsieto

Testipulssin numero Häiriönsietotestin taso Toiminnallinen tila järjestelmien osalta Liittyy häiriönsietoon liittyviin toimintoihin Ei liity häiriönsietoon liittyviin toimintoihin 1 III C D 2a III B D 2b III C D 3a/3b III A D 4 III B (niille SE-asennelmille, joiden on oltava toiminnassa moottorin käynnistysvaiheessa) C (muille SE-asennelmille) D

7.20 Poikkeukset

7.20.1 Liitteiden 14 ja 20 vaatimuksia ei sovelleta, jos suoraa yhteyttä sellaiseen televerkkoon, joka tarjoaa muita telepalveluja latausliitännän lisäksi, ei ole.

7.20.2 Jos ajoneuvon verkko- ja teleliitännässä käytetään vaihto- tai tasavirtajohtojen kautta sähkönsiirtoverkkoa (power line transmission, PLT), liitettä 14 ei sovelleta.

7.20.3 Jos SE-asennelman verkko- ja teleliitännässä käytetään vaihto- tai tasavirtajohtojen kautta sähkönsiirtoverkkoa (power line transmission, PLT), liitettä 20 ei sovelleta.

7.20.4 Ajoneuvojen ja/tai SE-asennelmien, joita on tarkoitus käyttää konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” kytkettynä tasavirtalatausasemaan tasavirtaverkkokaapelilla, jonka pituus on alle 30 m, ei tarvitse täyttää liitteiden 13, 15, 16, 19, 21 ja 22 vaatimuksia.

Tässä tapauksessa valmistajan on ilmoitettava, että ajoneuvoa ja/tai SE-asennelmaa voidaan käyttää konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” vain käyttäen kaapelia, joka on lyhyempi kuin 30 m. Tämän tiedon on oltava julkisesti saatavilla tyyppihyväksynnän jälkeen.

7.20.5 Ajoneuvojen ja/tai SE-asennelmien, joita on tarkoitus käyttää konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” kytkettynä paikalliseen tai yksityiseen tasavirtalatausasemaan, jossa ei ole muita käyttäjiä, ei tarvitse täyttää liitteiden 13, 15, 16, 19, 21 ja 22 vaatimuksia.

Tässä tapauksessa valmistajan on ilmoitettava, että ajoneuvoa ja/tai SE-asennelmaa voidaan käyttää konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” vain kytkettynä paikalliseen tai yksityiseen tasavirtalatausasemaan, jossa ei ole muita käyttäjiä. Tämän tiedon on oltava julkisesti saatavilla tyyppihyväksynnän jälkeen.

8. AJONEUVON TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MUUTOS TAI LAAJENNUS SE-ASENNELMAN LISÄÄMISEN TAI KORVAAMISEN SEURAUKSENA

8.1 Jos ajoneuvon valmistaja on saanut tyyppihyväksynnän ajoneuvoasennukselle ja haluaa lisätä uuden SE-järjestelmän tai SE-asennelman, jolle jo on myönnetty hyväksyntä tämän säännön nojalla ja joka on tarkoitus asentaa hyväksyntään mahdollisesti liitettyjen ehtojen mukaisesti, ajoneuvon hyväksyntää voidaan laajentaa ilman eri testejä. Lisättävä tai korvaava SE-järjestelmä tai SE-asennelma katsotaan tuotannon vaatimustenmukaisuuden kannalta osaksi ajoneuvoa.

8.2 Jos lisättäviä tai korvaavia osia ei ole hyväksytty tämän säännön nojalla ja jos testaaminen katsotaan välttämättömäksi, koko ajoneuvon on katsottava olevan vaatimusten mukainen, jos uusien tai muutettujen osien voidaan osoittaa olevan kohdan 6 ja tapauksen mukaan kohdan 7 olennaisten vaatimusten mukaisia tai jos vertailutesti osoittaa, ettei uusi osa todennäköisesti vaikuta haitallisesti ajoneuvotyypin vaatimustenmukaisuuteen.

8.3 Ajoneuvon hyväksyntää ei mitätöi se, että ajoneuvon valmistaja lisää hyväksyttyyn ajoneuvoon normaalin koti- tai yrityskäyttöön tarkoitetun muun laitteen kuin mobiiliviestintälaitteen, joka on muiden säädösten mukainen ja jonka asentaminen, korvaaminen tai poistaminen noudattaa laitteen ja ajoneuvon valmistajan suosituksia. Tämä ei estä ajoneuvon valmistajia asentamasta viestintälaitteita noudattaen ajoneuvon ja kyseisten laitteen valmistajan laatimia asianmukaisia ohjeita. Ajoneuvon valmistajan on (testausviranomaisen pyynnöstä) osoitettava, etteivät tällaiset lähettimet vaikuta haitallisesti ajoneuvon toimintaan. Se voi tapahtua ilmoittamalla, että tehotasot ja asennus ovat sellaisia, että tämän säännön mukaiset häiriönsiedon tasot antavat riittävän suojan, kun tarkastellaan lähetystä yksin eli jätetään kohdassa 6 esitettyjen testien yhteydessä käytettävät lähetykset pois tarkastelusta. Tämä sääntö ei anna lupaa viestintälähettimen käyttöön, jos sovelletaan tällaisia laitteita ja niiden käyttöä koskevia muita vaatimuksia.

9. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) esitettyjen määräysten sekä seuraavien vaatimusten mukaisia:

9.1 Tämän säännön nojalla hyväksytyt ajoneuvot, komponentit tai SE-asennelmat on valmistettava siten, että ne ovat yhdenmukaisia 6 ja, tapauksen mukaan, 7 kohdassa asetettujen vaatimusten mukaisesti hyväksytyn tyypin kanssa.

9.2 Ajoneuvon, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tuotannon vaatimustenmukaisuus on tarkastettava tyyppihyväksyntää varten laaditun, tämän säännön liitteessä 3A ja/tai 3B esitetyn ilmoituslomakkeen sisältämien tietojen perusteella.

9.3 Jos valmistajan sisäinen valvontamenettely ei tyydytä tyyppihyväksyntäviranomaista, sovelletaan kohtia 8.3.1 ja 8.3.3.

9.3.1 Todennettaessa tuotantosarjasta otetun ajoneuvon, komponentin tai SE-asennelman vaatimustenmukaisuutta tuotannon on katsottava olevan tämän säännön vaatimusten mukaista laajakaistaisten ja kapeakaistaisten sähkömagneettisten häiriöiden osalta, jos mitatut tasot eivät ylitä referenssirajoja, jotka esitetään ajoneuvojen osalta kohdissa 6.2.2.1, 6.2.2.2, 6.3.2.1, 6.3.2.2 ja (tapauksen mukaan) 7.2.2.1 ja 7.2.2.2 ja SE-asennelmien osalta kohdissa 6.5.2.1 ja 6.6.2.1 ja (tapauksen mukaan) 7.10.2.1, enempää kuin 4 dB (eli 60 prosenttia).

