E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 1  
 
Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN-ECE) 
sääntö nro 83 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen 
hyväksyntää epäpuhtauspäästöjen osalta moottorin 
polttoainevaatimusten mukaan 
 
Tarkistus 3
 
 
johon sisält y vät kai kk i se uraavat voi m as sa olevat te ks tit:  
johon sisält y vät kai kk i voi m as sa olevat te kstit m u u tossarjaan  05 asti – Voimaa ntu lopäivä: 29. maali sk u uta 2001
 
t äy d e nnys  1  mu ut o s s a r j a a n  0 5  –  V o i m a an tu l o p ä i v ä :  1 2 .  syysk uu t a  2001 
t äy d e nnys  2  mu ut o s s a r j a a n  0 5  –  V o i m a an tu l o p ä i v ä :  2 1 .  syysk uu t a  2002 
oikais u 1 m uuto ssarjaan 05, ilmo itu s tallettajille C.N.111.20 02. TREATIES-1  
  päivätt y 8. hel m i ku uta 2002 
oikais u 2 m uuto ssarjaan 05, ilmo itu s tallettajille C.N.883.20 03. TREATIES-1  
  päivätt y 2. s y y s k u uta 2003 t äy d e nnys  3  mu ut o s s a r j a a n  0 5  –  V o i m a an tu l o p ä i v ä :  2 7 .  h e lmik uu t a  2004 
t äy d e nnys  4  mu ut o s s a r j a a n  0 5  –  V o i m a an tu l o p ä i v ä :  1 2 .  e l okuuta 2004 
oikais u 3 m uuto ssarjaan 05, ilmo itu s tallettajille C.N. 1038. 2004. TREATIES-1   päivätt y 4. lokak u uta 2004 
t äy d e nnys  5  mu ut o s s a r j a a n  0 5  –  V o i m a an tu l o p ä i v ä :  4 .  hu h tik uu t a  2005   
 L 375/232 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 2  1.  SOVELTAMISALA  1.1. Tätä sääntöä sovelletaan:  
1/ 
 
1.1.1. ottomoottorilla varustettujen vähintään nelipyöräisten moottoriajoneuvojen 
pakokaasupäästöihin normaalissa ja alhaisessa ympäristön lämpötilassa, 
haihtumispäästöihin, kampikammiokaasujen päästöihin, pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyteen ja OBD-järjestelmiin, 
 1.1.2. dieselmoottorilla varustettujen vähintään nelipyöräisten M
1- ja N 1-luokan 
ajoneuvojen, joiden enimmäismassa on 3 500 kg, pakokaasupäästöihin, pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyteen ja OBD-järjestelmiin, 
 1.1.3. ottomoottorilla varustettujen vähintään nelipyöräisten sähkökäyttöisten 
hybridiajoneuvojen pakokaasupäästöihin normaalissa ja alhaisessa ympäristön lämpötilassa, haihtumispäästöihin, kampikammiokaasujen päästöihin, pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyteen ja OBD-järjestelmiin,  
 1.1.4.  dieselmoottorilla varustettujen vähintään nelipyöräisten M
1- ja N 1-luokan 
sähkökäyttöisten hybridiajoneuvojen, joiden enimmäismassa on 3 500 kg, pakokaasupäästöihin, pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyteen ja OBD-järjestelmiin, 
 1.1.5.  Sääntöä ei sovelleta:    – ajoneuvoihin, joiden enimmäismassa on alle 400 kg, ja ajoneuvoihin, joiden 
suurin rakenteellinen nopeus on alle 50 km/h, 
 
– ajoneuvoihin, joiden tyhjäpaino on enintään 400 kg, jos ne on tarkoitettu 
matkustajien kuljettamiseen, tai 550 kg, jos ne on tarkoitettu tavaroiden kuljettamiseen, ja joiden moottorin suurin teho on enintään 15 kW. 
 1.1.6. Valmistajan pyynnöstä tämän säännön mukainen tyyppihyväksyntä voidaan laajentaa 
jo tyyppihyväksytyistä dieselmoottorilla varustetuista M
1- tai N 1-luokan ajoneuvoista 
koskemaan myös M 2- ja N 2-luokan ajoneuvoja, joiden vertailumassa ei ole suurempi 
kuin 2 840 kilogrammaa ja jotka vastaavat 7 kohdan vaatimuksia (hyväksynnän laajentaminen). 
 1.1.7. Tätä sääntöä ei sovelleta dieselmoottorilla tai maakaasua tai nestekaasua 
polttoaineena käyttävällä ottomoottorilla varustettuihin N1-luokan ajoneuvoihin, mikäli ne on tyyppihyväksytty säännön N:o 49 nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna viimeisimmällä muutossarjalla. 
 
                                                
 
1/ Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 7 (asiakirja 
TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2) määritellyt ajoneuvoluokat. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/233
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 3  
 
1.2. Tätä sääntöä ei sovelleta maakaasua tai nestekaasua polttoaineena käyttävällä 
ottomoottorilla varustettuihin yli 3 500 kg:n painaviin M1-luokan sekä luokkien M
2, 
M 3, N 2, N 3 ajoneuvoihin, joihin sovelletaan sääntöä N:o 49. 
 
2.  MÄÄRITELMÄT  
Tässä säännössä tarkoitetaan: 
 2.1. "Ajoneuvotyypillä
" moottorikäyttöisiä ajoneuvoja, jotka eivät eroa toisistaan 
olennaisilta osiltaan, kuten: 
 2.1.1.  ekvivalentti-inertialtaan, joka määritellään suhteessa vertailumassaan liitteessä 4 
olevan 5.1. kohdan mukaisesti, ja 
 2.1.2. moottorin ja ajoneuvon ominaisuuksiltaan, sellaisina kuin ne määritellään liitteessä 1.  2.2. "Vertailumassalla
" ajoneuvon tyhjäpainoa lisättynä 100 kg:n vakioarvolla liitteiden 4 
ja 8 mukaista testiä varten. 
 2.2.1. "Tyhjäpainolla
" ajoneuvon painoa ajokunnossa ilman kuljettajaa, matkustajia tai 
kuormaa, mutta mukaan lukien 90-prosenttisesti täytetty polttoainetankki, tavanomaiset työkalut ja ajoneuvon varapyörä (tilanteen mukaan). 
 2.3. "Enimmäispainolla
" ajoneuvon valmistajan ilmoittamaa teknisesti sallittua 
enimmäispainoa (joka saattaa olla suurempi kuin kansallisten viranomaisten sallima arvo). 
 2.4. "Kaasumaisilla epäpuhtauksilla
" pakokaasujen hiilimonoksidipäästöjä, typen 
oksidipäästöjä typpidioksidiekvivalenttina (NO 2) ilmaistuna ja hiilivetypäästöjä 
olettaen hiilivetysuhteeksi: 
 