9.3.2 Todennettaessa tuotantosarjasta otetun ajoneuvon, komponentin tai SE-asennelman vaatimustenmukaisuutta tuotannon on katsottava olevan tämän säännön vaatimusten mukaista sähkömagneettisen säteilyn siedon osalta, jos ajoneuvon toiminta ei osoita ajoneuvon välittömään hallintaan liittyviä heikkenemisen merkkejä, jotka kuljettaja tai joku muu tienkäyttäjä havaitsee ajoneuvon ollessa liitteen 6 kohdassa 4 määritellyssä tilassa, kun siihen kohdistuu kenttävoimakkuus, jonka suuruus muodossa V/m ilmaistuna on enintään 80 prosenttia referenssirajoista, jotka esitetään ajoneuvojen osalta kohdassa 6.4.2.1 ja (tapauksen mukaan) 7.7.2.1 ja SE-järjestelmien osalta kohdassa 6.8.2.1 ja (tapauksen mukaan) 7.18.2.1.

9.3.3 Todennettaessa tuotantosarjasta otetun osan tai erillisen teknisen yksikön vaatimustenmukaisuutta tuotannon on katsottava olevan tämän säännön vaatimusten mukaista johtumalla siirtyvien häiriöiden siedon ja aiheuttamisen osalta, jos komponentti tai erillinen tekninen yksikkö ei osoita merkkejä häiriönsietoon liittyvien toimintojen toiminnan heikkenemisestä aina kohdassa 6.9.1 ja (tapauksen mukaan) 7.19.1 esitettyihin tasoihin saakka ja kun tasot eivät ylitä kohdassa 6.7.1 ja (tapauksen mukaan) 7.17.1 esitettyjä tasoja.

10. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

10.1 Ajoneuvon, osan tai erillisen teknisen yksikön tyypille tämän säännön nojalla myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos kohdan 6 ja (tapauksen mukaan) 7 vaatimukset eivät täyty tai jos valitut ajoneuvot eivät läpäise kohdassa 6 ja (tapauksen mukaan) 7esitettyjä testejä.

10.2 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aikaisemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava siitä välittömästi muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteiden 3A ja 3B mallin mukaisella lomakkeella.

11. TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin tai SE-asennelman valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle tyyppihyväksyntäviranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteissä 3A ja 3B olevan mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

12. AJONEUVON TAI SE-ASENNELMAN TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MUUTOS JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

12.1 Kaikista ajoneuvotyypin tai SE-asennelman tyypin muutoksista on ilmoitettava ajoneuvotyypin hyväksyneelle tyyppihyväksyntäviranomaiselle. Viranomainen voi tämän jälkeen

12.1.1 katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole selviä haitallisia vaikutuksia ja että ajoneuvo tai SE-asennelma täyttää edelleen vaatimukset, tai

12.1.2 vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

12.2 Hyväksynnän vahvistaminen tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tämän säännön kohdassa 4 tarkoitetulla menettelyllä tiedoksi tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille.

12.3 Tyyppihyväksyntäviranomainen, joka päättää hyväksynnän laajentamisesta, antaa laajentamiselle sarjanumeron ja ilmoittaa sen muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuspuolille tämän säännön liitteissä 3A ja 3B olevan mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

13. SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET

13.1 Muutossarjan 03 virallisesta voimaantulosta alkaen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa evätä tähän sääntöön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03, perustuvaa hyväksyntää.

13.2 Kun tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03, voimaantulopäivästä on kulunut 12 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat myöntää hyväksyntöjä vain, jos hyväksyttävä ajoneuvon, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää tämän säännön vaatimukset, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03.

13.3 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät voi kieltäytyä laajentamasta hyväksyntää, joka on myönnetty säännön aiempien muutossarjojen mukaisesti.

13.4 Kun tämän säännön muutossarjan 03 voimaantulopäivästä on kulunut 48 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat evätä sellaisen ajoneuvon, komponentin tai erillisen teknisen yksikön kansallisen ensirekisteröinnin (ensimmäisen käyttöönoton), joka ei täytä tämän säännön muutossarjan 03 vaatimuksia.

13.5 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa muutossarjan 04 virallisen voimaantulopäivän jälkeen evätä tyyppihyväksyntää tämän säännön mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04.

13.6 Kun tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04, voimaantulopäivästä on kulunut 36 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat myöntää hyväksyntöjä vain, jos hyväksyttävä ajoneuvon, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää tämän säännön vaatimukset sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04.

13.7 Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on 36 kuukauden ajan muutossarjan 04 voimaantulopäivästä myönnettävä sellaisille ajoneuvojen, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden tyypeille, jotka vastaavat tämän säännön vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna aiemmilla muutossarjoilla.

13.8 Siihen saakka, kun muutossarjan 04 voimaantulosta on kulunut 60 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa evätä kansallista tai alueellista tyyppihyväksyntää ajoneuvon, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyypiltä, joka on hyväksytty tämän säännön edellisen muutossarjan perusteella.

13.9 Kun tämän säännön muutossarjan 04 voimaantulopäivästä on kulunut 60 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat evätä kansallisen tai alueellisen tyyppihyväksynnän ja ajoneuvotyypin ensimmäisen rekisteröinnin tai komponentin tai erillisen teknisen yksikön ensimmäisen käyttöönoton, jos se ei täytä tämän säännön muutossarjan 04 vaatimuksia.

13.10 Kohtien 13.8 ja 13.9 määräyksistä huolimatta hyväksynnät, jotka on myönnetty säännön edellisen muutossarjan mukaisesti ajoneuvotyypille, jossa ei ole REESS-järjestelmän lataamiseen tarkoitettua kytkentäjärjestelmää, tai komponentille tai erilliselle tekniselle yksikölle, jossa ei ole kytkentäosaa REESS-järjestelmän lataamista varten, pysyvät voimassa, ja tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen hyväksyttävä ne.

13.11 Kun tämän säännön muutossarjan 05 voimaantulopäivästä on kulunut 36 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat myöntää tyyppihyväksyntöjä vain, jos hyväksyttävä ajoneuvon, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää tämän säännön vaatimukset, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 05.

14. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ TYYPPIHYVÄKSYNTÄVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestejä suorittavien tutkimuslaitosten sekä niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajennuksesta, epäämisestä tai peruuttamisesta.

(1) Ajoneuvoluokat määritellään ajoneuvojen rakennetta koskevassa konsolidoidussa päätöslauselmassa (R.E.3), asiakirja ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, kohta 2 (www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html).

(2) Vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten tunnusnumerot esitetään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 3, asiakirja ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3 (www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html).

Lisäys 1 Luettelo standardeista, joihin tässä säännössä viitataan 1. CISPR 12 ”Vehicles', motorboats' and spark-ignited engine-driven devices' radio disturbance characteristics – Limits and methods of measurement”, fifth edition 2001 and Amd1: 2005. 2. CISPR 16-1-4 ”Specifications for radio disturbance and immunity measuring apparatus and methods – Part 1: Radio disturbance and immunity measuring apparatus – Antennas and test sites for radiated disturbances measurements”, third edition 2010. 3. CISPR 25 ”Limits and methods of measurement of radio disturbance characteristics for the protection of receivers used on board vehicles”, second edition 2002 and corrigendum 2004. 4. ISO 7637-1 ”Road vehicles – Electrical disturbance from conduction and coupling – Part 1: Definitions and general considerations”, second edition 2002. 5. ISO 7637-2 ”Road vehicles – Electrical disturbance from conduction and coupling – Part 2: Electrical transient conduction along supply lines only on vehicles with nominal 12 V or 24 V supply voltage”, second edition 2004. 6. ISO-EN 17025 ”General requirements for the competence of testing and calibration laboratories”, second edition 2005 and Corrigendum: 2006. 7. ISO 11451 ”Road vehicles – Electrical disturbances by narrowband radiated electromagnetic energy – Vehicle test methods”: Part 1: General and definitions (ISO 11451-1, third edition 2005 and Amd1: 2008); Part 2: Off-vehicle radiation source (ISO 11451-2, third edition 2005); Part 4: Bulk current injection (BCI) (ISO 11451-4, first edition 1995). 8. ISO 11452 ”Road vehicles – Electrical disturbances by narrowband radiated electromagnetic energy – Component test methods”: Part 1: General and definitions (ISO 11452-1, third edition 2005 and Amd1: 2008); Part 2: Absorber-lined chamber (ISO 11452-2, second edition 2004); Part 3: Transverse electromagnetic mode (TEM) cell (ISO 11452-3, third edition 2001); Part 4: Bulk current injection (BCI) (ISO 11452-4, third edition 2005 and Corrigendum 1:2009); Part 5: Stripline (ISO 11452-5, second edition 2002). 9. ITU Radio Regulations, edition 2008. 10. IEC 61000-3-2 ”Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 3-2 – Limits for harmonic current emissions (equipment input current ≤ 16 A per phase)”, edition 3.2 – 2005 + A1: 2008 + A2: 2009. 11. IEC 61000-3-3 ”Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 3-3 – Limits – Limitation of voltage changes, voltage fluctuations and flicker in public low-voltage systems for equipment with rated current ≤ 16 A per phase and not subjected to conditional connection”, edition 2.0 – 2008. 12. IEC 61000-3-11 ”Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 3-11 – Limits – Limitation of voltage changes, voltage fluctuations and flicker in public low-voltage systems – Equipment with rated current ≤ 75 A per phase and subjected to conditional connection”, edition 1.0 – 2000. 13. IEC 61000-3-12 ”Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 3-12 – Limits for harmonic current emissions produced by equipment connected to public low-voltage systems with input current > 16 A and ≤ 75 A per phase”, edition 1.0 – 2004. 14. IEC 61000-4-4 ”Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 4-4 – Testing and measurement techniques – Electrical fast transients/burst immunity test”, edition 2.0 – 2004. 15. IEC 61000-4-5 ”Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 4-5 – Testing and measurement techniques – Surge immunity test”, edition 2.0 – 2005. 16. IEC 61000-6-2 ”Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 6-2 – Generic standards Immunity for industrial environments”, edition 2.0 – 2005. 17. IEC 61000-6-3 ”Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 6-3 – Generic standards Emission standard for residential, commercial and light-industrial environments”, edition 2.0 – 2006. 18. CISPR 16-2-1 ”Specification for radio disturbances and immunity measuring apparatus and methods – Part 2-1 – Methods of measurement of disturbances and immunity – Conducted disturbances measurement”, edition 2.0 – 2008. 19. CISPR 22 ”Information Technology Equipment – Radio disturbances characteristics – Limits and methods of measurement”, edition 6.0 – 2008. 20. CISPR 16-1-2 ”Specification for radio disturbance and immunity measuring apparatus and methods – Part 1-2: Radio disturbance and immunity measuring apparatus – Ancillary equipment – Conducted disturbances”, edition 1.2: 2006.

Lisäys 2 Laajakaistaisen säteilyn viiterajat ajoneuvolle – Ajoneuvon ja antennin etäisyys: 10 m Raja E (dBμV/m) taajuudella F (MHz) 30–75 MHz 75–400 MHz 400–1 000 MHz E = 32 E = 32 + 15,13 log (F/75) E = 43 Taajuus – megahertsiä – logaritminen (Ks. tämän säännön kohdat 6.2.2.1 ja 7.2.2.1.)

Lisäys 3 Laajakaistaisen säteilyn viiterajat ajoneuvolle –Ajoneuvon ja antennin etäisyys: 3 m Raja E (dBμV/m) taajuudella F (MHz) 30–75 MHz 75–400 MHz 400–1 000 MHz E = 42 E = 42 + 15,13 log (F/75) E = 53 Taajuus – megahertsiä – logaritminen (Ks. tämän säännön kohdat 6.2.2.2 ja 7.2.2.2.)

Lisäys 4 Kapeakaistaisen säteilyn viiterajat ajoneuvolle – Antennin ja ajoneuvon etäisyys: 10 m Raja E (dBμV/m) taajuudella F (MHz) 30–75 MHz 75–400 MHz 400–1 000 MHz E = 22 E = 22 + 15,13 log (F/75) E = 33 Taajuus – megahertsiä – logaritminen (Ks. tämän säännön kohta 6.3.2.1.)

Lisäys 5 Kapeakaistaisen säteilyn viiterajat ajoneuvolle – Antennin ja ajoneuvon etäisyys: 3 m Raja E (dBμV/m) taajuudella F (MHz) 30–75 MHz 75–400 MHz 400–1 000 MHz E = 32 E = 32 + 15,13 log (F/75) E = 43 Taajuus – megahertsiä – logaritminen (Ks. tämän säännön kohta 6.3.2.2.)