– C 1H 1. 85 bensiinin osalta 
– C 1H 1. 86 dieselpolttoaineen osalta 
– C 1H 2. 525 nestekaasun osalta 
– C 1H 4 maakaasun osalta. 
 2.5. "Hiukkasepäpuhtauksilla
" pakokaasun osia, jotka poistetaan laimennetusta 
pakokaasusta enintään 325 K:n (52 ºC) lämpötilassa liitteessä 4 esitettyjen suodattimien avulla. 
 L 375/234 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 4  2.6. "Pakokaasupäästöillä
": 
 
–  ottomoottoreiden osalta kaasumaisia päästöjä, –  dieselmoottoreiden osalta kaasumaisia päästöjä ja hiukkaspäästöjä. 
 2.7. "Haihtumispäästöillä
" muita kuin pakoputken kautta moottoriajoneuvon 
polttoainejärjestelmästä pääseviä hiilivetyhöyryjä. 
 2.7.1. "Säiliön tuuletushäviöllä
" hiilivetypäästöjä, jotka aiheutuvat lämpötilan muutoksista 
polttonestesäiliössä (olettaen hiilivetysuhteeksi C 1H 2.3 3). 
 2.7.2. "Polttoaineen haihtumilla
" hiilivetypäästöjä ajojakson jälkeen pysäytetyn ajoneuvon 
polttoainejärjestelmästä (olettaen hiilivetysuhteeksi C 1 H 2. 20). 
 2.8. "Moottorin kampikammiolla
" moottorin sisä- tai ulkopuolella olevia tiloja, jotka ovat 
yhteydessä öljypohjaan sisäisillä tai ulkoisilla kanavilla, joiden kautta kaasut ja höyryt voivat poistua. 
 2.9. "Kylmäkäynnistyslaitteella
" laitetta, joka rikastaa moottorin polttoaineen ja ilman 
suhdetta väliaikaisesti auttaen siten moottorin käynnistymistä. 
 2.10. "Käynnistysapulaitteella
" laitetta, joka auttaa moottoria käynnistymään ilman 
polttoaineilmaseoksen rikastusta, esimerkiksi hehkutulpat, ruiskutuksen ajoituksen muutokset. 
 2.11. "Moottorin iskutilavuudella
": 
 2.11.1.  iskumäntämoottoreiden osalta moottorin nimellistä iskutilavuutta;  2.11.2.  kiertomäntämoottoreiden osalta (Wankel) palotilan kaksinkertaista nimellistä 
iskutilavuutta mäntää kohden. 
 2.12. "Pakokaasunpuhdistuslaitteilla
" niitä ajoneuvon osia, jotka säätelevät tai rajoittavat 
pakokaasupäästöjä ja haihtumispäästöjä. 
 2.13. "OBD-järjestelmällä
" ajoneuvossa sijaitsevaa päästöjenrajoituslaitteiden 
kunnonvalvontajärjestelmää, jonka on kyettävä ilmoittamaan toimintahäiriöiden todennäköiset sijainnit tietokoneen muistiin tallennettujen vikakoodien avulla. 
 2.14. "Käytössä olevan ajoneuvon testillä
" tarkoitetaan tämän säännön 8.2.1. kohdan 
mukaisia testejä ja vaatimustenmukaisuuden arviointia. 
 2.15. "Asianmukaisesti huolletulla ja käytetyllä
" testiajoneuvon osalta, että ajoneuvo 
täyttää valitun ajoneuvon hyväksymiselle asetettavat edellytykset, joista määrätään tämän säännön lisäyksessä 3 olevassa 2 kohdassa. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/235
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 5  
 
2.16. "Estolaitteella
" rakenteeseen kuuluvaa laitetta, joka havainnoi lämpötilaa, ajoneuvon 
nopeutta, moottorin pyörimisnopeutta, vaihdetta, imusarjan painetta tai jotain muuta 
parametria aktivoidakseen, muuttaakseen, viivästääkseen tai palauttaakseen päästöjenrajoitusjärjestelmän jonkin osan toiminnan taikka joka vähentää päästöjenrajoitusjärjestelmän tehokkuutta sellaisissa olosuhteissa, joiden voidaan kohtuudella odottaa esiintyvän ajoneuvon tavanomaisen toiminnan ja käytön aikana. Tällaista rakenteeseen kuuluvaa laitetta ei tarvitse pitää estolaitteena, jos: 
 2.16.1. laite on perustellusti tarpeen moottorin suojaamiseksi vaurioitumiselta tai vahingolta 
ja ajoneuvon turvallisen toiminnan varmistamiseksi tai 
 2.16.2. laite ei toimi muutoin kuin moottorin käynnistämiseksi tai  2.16.3. laitteen toimintaolosuhteet sisältyvät olennaisilta osiltaan tyyppi I tai tyyppi VI -
testin piiriin. 
 2.17. "Ajoneuvoperheellä
" ajoneuvotyyppien ryhmää, joka tunnistetaan kanta-ajoneuvon 
perusteella liitteen 12 tarkoitusta varten. 
 2.18. "Moottorin polttoainevaatimuksella
" moottorin tavallisesti käyttämää 
polttoainetyyppiä: 
 
– bensiiniä – nestekaasua (LPG) – maakaasua (NG) – sekä bensiiniä että nestekaasua (LPG) – sekä bensiiniä että maakaasua (NG) – dieselpolttoainetta. 
 2.19. "Ajoneuvon hyväksynnällä
" ajoneuvotyypin hyväksyntää seuraavien rajoitusten 
osalta:  2/ 
 2.19.1. lyijyttömällä bensiinillä tai sekä lyijyttömällä bensiinillä että nestekaasulla tai 
maakaasulla toimivien ajoneuvojen pakokaasupäästöjä, haihtumispäästöjä, kampikammiopäästöjä, pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyttä, kylmäkäynnistyspäästöjä ja OBD-järjestelmiä koskevat rajoitukset (hyväksyntä B), 
 2.19.2. dieselpolttoaineella toimivien ajoneuvojen kaasu- ja hiukkaspäästöjä, 
pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyttä ja OBD-järjestelmiä koskevat rajoitukset (hyväksyntä C), 
 
                                                
 
2/   Hyväksyntä A kumottu. Tämän säännön 05-muutossarjassa kielletään lyijypitoisen bensiinin 
käyttö. L 375/236 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 6  2.19.3. nestekaasulla tai maakaasulla toimivien ajoneuvojen moottorin kaasupäästöjä, 
kampikammiopäästöjä, pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyttä, kylmäkäynnistyspäästöjä ja OBD-järjestelmiä koskevat rajoitukset (hyväksyntä D). 
 