Lisäys 6 SE-asennelma – Laajakaistaisen säteilyn viiterajat Raja E (dBμV/m) taajuudella F (MHz) 30–75 MHz 75–400 MHz 400–1 000 MHz E = 62 – 25,13 log (F/30) E = 52 + 15,13 log (F/75) E = 63 Taajuus – megahertsiä – logaritminen (Ks. tämän säännön kohdat 6.5.2.1 ja 7.10.2.1.)

Lisäys 7 SE-asennelma – kapeakaistaisen säteilyn viiterajat Raja E (dBμV/m) taajuudella F (MHz) 30–75 MHz 75–400 MHz 400–1 000 MHz E = 52 – 25,13 log (F/30) E = 42 + 15,13 log (F/75) E = 53 Taajuus – megahertsiä – logaritminen (Ks. tämän säännön kohta 6.6.2.1.)

Lisäys 8 Korkeajännitteinen keinoverkko Kuva 1 Korkeajännitteinen keinoverkko Selitykset: C2: 0,1 μF L1: 5 μH R1: 1 kΩ C1: 0,1 μF R2: 1 MΩ (C2:n purkautuminen arvoon < 50 Vdc ajassa 60 s) Kuva 2 Korkeajännitteisen keinoverkon impedanssi Kuva 3 Yhdistetyt korkeajännitteiset keinoverkot

LIITE 1 ESIMERKKEJÄ HYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ Malli A (Ks. tämän säännön kohta 5.2.) Yllä olevasta ajoneuvoon tai SE-asennelmaan kiinnitetystä hyäksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen ajoneuvotyyppi on sähkömagneettisen yhteensopivuuden osalta hyväksytty Alankomaissa (E 4) säännön nro 10 mukaisesti hyväksyntänumerolla 05 2439. Hyväksyntänumero osoittaa, että hyväksyntä myönnettiin säännön nro 10 mukaisesti, sellaisena kuin se oli muutettuna muutossarjalla 05. Malli B (Ks. tämän säännön kohta 5.2.) Yllä olevasta ajoneuvoon tai SE-asennelmaan kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen ajoneuvotyyppi on sähkömagneettisen yhteensopivuuden osalta hyväksytty Alankomaissa (E 4) sääntöjen nro 10 ja 33 (1) mukaisesti. Hyväksyntänumerot ilmaisevat, että kyseisten hyväksyntöjen myöntämishetkellä säännössä 10 oli mukana muutossarja 05 ja sääntö 33 oli vielä alkuperäisessä muodossaan. (1) Toinen numero annetaan ainoastaan esimerkkinä.

LIITE 2A AJONEUVON SÄHKÖMAGNEETTISTA YHTEENSOPIVUUTTA KOSKEVASSA TYYPPIHYVÄKSYNNÄSSÄ KÄYTETTÄVÄ ILMOITUSLOMAKE Seuraavat tiedot on annettava kolmena kappaleena, ja mukana on oltava sisällysluettelo. Mahdolliset piirustukset on toimitettava sopivassa mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina joko A4-koossa tai A4-kokoon taitettuna. Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia. Jos järjestelmissä, komponenteissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on elektronisia ohjaustoimintoja, on toimitettava tiedot niiden suoritusarvoista. Yleistä 1. Merkki (valmistajan toiminimi): … 2. Tyyppi: … 3. Ajoneuvoluokka: … 4. Valmistajan nimi ja osoite: … Mahdollisen valtuutetun edustajan nimi ja osoite: … 5. Kokoonpanotehtaiden osoitteet: … Ajoneuvon yleiset rakenteelliset ominaisuudet 6. Edustavan ajoneuvon valokuvat ja/tai piirustukset: … 7. Moottorin sijainti ja järjestely: … Käyttövoimayksikkö 8. Valmistaja: … 9. Valmistajan antama moottorin tunnus sellaisena kuin se on moottoriin merkittynä: … 10. Polttomoottori: … 11. Toimintaperiaate: kipinäsytytys/puristussytytys, nelitahti/kaksitahti (1) 12. Sylintereiden lukumäärä ja järjestely: … 13. Polttoaineensyöttö: … 14. Polttoaineen ruiskutuksella (vain puristussytytysmoottorit): kyllä/ei (1) 15. Elektroninen ohjausyksikkö: … 16. Merkit: … 17. Järjestelmän kuvaus: … 18. Polttoaineen suihkutuksella (vain kipinäsytytysmoottorit): kyllä/ei (1) 19. Sähköjärjestelmä: … 20. Nimellisjännite: …V, positiivinen / negatiivinen (1) maatto 21. Generaattori: … 22. Tyyppi: … 23. Sytytys: … 24. Merkit: … 25. Tyypit: … 26. Toimintaperiaate: … 27. Nestekaasun syöttöjärjestelmä: kyllä/ei (1) 28. Moottorin hallinnan elektroninen valvontayksikkö nestekaasusyötön osalta: … 29. Merkit: … 30. Tyypit: … 31. Maakaasun syöttöjärjestelmä: kyllä/ei (1) 32. Moottorin hallinnan elektroninen valvontayksikkö maakaasusyötön osalta: … 33. Merkit: … 34. Tyypit: … 35. Sähkömoottori: … 36. Tyyppi (käämitys, magnetointi): … 37. Käyttöjännite: … Kaasukäyttöiset moottorit (jos järjestelmän kokoonpano on erilainen, annetaan vastaavat tiedot) 38. Elektroninen ohjausyksikkö: 39. Merkit: … 40. Tyypit: … Voimansiirto 41. Tyyppi (mekaaninen, hydraulinen, sähköinen jne.): … 42. Lyhyt kuvaus sähkö- tai elektroniikkakomponenteista (jos on): … Jousitus 43. Lyhyt kuvaus sähkö- tai elektroniikkakomponenteista (jos on): … Ohjaus 44. Lyhyt kuvaus sähkö- tai elektroniikkakomponenteista (jos on): … Jarrut 45. Lukkiutumaton jarrujärjestelmä: kyllä/ei/valinnainen (1) 46. Kun ajoneuvossa on lukkiutumisenestojärjestelmä, lyhyt kuvaus sen toiminnasta (mukaan luettuna mahdolliset elektroniset osat), sähköinen lohkokaavio, neste- tai paineilmapiirin kaavio: … Kori 47. Korityyppi: … 48. Käytetyt materiaalit ja rakennetavat: … 49. Tuulilasi ja muut ikkunat: 50. Lyhyt kuvaus ikkunannostinten sähkö- tai elektroniikkakomponenteista (jos on): … 51. Säännön nro 46 soveltamisalaan kuuluvat epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet: … 52. Sähköisten/elektronisten komponenttien (jos on) lyhyt kuvaus: … 53. Turvavyöt ja/tai muut turvajärjestelmät 54. Lyhyt kuvaus sähkö- tai elektroniikkakomponenteista (jos on): … 55. Radiohäiriöiden poistaminen: 56. Kuvaus ja piirustukset/valokuvat moottoritilan muodostavan korirakenteen osan sekä lähinnä sitä sijaitsevan matkustajatilan osan muodoista ja rakennemateriaaleista: … 57. Piirustukset tai valokuvat moottoritilaan asennettujen metalliosien sijainnista (esimerkiksi lämmityslaiteet, varapyörä, ilmansuodatin, ohjauslaite, jne.): … 58. Luettelo ja piirustus radiohäiriöiden poistolaitteista: … 59. Tiedot tasavirtavastusten nimellisarvoista, ja jos käytetään resistiivisiä sytytyskaapeleita, niiden nimellisresistanssi metriä kohden: … Valaisimet ja merkkivalolaitteet 60. Lyhyt kuvaus muista sähkö- tai elektroniikkakomponenteista kuin lampuista (jos on): … Muut 61. Laitteet ajoneuvon luvattoman käytön estämiseksi: … 62. Lyhyt kuvaus sähkö- tai elektroniikkakomponenteista (jos on): … 63. Taulukko ajoneuvojen mahdollisten radiolähettimien asennuksesta ja käytöstä (ks. tämän säännön kohta 3.1.8): … Taajuuskaistat [Hz] Enimmäislähtöteho (W) Antennipaikka ajoneuvossa, asennuksen ja/tai käytön erityisehdot 64. 24 GHz:n taajuusalueella toimivilla lyhyen kantaman tutkalaitteilla varustettu ajoneuvo: kyllä/ei/valinnainen (1) Tyyppihyväksynnän hakijan on toimitettava tarvittaessa myös seuraavat: Lisäys 1: Luettelo, jossa on kaikki tämän säännön alaan (ks. tämän säännön kohdat 2.9 ja 2.10) kuuluvat ja aiemmin luetteloimattomat sähköiset ja/tai elektroniset komponentit (merkkeineen ja tyyppeineen). Lisäys 2: Kaavio tai piirustus (tämän direktiivin piiriin kuuluvien) sähköisten ja/tai elektronisten komponenttien sijoittelusta ja johdotuksesta yleensä. Lisäys 3: Kuvaus ajoneuvosta, joka on valittu edustamaan tyyppiä: Korityyppi: … Ohjauspyörä vasemmalla/oikealla: … Akseliväli: … Lisäys 4: Hyväksyntäviranomaisen tunnustaman, ISO 17025 -standardin mukaisesti akkreditoidun testilaboratorion relevantit testiraportit, jotka valmistaja on toimittanut tyyppihyväksyntätodistuksen laatimista varten. 65. Laturi: ajoneuvossa/ulkoinen/ei ole (1): 66. Latausvirta: tasavirta/vaihtovirta (vaiheiden määrä / taajuus) (1): 67. Suurin nimellisvirta (tarvittaessa kunkin toimintatilan osalta): … 68. Nimellislatausjännite: … 69. Ajoneuvorajapinnan perustoiminteet: esim. L1/L2/L3/N/E/tiedonsiirto: … 70. Rsce-vähimmäisarvo (ks. kohta 7.3) 71. Latauskaapeli toimitetaan ajoneuvon mukana: kyllä/ei (1) 72. Jos latauskaapeli toimitetaan ajoneuvon mukana: Pituus (m) … Poikkipinta-ala (mm2) … (1) Tarpeeton viivataan yli.