2.20. "Jaksoittaisesti regeneroituvalla järjestelmällä
" päästöjä vähentävää järjestelmää 
(kuten katalysaattoria tai hiukkasloukkua), joka on säännöllisesti regeneroitava 
enintään 4 000 ajokilometrin välein. Niiden jaksojen aikana, jolloin regenerointi tapahtuu, päästövaatimukset voivat ylittyä. Jos päästöjä vähentävän laitteen regenerointi tapahtuu ainakin kerran I-tyypin testin aikana ja se on jo regeneroitu ainakin kerran ajoneuvoa valmisteltaessa, sitä pidetään jatkuvasti regeneroituvana järjestelmänä, joka ei vaadi erillistä testimenettelyä. Liite 13 ei koske jatkuvasti regeneroituvia järjestelmiä. 
  Valmistajan pyynnöstä voidaan jaksoittaisesti regeneroituville laitteille tarkoitettu 
testi jättää suorittamatta regeneroituvalle laitteelle, mikäli valmistaja toimittaa tyyppihyväksynnästä vastaavalle viranomaiselle tiedot, joiden mukaan päästöt eivät niiden jaksojen aikana, jolloin regenerointi tapahtuu, ylitä 5.3.1.4. kohdassa ilmoitettuja kyseiseen ajoneuvoluokkaan sovellettavia vaatimuksia teknisen tutkimuslaitoksen hyväksyttyä asian. 
 2.21. Hybridiajoneuvot
 
 
2.21.1. Hybridiajoneuvon yleinen määritelmä: 
 "Hybridiajoneuvolla
" tarkoitetaan ajoneuvoa, jossa on vähintään kaksi erilaista 
energiamuunninta ja kaksi erilaista energianvarastointijärjestelmää (ajoneuvossa) 
ajoneuvon voimanlähteinä. 
 
2.21.2. Sähkökäyttöisen hybridiajoneuvon määritelmä: 
 "Sähkökäyttöisellä hybridiajoneuvolla
" tarkoitetaan ajoneuvoa, joka käyttää 
mekaanisen liikkeen aikaansaamiseksi energiaa molemmista seuraavista ajoneuvossa 
sijaitsevista varastoidun energian/voiman lähteistä: 
 
– kulutuspolttoaine 
 
– sähköenergian/voiman varastointilaite (esim. akku, varaaja, 
vauhtipyörä/generaattori jne.). 
 
2.22. "Yhdellä polttoaineella toimivalla ajoneuvolla " ajoneuvoa, joka on ensisijaisesti 
suunniteltu toimimaan pysyvästi nestekaasulla tai maakaasulla, mutta jossa voi myös 
olla bensiinijärjestelmä ainoastaan hätätapauksia ja käynnistystä varten ja jonka bensiinisäiliöön mahtuu enintään 15 litraa bensiiniä. 
 
2.23. "kahdella polttoaineella toimivalla ajoneuvolla " ajoneuvoa, joka voi toimia osan 
ajasta bensiinillä ja osan ajasta myös joko nestekaasulla tai maakaasulla. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/237
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 7  
 
 
3. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN  3.1. Ajoneuvon valmistajan tai valtuutetun edustajan on haettava ajoneuvotyypin 
hyväksyntää pakokaasupäästöjen, kampikammiopäästöjen, haihtumispäästöjen, pakokaasupuhdistuslaitteiden kestävyyden ja OBD-järjestelmän osalta. 
 3.1.1. Jos hakemus koskee OBD-järjestelmää, siihen liitetään liitteessä 1 olevassa 
4.2.11.2.7. kohdassa vaaditut lisätiedot sekä 
 3.1.1.1.  valmistajan ilmoitus  3.1.1.1.1. kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta siitä 
sytytyskatkojen prosenttiosuudesta kaikista sytytystapahtumista, joka aiheuttaisi liitteessä 11 olevan 3.3.2 kohdan mukaisten päästörajojen ylittymisen, jos tämä sytytyskatkojen osuus esiintyisi tyyppi I -testissä käynnistyksestä lähtien, sellaisena kuin testi on kuvattu liitteessä 4 olevassa 5.3.1 kohdassa 
 3.1.1.1.2. kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta siitä 
sytytyskatkojen prosenttiosuudesta kaikista sytytystapahtumista, joka saattaisi aiheuttaa katalysaattorin tai katalysaattoreiden liiallisen kuumenemisen ennen peruuttamatonta vaurioitumista 
 3.1.1.2. yksityiskohtainen kirjallinen kuvaus OBD-järjestelmän toiminnallisista 
ominaisuuksista ja täydellinen luettelo ajoneuvon päästöjenrajoitusjärjestelmän asiaankuuluvista osista eli OBD-järjestelmän valvonnassa olevista antureista, toimilaitteista ja muista osista 
 3.1.1.3. kuvaus OBD-järjestelmässä käytetystä vianilmaisimesta, jolla viasta ilmoitetaan 
ajoneuvon kuljettajalle 
jäljennökset muista tyyppihyväksynnöistä, joissa on tarpeelliset tiedot hyväksynnän laajentamista varten 
 3.1.1.4. tarvittaessa liitteen 11 lisäyksen 2 mukaiset ajoneuvoperheen olennaiset piirteet.  3.1.2. Hyväksyttäväksi aiotulla OBD-järjestelmällä varustettu, ajoneuvotyyppiä tai 
ajoneuvoperhettä edustava ajoneuvo on toimitettava tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle liitteessä 11 olevan 3 kohdan mukaisia testejä varten. Jos tutkimuslaitos katsoo, että toimitettu ajoneuvo ei ole kaikilta osin liitteen 11 lisäyksessä 2 kuvattua ajoneuvotyyppiä tai ajoneuvoperhettä edustava, tarvittaessa on toimitettava toinen ajoneuvo testattavaksi liitteessä 11 olevan 3 kohdan mukaisesti. 
 L 375/238 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 8  3.2. Pakokaasupäästöjä, haihtumispäästöjä, kestävyyttä ja OBD-järjestelmää koskevan 
ilmoituslomakkeen malli on liitteessä 1. Liitteessä 1 olevassa 4.2.11.2.7.6. kohdassa luetellut tiedot sisällytetään liitteessä 2 olevan tyyppihyväksyntäilmoituksen lisäykseen 1 ("OBD-järjestelmään liittyvät tiedot"). 
 3.2.1. Tarvittaessa hakemukseen on liitettävä jäljennökset muista tyyppihyväksynnöistä, 
joissa on tarpeelliset tiedot hyväksynnän laajentamista ja huononemiskertoimien määrittämistä varten. 
 3.3. Tämän säännön 5 kohdassa kuvattuja testejä varten on hyväksyntätesteistä 
vastaavalle tutkimuslaitokselle toimitettava ajoneuvo, joka vastaa hyväksynnän kohteena olevaa tyyppiä.  
 4.  HYVÄKSYNNÄN ANTAMINEN  4.1. Mikäli tämän tarkistuksen nojalla hyväksyttäväksi esitettävä ajoneuvotyyppi täyttää 
jäljempänä 5 kohdassa asetetut vaatimukset, ajoneuvotyypille on myönnettävä hyväksyntä. 
 4.2. Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero.   
Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä numeroa ilmaisevat, minkä muutossarjan mukaan hyväksyntä on myönnetty. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle ajoneuvotyypille. 
 4.3. Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava 
tähän sääntöön perustuvasta ajoneuvotyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta tai epäämisestä tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella. 
 4.3.1. Mikäli tähän tekstiin tehdään muutoksia eli esimerkiksi jos asetetaan uusia raja-
arvoja, sopimuspuolille ilmoitetaan, mitkä aiemmin hyväksytyistä ajoneuvotyypeistä ovat uusien määräysten mukaisia. 
 4.4. Kaikkiin tämän säännön nojalla hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisiin ajoneuvoihin 
on kiinnitettävä näkyvästi ja hyväksyntälomakkeessa eriteltyyn helppopääsyiseen paikkaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, jossa on: 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/239
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 9  
 
4.4.1. ympyrän sisällä oleva E-kirjain, jota seuraa hyväksynnän myöntäneen maan 
tunnusnumero, 
13 
 
4.4.2. tämän säännön numero, jota seuraa R-kirjain, viiva ja 4.4.1 kohdassa tarkoitetun 
ympyrän oikealla puolella oleva hyväksyntänumero. 
 4.4.3. Hyväksyntämerkissä on kuitenkin oltava R-kirjaimen perässä toinenkin 
kirjainmerkki, jonka tarkoituksena on ilmaista ne päästöjen raja-arvot, joiden osalta hyväksyntä on myönnetty. Jos annettu hyväksyntä merkitsee tämän säännön 5.3.1.4.1. kohdassa olevan taulukon rivillä A annettujen tyyppi I -testin raja-arvojen noudattamista, R-kirjaimen perään merkitään roomalainen numero I. Jos annettu hyväksyntä merkitsee tämän säännön 5.3.1.4.1. kohdassa olevan taulukon rivillä B annettujen tyyppi I -testin raja-arvojen noudattamista, R-kirjaimen perään merkitään roomalainen numero II.  
 4.5. Jos ajoneuvo on sellaisen ajoneuvotyypin mukainen, jolle on myönnetty hyväksyntä 
yhden tai useamman sopimukseen liitetyn säännön nojalla maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön nojalla, 4.4.1 kohdassa tarkoitettua tunnusta ei tarvitse toistaa; tällöin sääntöjen ja hyväksyntien numerot sekä kaikkien niiden sääntöjen lisäsymbolit, joiden perusteella on myönnetty hyväksyntä maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön perusteella, on sijoitettava pystysarakkeisiin 4.4.1 kohdassa määritellyn symbolin oikealle puolelle. 
 4.6. Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.  4.7. Hyväksyntämerkki on sijoitettava ajoneuvon tyyppikilpeen tai lähelle sitä.  4.8. Tämän säännön liitteessä 3 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkin sijoittelusta.  
                                                
 
3/   Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, 
Serbia ja Montenegro 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 
(antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjän federaatio 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidzhan 39, entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö (hyväksynnät myöntävät jäsenvaltiot käyttäen omia ECE-tunnuksiaan) 42, Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 48, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50 ja Korean tasavalta 51. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille. L 375/240 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 10  5.  VAATIMUKSET JA TESTIT  
Huomaa
: Vaihtoehtona tämän kohdan vaatimuksille voi valmistaja, jonka 
maailmanlaajuinen vuosituotanto on vähemmän kuin 10 000 yksikköä, saada 
hyväksynnän seuraavissa asiakirjoissa esitettyjen vastaavien teknisten vaatimusten 
perusteella: Barclay's Publishingin julkaisema California Code of Regulations, Title 13, Paragraphs 1960.1(f)(2) tai (g)(1) ja (g)(2), 1960.1(p), jota sovelletaan mallivuodesta 1996, 1968.1, 1976 ja 1975, jota sovelletaan henkilöautoihin mallivuodesta 1995. 
 5.1.  Yleistä
  
 5.1.1. Osat, jotka voivat vaikuttaa päästöihin, on suunniteltava, valmistettava ja koottava 
siten, että ajoneuvo tavanomaisessa käytössä täyttää tämän säännön vaatimukset kyseisiin osiin kohdistuvasta tärinästä huolimatta. 
 5.1.2. Valmistajan toteuttamien teknisten toimenpiteiden on oltava sellaisia, että 
pakokaasu- ja haihtumispäästöjä rajoitetaan tehokkaasti tämän säännön määräysten mukaisesti ajoneuvon tavanomaisen käyttöiän ajan tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. Myös päästöjenrajoitusjärjestelmän letkujen, niiden liitosten ja liitäntöjen on oltava turvallisia ja järjestelmän rakenteen on oltava alkuperäisen suunnitelman mukainen. Pakokaasupäästöjä koskevien määräysten katsotaan täyttyvän, jos noudatetaan 5.3.1.4 kohdan ja 8.2.3.1. kohdan määräyksiä. Haihtumispäästöjä koskevien edellytysten katsotaan täyttyvän, jos noudatetaan 5.3.1.4 kohdan ja 8.2.3.1. kohdan määräyksiä. 
 5.1.2.1. Estolaitteen käyttö on kielletty.  5.1.3.  Polttonestesäiliöiden täyttöaukot  5.1.3.1. Noudattaen, mitä 5.1.3.2 kohdassa vahvistetaan, bensiinisäiliön täyttöaukko on 
suunniteltava siten, ettei säiliötä voida täyttää täyttöpistoolilla, jonka suuttimen halkaisija on 23,6 mm tai suurempi. 
 5.1.3.2. Edellä olevaa 5.1.3.1 kohtaa ei sovelleta ajoneuvoon, joka täyttää molemmat 
seuraavista edellytyksistä: 
 5.1.3.2.1. ajoneuvo on suunniteltu ja rakennettu siten, ettei lyijyä sisältävän polttoaineen 
käytöstä ole haittaa millekään kaasumaisia päästöjä rajoittavalle laitteelle, ja 
 5.1.3.2.2. ajoneuvoon on näkyvästi ja pysyvästi merkitty helposti luettava tunnus, joka 
määritellään standardissa ISO 2575:1982, paikkaan, joka on bensiinisäiliötä täyttävän henkilön välittömästi nähtävissä. Lisämerkinnät sallitaan. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/241
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 11  
 
5.1.4. Polttoaineen täyttöaukon tulpan puuttumisesta aiheutuvat liialliset haihtumispäästöt 
ja polttoaineen läikkyminen on estettävä. 
 