LIITE 2B SE-ASENNELMAN SÄHKÖMAGNEETTISTA YHTEENSOPIVUUTTA KOSKEVASSA TYYPPIHYVÄKSYNNÄSSÄ KÄYTETTÄVÄ ILMOITUSLOMAKE Tapauksen mukaan on toimitettava seuraavat tiedot kolmena kappaleena, ja niihin on liitettävä sisällysluettelo. Mahdolliset piirustukset on toimitettava sopivassa mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina joko A4-koossa tai A4-kokoon taitettuna. Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia. Jos järjestelmissä, komponenteissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on elektronisia ohjaustoimintoja, on toimitettava tiedot niiden suoritusarvoista. 1. Merkki (valmistajan toiminimi): … 2. Tyyppi: … 3. Tyypin tunniste, jos se on merkitty komponenttiin tai erilliseen tekniseen yksikköön (1): 3.1 Merkinnän sijainti: … 4. Valmistajan nimi ja osoite: … Mahdollisen valtuutetun edustajan nimi ja osoite: … 5. Komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden osalta tyyppihyväksyntämerkinnän sijainti ja kiinnitystapa: … 6. Kokoonpanotehtaiden osoitteet: … 7. Tämä SE-asennelma hyväksytään komponenttina/erillisenä teknisenä yksikkönä (2) 8. Mahdolliset käyttörajoitukset ja asennusehdot: … 9. Sähköjärjestelmän nimellisjännite: …V, pos/neg (2) maatto: … Lisäys 1: Kuvaus SE-asennelmasta, joka on valittu edustamaan tyyppiä (elektroniikan lohkokaavio ja luettelo SE-asennelman tärkeimmistä komponenteista [esim. mikroprosessorin merkki ja tyyppi, kide]) Lisäys 2: Tyyppihyväksyntäviranomaisen tunnustaman, standardin ISO 17025 mukaisesti akkreditoidun testilaboratorion relevantit testausselosteet, jotka valmistaja on toimittanut tyyppihyväksyntätodistuksen laatimista varten. Koskee vain latausjärjestelmiä: … 10. Laturi: ajoneuvossa/ulkoinen (2) … 11. Latausvirta: tasavirta/vaihtovirta (vaiheiden määrä / taajuus) (2): … 12. Suurin nimellisvirta (tarvittaessa kunkin toimintatilan osalta): … 13. Nimellislatausjännite: … 14. SE-rajapinnan perustoiminteet: esim. L1/L2/L3/N/PE/tiedonsiirto: … 15. Rsce-vähimmäisarvo (ks. tämän säännön kohta 7.11) … (1) Jos tyypin tunnisteessa on tässä ilmoituslomakkeessa tarkoitetun osan tai erillisen teknisen yksikön tyypin kuvauksen kannalta tarpeettomia merkkejä, ne on korvattava asiakirjoissa tunnuksella ”?” (esim. ABC??123??). (2) Tarpeeton viivataan yli.

LIITE 3A Teksti kuva ILMOITUS (enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm)) (1) Antaja: Viranomaisen nimi Aihe: Ajoneuvon / komponentin / erillisen teknisen yksikön (2) tyypin hyväksynnän myöntäminen hyväksynnän laajentaminen hyväksynnän epääminen hyväksynnän peruuttaminen tuotannon lopettaminen säännön nro 10 mukaisesti. Hyväksyntänumero: Laajennuksen numero: 1. Merkki (valmistajan toiminimi): 2. Tyyppi: 3. Tyypin tunniste, jos se on merkitty ajoneuvoon / komponenttiin / erilliseen tekniseen yksikköön (2) 3.1. Merkinnän sijainti: 4. Ajoneuvoluokka: 5. Valmistajan nimi ja osoite: 6. Komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden osalta tyyppihyväksyntämerkinnän sijainti ja kiinnitystapa: 7. Kokoonpanotehtaiden osoitteet: 8. Lisätiedot (tarvittaessa): Ks. lisäys. 9. Testien suorittamisesta vastaava tutkimuslaitos: 10. Testausselosteen päiväys: 11. Testausselosteen numero: 12. Mahdolliset huomautukset: Ks. lisäys. 13. Paikka: 14. Päiväys: 15. Allekirjoitus: 16. Liitteenä on luettelo hyväksyntäviranomaiselle luovutetusta aineistosta, joka on pyynnöstä saatavissa. 17. Laajennuksen perusteet: Teksti kuva Lisäys tyyppihyväksynnän ilmoituslomakkeeseen nro … ajoneuvon tyyppihyväksynnästä säännön nro 10 mukaisesti 1. Lisätiedot 2. Sähköjärjestelmän nimellisjännite: V, pos./neg. maatto (2) 3. Korityyppi: 4. Luettelo testattuihin ajoneuvoihin asennetuista elektronisista järjestelmistä, myös muista kuin ilmoituslomakkeessa luetelluista laitteista: 4.1. 24 GHz:n taajuusalueella toimivilla lyhyen kantaman tutkalaitteilla varustettu ajoneuvo: kyllä/ei/valinnainen (2) 5. Hyväksyntäviranomaisen tunnustama, testauksista vastaava standardin ISO 17025 mukaisesti akkreditoitu laboratorio: 6. Huomautukset (esim. koskee sekä vasemmalta että oikealta ohjattavia ajoneuvoja): (1) Hyväksynnän myöntäneen, laajentaneen, evänneen tai peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännössä olevat hyväksyntää koskevat määräykset). (2) Tarpeeton viivataan yli.

LIITE 3B Teksti kuva ILMOITUS (enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm)) (1) Antaja: Viranomaisen nimi Aihe: SE-asennelman (2) tyypin hyväksynnän myöntäminen hyväksynnän laajentaminen hyväksynnän epääminen hyväksynnän peruuttaminen tuotannon lopettaminen säännön nro 10 mukaisesti. Hyväksyntänumero: Laajennuksen numero: 1. Merkki (valmistajan toiminimi): 2. Tyyppi ja yleiset kaupalliset kuvaukset: 3. Tyypin tunniste, jos se on merkitty ajoneuvoon / komponenttiin / erilliseen tekniseen yksikköön (2) 3.1. Merkinnän sijainti: 4. Ajoneuvoluokka: 5. Valmistajan nimi ja osoite: 6. Komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden osalta tyyppihyväksyntämerkinnän sijainti ja kiinnitystapa: 7. Kokoonpanotehtaiden osoitteet: 8. Lisätiedot (tarvittaessa): Ks. lisäys. 9. Testien suorittamisesta vastaava tutkimuslaitos: 10. Testausselosteen päiväys: 11. Testausselosteen numero: 12. Mahdolliset huomautukset: Ks. lisäys. 13. Paikka: 14. Päiväys: 15. Allekirjoitus: 16. Liitteenä on luettelo hyväksyntäviranomaiselle luovutetusta aineistosta, joka on pyynnöstä saatavissa. 17. Laajennuksen perusteet: Teksti kuva Lisäys tyyppihyväksynnän ilmoituslomakkeeseen nro … SE-asennelman tyyppihyväksynnästä säännön nro 10 mukaisesti 1. Lisätiedot 1.1. Sähköjärjestelmän nimellisjännite: V, pos./neg. maatto (2) 1.2. Tätä SE-asennelmaa voidaan käyttää kaikissa ajoneuvotyypeissä seuraavin rajoituksin: 1.2.1. Mahdolliset asennusehdot: 1.3. Tätä SE-asennelmaa voidaan käyttää vain seuraavissa ajoneuvotyypeissä: 1.3.1. Mahdolliset asennusehdot: 1.4. Häiriönsiedon testaukseen käytetyt menetelmät ja taajuusalueet olivat seuraavat (määritelkää liitteen 9 mukainen tarkka menetelmä): 1.5. Hyväksyntäviranomaisen tunnustama, testauksista vastaava standardin ISO 17025 mukaisesti akkreditoitu laboratorio: 2. Huomautukset: (1) Hyväksynnän myöntäneen / laajentaneen / evänneen / peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännössä olevat hyväksyntää koskevat määräykset) (2) Tarpeeton viivataan yli.