Tämä voidaan toteuttaa käyttämällä jotakin seuraavista: 
 
5.1.4.1. automaattisesti avautuvaa ja sulkeutuvaa polttoaineen täyttöaukon tulppaa, jota ei voi 
irrottaa 
 5.1.4.2. rakenteellisia ominaisuuksia, joilla estetään liialliset haihtumispäästöt polttoaineen 
täyttöaukon tulpan puuttuessa 
 5.1.4.3.  muuta järjestelmää, jolla on sama vaikutus. Tällaisia voivat olla ketjulla varustettu 
täyttöaukon tulppa tai tulppa, joka avataan ajoneuvon käynnistämiseksi käytettävän virta-avaimen avulla. Tässä tapauksessa avain on voitava poistaa täyttöaukon tulpasta ainoastaan tulpan ollessa lukittuna. 
 5.1.5. Elektroniikkalaitteiston suojausta koskevat määräykset  5.1.5.1. Päästöjenvalvontatietokoneella varustetuissa ajoneuvoissa on oltava ominaisuuksia, 
joiden avulla estetään muiden kuin valmistajan sallimien muutosten tekeminen. Valmistajan on sallittava muutokset, jos muutokset ovat tarpeen ajoneuvon vianmäärityksen, huollon, tarkastuksen, jälkikäteen tapahtuvan vaihto-osien asentamisen tai korjauksen kannalta. Uudelleenohjelmoitavat tietokonekoodit ja käyttöparametrit on suojattava ja niillä on varmistettava vähintään sama suojelun taso kuin standardin ISO DIS 15031-7, päivätty lokakuussa 1998, (SAE J2186, päivätty lokakuussa 1996) vaatimuksissa, jos tietoturvaan liittyvien tietojen vaihto tapahtuu yhteyskäytäntöjen ja vianmääritysliittimen avulla liitteen II lisäyksessä 1 olevan 6.5 kohdan mukaisesti. Kalibrointiin käytettävien muistipiirien on oltava valettuja ja sijaittava suljetuissa koteloissa tai ne on suojattava sähköisillä algoritmeilla eivätkä ne saa olla vaihdettavissa ilman erikoistyökaluja ja erityisiä työmenetelmiä. 
 5.1.5.2. Ohjelmoidut moottorin ohjausparametrit eivät saa olla muutettavissa ilman 
erikoistyökaluja ja erityisiä työmenetelmiä (esimerkiksi juotetut tai valetut tietokoneen osat tai sinetöidyt (tai juotetut) koteloinnit). 
 5.1.5.3. Jos puristussytytteisen polttomoottorin polttoaineensyötössä käytetään mekaanista 
pumppua, valmistajan on varmistettava polttoaineensyötön enimmäismäärän asetuksen suojaus ajoneuvon käytön aikana. 
 5.1.5.4. Valmistajat voivat hakea tyyppihyväksyntäviranomaisilta vapautusta jostakin näistä 
vaatimuksista niiden ajoneuvojen osalta, jotka eivät todennäköisesti tarvitse suojaa. Harkitessaan vapautuksen myöntämistä viranomaiset ottavat huomioon suorittimien senhetkisen saatavuuden, ajoneuvon suorituskyvyn ja ajoneuvon todennäköisen myyntimäärän, mutta viranomaiset voivat ottaa huomioon muitakin tekijöitä. 
 L 375/242 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 12  5.1.5.5. Uudelleenohjelmoitavia muisteja (esimerkiksi Electrical Erasable Programmable 
Read-Only Memory, EEPROM) käyttävien valmistajien on estettävä muistien luvaton uudelleenohjelmointi. Valmistajien on käytettävä tehokkaita suojausmenetelmiä, ja kirjoitussuojia, jotka vaativat yhteyttä valmistajan 
ylläpitämään ulkopuoliseen tietokoneeseen. Viranomaisten on hyväksyttävä 
menetelmät, joilla turvataan riittävä suojaus. 
 5.1.6. Ajoneuvolle voidaan tehdä katsastus sen määrittämiseksi, mikä on sen suorituskyky 
tämän säännön 5.3.7 kohdan mukaisesti kerättyihin tietoihin verrattuna. Jos tarkastus edellyttää erityismenettelyä, se kuvataan käyttöohjeessa (tai vastaavassa). Erityismenettely ei saa edellyttää sellaisten erityislaitteiden käyttöä, joita ei ole toimitettu ajoneuvon mukana. 
 5.2. Testien suoritus
 
 
Taulukko 1 esittää ajoneuvon tyyppihyväksynnän eri vaihtoehdot. 
 5.2.1. Ottomoottoreilla varustetuille ajoneuvoille ja ottomoottoreilla varustetuille 
sähkökäyttöisille hybridiajoneuvoille on tehtävä seuraavat testit: 
 
tyyppi I (kylmäkäynnistyksen jälkeisten keskimääräisten pakokaasupäästöjen tarkastus) 
 
tyyppi II (hiilidioksidipäästöt joutokäyntinopeudella) 
 
tyyppi III (kampikammiokaasujen päästöt) 
 
tyyppi IV (haihtumispäästöt) 
 
tyyppi V (pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyys) 
 
tyyppi VI (alhaisessa ympäristön lämpötilassa kylmäkäynnistyksen jälkeen syntyvien pakokaasupäästöjen keskimääräisten hiilimonoksidi-hiilivetypäästöjen tarkastus) 
 
OBD-järjestelmän testi. 
 
5.2.2. Ottomoottorilla varustetut ajoneuvot ja ottomoottorilla varustetut sähkökäyttöiset 
hybridiajoneuvot, joissa käytetään polttoaineena nestekaasua tai maakaasua (yhdellä polttoaineella tai kahdella polttoaineella toimivat ajoneuvot), on testattava seuraavissa testeissä (taulukon 1 mukaan): 
  tyyppi I -testi (kylmäkäynnistyksen jälkeisten keskimääräisten 
pakokaasupäästöjen tarkastus), 
  tyyppi II -testi (hiilimonoksidipäästöt joutokäynnillä), 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/243
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 13  
 
 
 tyyppi III -testi (kampikammiokaasujen päästöt),   tyyppi IV -testi (haihtumispäästöt), jos sovellettavissa,   tyyppi V -testi (pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyys),   tyyppi VI -testi (alhaisessa ympäristön lämpötilassa kylmäkäynnistyksen jälkeen 
syntyvien pakokaasupäästöjen keskimääräisten hiilimonoksidi-hiilivetypäästöjen tarkastus), jos sovellettavissa, 
  OBD-testi, jos sovellettavissa.  5.2.3. Dieselmoottoreilla varustetuille ajoneuvoille ja dieselmoottoreilla varustetuille 
sähkökäyttöisille hybridiajoneuvoille on tehtävä seuraavat testit: 
 
tyyppi I (kylmäkäynnistyksen jälkeisten keskimääräisten pakokaasupäästöjen tarkastus)  tyyppi V (pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyys) ja  soveltuvissa tapauksissa OBD-järjestelmän testi. L 375/244 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 14   
Taulukko 1
 