LIITE 4 AJONEUVOJEN LAAJAKAISTAISTEN SÄHKÖMAGNEETTISTEN SÄTEILYPÄÄSTÖJEN MITTAUSMENETELMÄ 1. YLEISTÄ 1.1 Tässä liitteessä kuvattu testausmenetelmä koskee vain ajoneuvoja. Menetelmä koskee ajoneuvon kumpaakin konfiguraatiota, jotka ovat a) muu kuin ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” b) ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon”. 1.2 Testausmenetelmä Tällä testillä mitataan ajoneuvoon asennettujen sähköisten tai elektronisten järjestelmien (esim. sytytysjärjestelmän tai sähkömoottoreiden) synnyttämää laajakaistaista säteilyä. Ellei tässä liitteessä toisin määrätä, testi tehdään standardin CISPR 12 mukaisesti. 2. AJONEUVON TILA TESTAUKSEN AIKANA 2.1 Ajoneuvon konfiguraatio muu kuin ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” 2.1.1 Moottori Moottorin on oltava toiminnassa standardin CISPR 12 mukaisesti. 2.1.2 Muut ajoneuvon järjestelmät Kaikkien laitteiden, jotka voivat synnyttää laajakaistasäteilyä ja jotka kuljettaja tai matkustaja voi kytkeä pysyvästi toimintaan, olisi oltava toiminnassa enimmäiskuormalla. Näitä ovat esimerkiksi tuulilasinpyyhkijöiden moottorit tai tuulettimet. Äänimerkki ja ikkunoiden sähkömoottorit jne. eivät kuulu mukaan, koska niitä ei käytetä yhtäjaksoisesti. 2.2 Ajoneuvo konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” Ajoakun varaustaso on pidettävä koko taajuusaluemittauksen ajan välillä 20–80 prosenttia enimmäisvarauksesta. (Siksi voi olla tarpeen jakaa taajuusalue osiin ja purkaa ajoakkua ennen seuraavan osan mittauksen aloittamista.) Jos virrankulutusta voidaan säätää, se on asetettava arvoon, joka on vähintään 80 prosenttia nimellisarvosta. Ajoneuvon testausta konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” koskevat järjestelyt esitetään tämän liitteen lisäyksen kuvissa 3a–3h (sen mukaan, onko kyseessä vaihto- vai tasavirtalataustila, mikä on latauspistokkeen sijainti ja liittyykö lataukseen tietoliikennettä vai ei. 2.3 Latausasema tai verkkovirtalataus Latausasema voidaan sijoittaa testauspaikkaan tai sen ulkopuolelle. Huomautus 1: Jos ajoneuvon ja latausaseman välinen tietoliikenne voidaan simuloida, latausaseman sijasta voidaan käyttää verkkovirtalatausta. Molemmissa tapauksissa testauspaikkaan on sijoitettava kahdet verkkovirta- ja tietoliikennepistorasiat seuraavasti: a) Pistorasia sijoitetaan maatasoon. b) Pistorasian ja keinoverkon tai impedanssin stabiloinnin välisen johdinsarjan on oltava mahdollisimman lyhyt. c) Pistorasian ja keinoverkon tai impedanssin stabiloinnin välinen johdinsarja on sijoitettava mahdollisimman lähelle maatasoa. Huomautus 2: Verkkovirta- ja tietoliikennepistorasiat on varustettava suodattimilla. Jos latausasema sijoitetaan testauspaikan sisäpuolelle, latausaseman ja verkkovirta-/tietoliikennepistorasian välinen johdinsarja on sijoitettava seuraavasti: a) Latausaseman puolella johdinsarjan on riiputtava pystysuorassa maatasolle. b) Ylimääräinen pituus on sijoitettava mahdollisimman lähelle maatasoa ja laskostettava tarvittaessa. Huomautus 3: Latausasema olisi hyvä sijoittaa vastaanottoantennin keilanleveyden ulkopuolelle. 2.4 Keinoverkot Keinoverkot sijoitetaan suoraan maatasolle. Niiden kotelot kiinnitetään maatasoon. Kunkin keinoverkon mittausportti päätetään 50 Ω:n kuormalla. Keinoverkko sijoitetaan kuvien 3a–3h mukaisesti. 2.5 Impedanssin stabilointi Tietoliikennejohdot on tuotava ajoneuvoon impedanssin stabiloinnin kautta. Impedanssin stabilointi on liitettävä verkko- ja tietoliikennekaapeleihin standardin CISPR 22 kohdassa 9.6.2 esitetyllä tavalla. Impedanssin stabilointi sijoitetaan suoraan maatasolle. Sen kotelo kiinnitetään maatasoon. Kunkin impedanssin stabilointilaitteiston mittausportti päätetään 50 Ω:n kuormalla. Impedanssin stabilointi sijoitetaan kuvien 3e–3h mukaisesti. 2.6 Lataus-/tietoliikennekaapeli Lataus-/tietoliikennekaapeli asetetaan suoraan linjaan keinoverkkojen tai impedanssin stabiloinnin ja ajoneuvon latauspistokkeen väliin. Kaapelin pituuden on oltava 0,8 m (+ 0,2/– 0 m). Jos kaapelin pituus on suurempi kuin 1 m, ylimääräinen pituus on laskostettava enintään 0,5 m:n leveyteen. Ajoneuvon sivulla lataus-/tietoliikennekaapelin on riiputtava pystysuorassa 100 mm:n (+ 200/– 0 mm) etäisyydellä ajoneuvon korista. Koko kaapeli on sijoitettava johtamattomalle materiaalille, jonka eristevakio (dielektrisyysvakio) on pieni (εr ≤ 1,4), 100 mm (± 25 mm) maatason yläpuolelle. 3. MITTAUSPAIKKA 3.1 Vaihtoehtona standardin CISPR 12 vaatimukselle luokan L ajoneuvoja testattaessa testipintana voidaan käyttää mitä tahansa paikkaa, joka täyttää tämän liitteen lisäyksessä olevan kuvan mukaiset vaatimukset. Tässä tapauksessa mittalaitteiden on oltava tämän liitteen lisäyksessä olevassa kuvassa esitetyn osan ulkopuolella. 3.2 Testit voidaan tehdä suljetuissa tiloissa, jos voidaan osoittaa korrelaatio suljetuissa tiloissa saatujen tulosten ja ulkotiloissa saatujen tulosten välillä. Suljettujen testitilojen ei mitoiltaan tarvitse täyttää ulkotiloja koskevia vaatimuksia, paitsi antennin ja ajoneuvon välisen etäisyyden ja antennin korkeuden osalta. 4. TESTAUSVAATIMUKSET 4.1 Rajat koskevat koko taajuusaluetta 30–1 000 MHz mittauksissa, jotka tehdään puolikaiuttomassa kammiossa tai avoimella testipaikalla. 4.2 Mittauksiin voidaan käyttää joko näennäishuippu- tai huippuantureita. Tämän säännön kohdissa 6.2 ja 6.5 annetut raja-arvot koskevat näennäishuippuantureita. Jos käytetään huippuantureita, on sovellettava 20 dB:n korjauskerrointa standardin CISPR 12 määritelmien mukaisesti. 4.3 Mittaukset on tehtävä spektrianalysaattorilla tai pyyhkäisyvastaanottimella. Käytettävät parametrit täsmennetään taulukoissa 1 ja 2. Taulukko 1 Spektrianalysaattorin parametrit Taajuusalue MHz Huippuanturi Näennäishuippuanturi Keskiarvoilmaisin RBW (– 3 dB) Pyyhkäisyaika RBW (– 6 dB) Pyyhkäisyaika RBW (– 3 dB) Pyyhkäisyaika 30–1 000 100/120 kHz 100 ms/MHz 120 kHz 20 s/MHz 100/120 kHz 100 ms/MHz Huomautus: Jos huippuarvon mittauksissa käytetään spektrianalysaattoria, videokaistanleveyden on oltava vähintään kolme kertaa resoluutiokaistanleveys (RBW).

Taulukko 2 Pyyhkäisyvastaanottimen parametrit Taajuusalue MHz Huippuanturi Näennäishuippuanturi Keskiarvoilmaisin BW (– 6 dB) Askelman koko (1) Pysähdysaika BW (– 6 dB) Askelman koko (1) Pysähdysaika BW (– 6 dB) Askelman koko (1) Pysähdysaika 30–1 000 120 kHz 50 kHz 5 ms 120 kHz 50 kHz 1 s 120 kHz 50 kHz 5 ms 4.4 Mittaukset Tutkimuslaitoksen on tehtävä testit standardissa CISPR 25 määrätyillä väleillä koko taajuusalueella 30–1 000 MHz. Jos valmistaja toimittaa koko taajuusalueelta mittaustiedot, jotka on saatu soveltuvin osin standardin ISO 17025 mukaisesti akkreditoidulta ja tyyppihyväksyntäviranomaisen tunnustamalta testilaboratoriolta, tutkimuslaitos voi vaihtoehtoisesti jakaa taajuusalueen 14 taajuuskaistaan (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850 ja 850–1 000 MHz) ja toteuttaa testit niillä 14 taajuudella, jotka kullakin kaistalla antavat suurimmat säteilytasot, jotta varmistetaan, että ajoneuvo täyttää tämän liitteen vaatimukset. Mikäli raja ylitetään testin aikana, on varmistettava, että ylityksen aiheuttaa ajoneuvo eikä taustasäteily. 4.5 Lukemat Sitä lukemaa, joka on rajaan nähden suurin (pysty- ja vaakapolarisaatio ja antennin sijainti ajoneuvon vasemmalla ja oikealla puolella) kullakin 14 taajuusalueella, on pidettävä ominaislukemana taajuudella, jolla mittaukset tehtiin. (1) Puhtaasti laajakaistaisten häiriöiden osalta taajuusaskelman enimmäiskokoa voidaan kasvattaa enintään kaistanleveyden arvoon saakka. Lisäys Kuva 1 Esteetön vaakasuora testipinta, jossa ei esiinny sähkömagneettisia heijastuksia Ellipsi rajaa pinnan Kuva 2 Antennin sijainti suhteessa ajoneuvoon Kuva 2a Dipoliantennin sijainti mitattaessa säteilyn pystysuoria komponentteja Teksti kuva 3,00 ± 0,05 m (1,80 ± 0,05 m) 10,0 ± 0,2 m (3,00 ± 0,05 m) Pystykuva Kuva 2b Dipoliantennin sijainti mitattaessa säteilyn vaakasuoria komponentteja Teksti kuva Moottorin keskikohta Moottori Ajoneuvo 10,0 ± 0,2 m (3,00 ± 0,05 m) Tasokuva Kuva 3 Ajoneuvo konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” Esimerkki testausjärjestelystä, jossa pistoke on ajoneuvon sivulla (vaihtovirtasyöttö ilman tietoliikennettä) Kuva 3a Teksti kuva 100 (+ 200/- 0) mm 10,00 ± 0,2 m 3,00 ± 0,05 m (1,80 ± 0,05 m) (3,00 ± 0,05 m) 0,8 (+ 0,2/- 0) m Edestä Kuva 3b Teksti kuva Ylimääräinen pituus laskostettuna Enint. 0,5 m 0,8 (+ 0,2/- 0) m Ylhäältä (3,00 ± 0,05 m) 10,0 ± 0,2 m Selitteet: 1 Testattava ajoneuvo 2 Eristävä alusta 3 Latauskaapeli 4 Maadoitetut keinoverkot 5 Verkkopistorasia Ajoneuvo konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” Esimerkki testausjärjestelystä, jossa pistoke on ajoneuvon etu- tai takapuolella (vaihtovirtasyöttö ilman tietoliikennettä) Kuva 3c Teksti kuva 0,8 (+ 0,2/- 0) m Edestä 3,00 ± 0,05 m (1,80 ± 0,05 m) 10,00 ± 0,2 m (3,00 ± 0,05 m) Kuva 3d Teksti kuva Ylimääräinen pituus laskostettuna Ylhäältä Enint. 0,5 m 0,8 (+ 0,2/- 0) m 0,1 (+ 0,2/- 0) m (3,00 ± 0,05 m) 10,0 ± 0,2 m Selitteet: 1 Testattava ajoneuvo 2 Eristävä alusta 3 Latauskaapeli 4 Maadoitetut keinoverkot 5 Verkkopistorasia Ajoneuvo konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” Esimerkki testausjärjestelystä, jossa pistoke on ajoneuvon sivulla (vaihto- tai tasavirtasyöttö ja tietoliikenne) Kuva 3e Teksti kuva 100 (+ 200/- 0) mm 0,8 (+ 0,2/- 0) m Edestä 3,00 ± 0,05 m (1,80 ± 0,05 m) 10,00 ± 0,2 m (3,00 ± 0,05 m) Kuva 3f Teksti kuva Ylhäältä Enint. 0,5 m 0,8 (+ 0,2/- 0) m Ylimääräinen pituus laskostettuna 10,0 ± 0,2 m (3,00 ± 0,05 m) Selitteet: 1 Testattava ajoneuvo 2 Eristävä alusta 3 Lataus-/tietoliikennekaapeli 4 Maadoitetut vaihto- tai tasavirtakeinoverkot 5 Verkkopistorasia 6 Maadoitettu impedanssin stabilointi 7 Latausasema Ajoneuvo konfiguraatiossa ”REESS-järjestelmän lataustila kytkettynä sähköverkkoon” Esimerkki testausjärjestelystä, jossa pistoke on ajoneuvon etu- tai takapuolella (vaihto- tai tasavirtasyöttö ja tietoliikenne) Kuva 3g Teksti kuva 3,00 ± 0,05 m (1,80 ± 0,05 m) 0,8 (+ 0,2/- 0) m 10,00 ± 0,2 m (3,00 ± 0,05 m) Edestä Kuva 3h Teksti kuva Enint. 0,5 m Ylimääräinen pituus laskostettuna 0,8 (+ 0,2/- 0) m 0,1 (+ 0,2/- 0) m (3,00 ± 0,05 m) 10,0 ± 0,2 m Ylhäältä Selitteet: 1 Testattava ajoneuvo 2 Eristävä alusta 3 Lataus-/tietoliikennekaapeli 4 Maadoitetut vaihto- tai tasavirtakeinoverkot 5 Verkkopistorasia 6 Maadoitettu impedanssin stabilointi 7 Latausasema

LIITE 5 AJONEUVOJEN KAPEAKAISTAISEN SÄHKÖMAGNEETTISEN SÄTEILYN MITTAUSMENETELMÄ 1. YLEISTÄ 1.1 Tässä liitteessä kuvattu testausmenetelmä koskee vain ajoneuvoja. Menet