 
Tyyppihyväksynnän ja laajennusten eri vaihtoehdot 
 
 
Ty yppi hyvä k-
s y ntätes ti  Otto moottorilla varu stet ut M - ja N-luoka n ajoneuvot Diesel moottorilla 
varu stetu t M 1 - ja N 1 -
luoka n ajoneuvot 
 Bensii nikä y ttöi ne n 
ajoneuvo Kahdella polttoaineella 
toi mi va ajoneuvo Yhdellä polttoaineella 
toi mi va ajoneuvo  
Ty yppi I K yllä 
( e n immä isma s s a   
≤  3,5 t) K yllä 
(testataan m ole m m i lla 
polttoainet y ype illä) 
( e n immä isma s s a  ≤  3,5 t) K yllä 
( e n immä isma s s a   
≤  3,5 t) K yllä 
( e n immä isma s s a  
 ≤  3,5  t) 
Ty yppi II K yllä K yllä 
(testataan m ole m m i lla 
polttoainet y ype illä) K yllä - 
Ty yppi III K yllä K yllä 
(testataan ai noastaa n 
bensii nillä) K yllä - 
Ty yppi IV K yllä 
( e n immä isma s s a  
≤  3,5 t) K yllä 
(testataan ai noastaa n 
bensii nillä) 
( e n immä isma s s a  ≤  3,5 t) - - 
Ty yppi V K yllä 
( e n immä isma s s a  
≤  3,5 t) K yllä 
(testataan ai noastaa n 
bensii nillä) 
( e n immä isma s s a  ≤  3,5 t) K yllä 
( e n immä isma s s a  
 ≤  3,5  t) K yllä 
( e n immä isma s s a  
≤  3,5 t) 
Ty yppi VI K yllä 
( e n immä isma s s a  
≤  3,5 t) K yllä 
( e n immä isma s s a  ≤  3,5 t) 
(testataan ai noastaa n 
bensii nillä) - - 
Laajenn us 7 kohta 7 kohta 7 kohta 7 kohta; 
M 2 - ja N 2 -l uoka n 
ajoneuvot, joiden 
vertail u ma ssa on 
≤  2 8 40 kg . 
Ajoneu von 
sisäi nen 
valvo nta -
jär jestel mä K yllä, 11.1.5.1. 1 tai 
11.1. 5.3 kohdan 
m u kai sesti K yllä, 11.1.5.1. 2. tai 1 1.1. 5.3 
kohdan m u kai sest i K yllä, 11.1.5.1. 2 tai 
11.1. 5.3 kohdan 
m u kai sesti K yllä, 11.1.5.2. .1 tai 
11.1. 5.2. 2. tai 11 .1.5 .2.3 . 
tai 11.1. 5.3 kohdan 
m u kai sesti 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/245
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 15  
 
5.3.  Testien määrittäminen
 
 
5.3.1.  Tyyppi I -testi (simuloi keskimääräisiä pakokaasupäästöjä kylmäkäynnistyksen 
jälkeen). 
 5.3.1.1. Kuvassa 1 esitetään tyyppi I -testin eri vaihtoehdot. Tämä testi on suoritettava kaikille 
1 jaksossa tarkoitetuille ajoneuvoille, joiden enimmäismassa ei ole suurempi kuin 3,5 tonnia. 
 5.3.1.2. Ajoneuvo asetetaan alustadynamometrille, joka on varustettu kuorma- ja 
inertiasimuloinnilla. 
 5.3.1.2.1. On suoritettava keskeytyksettä testi, jonka kokonaiskestoaika on 19 minuuttia ja 
40 sekuntia ja jossa on kaksi osaa, osa I ja II. Valmistajan suostumuksella osan I lopun ja osan II alun välissä voi mittauslaitteiden säädön helpottamiseksi olla enintään 20 sekunnin jakso, jolloin näytteenottoa ei suoriteta. 
 5.3.1.2.1.1. Nestekaasua tai maakaasua polttoaineena käyttävät ajoneuvot on testattava tyyppi I -
testissä nestekaasun tai maakaasun koostumuksen vaihteluiden osalta liitteen 12 edellytysten mukaisesti. Ajoneuvot, joissa voidaan käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai maakaasua, on testattava molempien polttoaineiden osalta, jolloin nestekaasulla tai maakaasulla käynti on testattava nestekaasun tai maakaasun koostumuksessa esiintyvien vaihteluiden osalta liitteen 12 vaatimusten mukaisesti. 
 5.3.1.2.1.2. Sen estämättä mitä edellä 5.3.1.2.1.1 kohdassa säädetään, katsotaan ajoneuvot, jotka 
voivat käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta, mutta joiden bensiinijärjestelmä on asennettu ainoastaan hätätapauksia tai käynnistystä varten ja joiden bensiinisäiliöön mahtuu enintään 15 litraa bensiiniä, tyyppi I -testin osalta ajoneuvoiksi, jotka voivat käyttää polttoaineena ainoastaan kaasumaista polttoainetta. 
 5.3.1.2.2. Testin osa I koostuu neljästä kaupunkiajosyklin perusosasta. Jokainen 
kaupunkiajosyklin perusosa koostuu viidestätoista vaiheesta (joutokäynti, kiihdytys, vakionopeus, hidastus jne.). 
 5.3.1.2.3. Testin osa II käsittää yhden taajama-alueen ulkopuolisen ajosyklin. Taajama-alueen 
ulkopuolinen ajosykli käsittää 13 vaihetta (joutokäynti, kiihdytys, vakionopeus, hidastus jne.). 
 5.3.1.2.4. Testin aikana pakokaasut laimennetaan ja edustava näyte kerätään yhteen tai 
useampaan pussiin. Testattavan ajoneuvon pakokaasut laimennetaan, näyte otetaan ja analysoidaan jäljempänä esitetyn menettelyn avulla ja laimennetun pakokaasun kokonaistilavuus mitataan. Hiilimonoksidi-, hiilivety- ja typen oksidipäästöjen lisäksi on tallennettava hiukkaspäästöt dieselmoottorilla varustetuista ajoneuvoista. 
 L 375/246 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 16  5.3.1.3. Testi suoritetaan käyttäen liitteessä 4 esitettyä menettelyä. Kaasujen keräämiseen ja 
analysointiin ja hiukkasten irrotukseen ja punnitukseen käytettävien menetelmien on oltava vaatimusten mukaisia. 
 
5.3.1.4. Jollei 5.3.1.5 kohdan vaatimuksissa toisin määrätä, testi toistetaan kolme kertaa. 
Jokaisen testin tulokset on kerrottava oikeilla huononemiskertoimilla, jotka saadaan 
5.3.6 kohdasta, ja jos kyseessä on 2.20 kohdan määritelmän mukainen jaksottaisesti regeneroituva järjestelmä, tulokset on kerrottava myös liitteestä 13 saatavalla tekijällä K
i. Tuloksena saatavien kaasumaisten päästöjen massojen, sekä dieselmoottoreilla 
varustettujen ajoneuvojen hiukkaspäästöjen massan, on kussakin testissä oltava pienempiä kuin seuraavissa taulukoissa esitetyt raja-arvot: 
Raja-arvot
 
 
 
Hiilimom oksidin 
massa 
(CO)  
Hiilivetyjen m assa 
(HC)  
Type n oksidi en 
massa (N O x ) 
 Hiilivetyjen ja type n 
oksidien yht ee n-
laskettu massa 
(HC + N O x ) Hiukkaste n 
massa 
(1)  
(PM)  Vertail um assa 
(VM) 
 
(kg) 
L 1 
(g/km) L 2 
(g/km) L 3  
(g/km) L 2  + L 3  
(g/km) L 4  
(g/km) 
Ajo ne uvolu okka Ala-
luokka  Be nsiini Diesel Be nsiini Diesel Be nsiini Diesel Be nsiini Diesel Diesel 
M(2) - kaikki 2,3  
0,6 4  
0,2 0  
-  
0,1 5  
0,5 0  
-  
0,5 6  
0,0 5 
I VM #  1,3 05  
2,3  
0,6 4  
0,2 0  
-  
0,1 5  
0,5 0  
-  
0,5 6  
0,0 5 
II 1,3 05 < V M #  1,7 60  
4,1 7  
0,8 0  
0,2 5  
-  
0,1 8  
0,6 5  
-  
0,7 2  
0,0 7 A ( 20 00 )  
N 1(3)  
III  
1,7 60 < V M  
5,2 2  
0,9 5  
0,2 9  
-  
0,2 1  
0,7 8  
-  
0,8 6  
0,1 0 
M(2) -  
kaikki  
1,0  
0,5 0  
0,1 0  
-  
0,0 8  
0,2 5  
-  
0,3 0  
0,0 25 
I  
VM # 1, 30 5  
1,0  
0,5 0  
0,1 0  
-  
0,0 8  
0,2 5  
-  
0,3 0  
0,0 25 
II  
1,3 05 < V M #  1,7 60  
1,8 1  
0,6 3  
0,1 3  
-  
0,1 0  
0,3 3  
-  
0,3 9  
0,0 4 B ( 20 05 )  
 
N 1(3) 
III  
1,7 60 < V M  
2,2 7  
0,7 4  
0,1 6  
-  
0,1 1  
0,3 9  
-  
0,4 6  
0,0 6 
 
 
      (1) Puristussytytteisten polttomoottoreiden osalta.       (2) Lukuun ottamatta ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg.       (3) Sekä alaviitteessä 2 tarkoitetut M-luokan ajoneuvot.  5.3.1.4.1. Jokaisen epäpuhtauden osalta, joita tarkoitetaan 5.3.1.4 kohdassa, sallitaan yhden 
tuloksen kolmesta ylittää raja-arvo enintään 10 % edellyttäen, että kolmen tuloksen aritmeettinen keskiarvo on epäpuhtauksien rajan alapuolella. Jos vahvistetut rajat ylittyvät useamman kuin yhden epäpuhtauden osalta, on yhdentekevää, tapahtuuko ylitys samassa testissä vai eri testeissä. 
 5.3.1.4.2. Kun testit suoritetaan kaasumaisilla polttoaineilla, tulokseksi saatavan 
kaasupäästöjen massan on oltava edellä olevassa taulukossa bensiinimoottoreilla varustetuille ajoneuvoille asetettuja raja-arvoja pienempi. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/247
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 17  
 
5.3.1.5. Edellä 5.3.1.4 kohdassa vahvistettua testien lukumäärää voidaan vähentää 
jäljempänä esitetyin edellytyksin, jossa V
1 on ensimmäisen testin tulos ja V 2 toisen 
testin tulos kustakin raja-arvoissa tarkoitetusta epäpuhtaudesta tai kahden 
epäpuhtauden yhdistelmästä. 
 5.3.1.5.1. Vain yksi testi suoritetaan, jos testin tulos kustakin raja-arvoissa tarkoitetusta 
epäpuhtaudesta tai kahden epäpuhtauden yhdistelmästä on pienempi tai yhtä suuri 
kuin 0,70 L (eli V
1 # 0,70 L). 
 
5.3.1.5.2. Jos 5.1.3.5.1 kohdan vaatimus ei täyty, suoritetaan vain kaksi testiä, jos testin tulos 
kustakin raja-arvoissa tarkoitetusta päästöstä tai kahden päästön yhdistelmästä täyttää seuraavat ehdot: 
  
V
1 # 0,85 L ja V 1 + V 2 # 1,70 L ja V 2 # L. 
 5.3.2.  Tyyppi II -testi (hiilimonoksidipäästöjen testi joutokäyntinopeudella)  5.3.2.1.  Testi on suoritettava kaikille ottomoottorilla varustetuille ajoneuvoille, joiden 
enimmäismassa ylittää 3,5 tonnia.  
 5.3.2.1.1. Ajoneuvot, joissa voidaan käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai 
maakaasua, on testattava tyyppi II -testissä molempien polttoaineiden osalta. 
 5.3.2.1.2. Sen estämättä mitä edellä 5.3.2.1.1 kohdassa säädetään, katsotaan ajoneuvot, jotka 
voivat käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta, mutta joiden bensiinijärjestelmä on asennettu ainoastaan hätätapauksia tai käynnistystä varten ja joiden bensiinisäiliöön mahtuu enintään 15 litraa bensiiniä, tyyppi II -testin osalta ajoneuvoiksi, jotka voivat käyttää polttoaineena ainoastaan kaasumaista polttoainetta. 
 5.3.2.2. Liitteessä 5 tarkoitetuissa olosuhteissa suoritetussa tarkastuksessa joutokäynnillä 
mitattu hiilimonoksidipitoisuus pakokaasujen tilavuudesta ei saa olla suurempi kuin 3,5 % valmistajan vahvistamissa säätöä koskevissa olosuhteissa eikä se saa olla suurempi kuin 4,5 % kyseisessä liitteessä määritellyn säätöalueen sisällä. 
 5.3.3. Tyyppi III -testi (kampikammiokaasujen päästöjen tarkastaminen)  5.3.3.1. Tämä testi on suoritettava kaikille 1 kohdassa tarkoitetuille ajoneuvoille, lukuun 
ottamatta dieselmoottorilla varustettuja ajoneuvoja. 
 5.3.3.1.1. Ajoneuvot, joissa voidaan käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai 
maakaasua, pitäisi testata tyyppi III -testissä ainoastaan bensiinin osalta.. 
 L 375/248 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 18  5.3.3.1.2. Sen estämättä mitä edellä 5.3.3.1.1 kohdassa säädetään, katsotaan ajoneuvot, jotka 
voivat käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta, mutta joiden bensiinijärjestelmä on asennettu ainoastaan hätätapauksia tai käynnistystä varten ja joiden bensiinisäiliöön mahtuu enintään 15 litraa bensiiniä, tyyppi III -testin 
osalta ajoneuvoiksi, jotka voivat käyttää polttoaineena ainoastaan kaasumaista 
polttoainetta. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/249
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 19  
 
Kuvio 1
 
 
Etenemisjärjestys tyyppi I -hyväksynnässä 
(katso 5.3.1 kohta) 
  
                                       
 L 375/250 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 20   One test = Yksi testi yes = kyllä granted = myönnetty 
no = ei 
Two tests = Kaksi testiä and = ja, or = tai Three tests = Kolme testiä refused = hylätty   5.3.3.2. Jäljempänä liitteen 6 mukaisesti testattuna, moottorin kampikammion 
tuuletusjärjestelmä ei saa päästää kampikammiokaasuja ilmakehään. 
 5.3.4. Tyyppi IV -testi (haihtumispäästöjen määritys)  5.3.4.1. Tämä testi on suoritettava kaikille 1 kohdassa tarkoitetuille ajoneuvoille lukuun 
ottamatta niitä, joissa on dieselmoottori, niitä, jotka käyttävät polttoaineena nestekaasua tai maakaasua, ja niitä, joiden enimmäismassa on yli 3 500 kg. 
 5.3.4.1.1. Ajoneuvot, joissa voidaan käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai 
maakaasua, pitäisi testata tyyppi III -testissä ainoastaan bensiinin osalta. 
 5.3.4.2. Jäljempänä liitteen 7 mukaisesti testattuna haihtumispäästöjen on oltava alle 
2 g/testi. 
 5.3.5. Tyyppi VI -testi (alhaisessa ympäristön lämpötilassa kylmäkäynnistyksen jälkeen 
syntyvien pakokaasupäästöjen keskimääräisten hiilimonoksidi-hiilivetypäästöjen tarkastus) 
 5.3.5.1. Tämä testi on tehtävä kaikille M
1- ja N 1-luokan I-alaluokan ottomoottorilla 
varustetuille ajoneuvoille lukuun ottamatta useammalle kuin kuudelle matkustajalle suunniteltuja ajoneuvoja sekä ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on yli 2 500 kg. 
 5.3.5.1.1. Ajoneuvo asetetaan alustadynamometrille, joka on varustettu kuorma- ja 
inertiasimuloinnilla. 
 5.3.5.1.2. Testi koostuu tyyppi I -testin ensimmäisen osan neljästä kaupunkiajosyklin 
perusosasta. Tyyppi I -testi on kuvattu liitteen 4 lisäyksessä 1 sekä lisäyksen kuvissa 1/1 ja 1/2 ja 1/3. Testi alhaisessa ympäristön lämpötilassa on kestoltaan 780 sekuntia pitkä, se on tehtävä yhtäjaksoisesti ja se on aloitettava moottorin käynnistämisestä. 
 5.3.5.1.3. Testi alhaisessa lämpötilassa on tehtävä 266 K:n (−7 ºC) ympäristön lämpötilassa. 
Testattavat ajoneuvot on vakautettava ennen testaamista yhdenmukaisella tavalla, jotta testin tulokset ovat toistettavissa. Vakauttaminen ja testin muut osat on tehtävä liitteessä 8 kuvatulla tavalla. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/251
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 21  
 
 
5.3.5.1.4. Testin aikana pakokaasut laimennetaan ja niistä kerätään edustava näyte. Testattavan 
ajoneuvon pakokaasut laimennetaan, niistä otetaan näyte ja se analysoidaan liitteessä 8 esitetyn menettelyn avulla ja laimennetun pakokaasun kokonaistilavuus mitataan. Laimennetuista pakokaasuista analysoidaan hiilimonoksidi ja hiilivedyt. 
 5.3.5.2. Testi on suoritettava kolme kertaa 5.3.5.2.2 ja 5.3.5.3 kohdan määräyksiä 
noudattaen. Tuloksena saatavien hiilimonoksidi- ja hiilivetypäästöjen massojen on oltava pienempiä kuin seuraavassa taulukossa esitetyt raja-arvot:  
 
Testilä mpötila Hiili mo nok sidi L1 
(g/k m ) Hiilived y t L2 
(g/k m ) 
266 K (-7 °C) 15 1,8 
 
 5.3.5.2.1. Sen estämättä, mitä 5.3.5.2 kohdassa määrätään, kunkin epäpuhtauden osalta 
sallitaan enintään yhden tuloksen kolmesta ylittää raja-arvo enintään 10 prosenttia, edellyttäen että kolmen tuloksen aritmeettinen keskiarvo on pienempi kuin vahvistettu raja-arvo. Jos vahvistetut rajat ylittyvät useamman kuin yhden epäpuhtauden osalta, on yhdentekevää, tapahtuuko ylitys samassa testissä vai eri testeissä. 
 5.3.5.2.2. Edellä 5.3.5.2 kohdassa vahvistettu testien lukumäärä voidaan valmistajan pyynnöstä 
nostaa kymmeneen, jos ensimmäisten kolmen tuloksen aritmeettinen keskiarvo on alempi kuin 110 prosenttia raja-arvosta. Tässä tapauksessa ainoa vaatimus on, että kaikkien kymmenen tuloksen aritmeettinen keskiarvo on pienempi kuin raja-arvo. 
 5.3.5.3. Edellä 5.3.5.2 kohdassa määrättyä testien lukumäärää voidaan vähentää 5.3.5.3.1 ja 
5.3.5.3.2 kohdassa määrätyin edellytyksin. 
 5.3.5.3.1. Vain yksi testi tehdään, jos ensimmäisen testin tulos kunkin epäpuhtauden osalta on 
pienempi tai yhtä suuri kuin 0,70 L. 
 5.3.5.3.2. Jos 5.3.5.3.1 kohdan vaatimus ei täyty, suoritetaan vain kaksi testiä, jos ensimmäisen 
testin tulos kunkin epäpuhtauden osalta on pienempi tai yhtä suuri kuin 0,85 L ja kahden ensimmäisen tuloksen summa on pienempi tai yhtä suuri kuin 1,70 L sekä toisen testin tulos on pienempi tai yhtä suuri kuin L. 
 
(V
1 £ 0,85 L ja V 1 + V 2 £ 1,70 L ja V 2 £  L). 
 5.3.6. Tyyppi V -testi (pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyys)  5.3.6.1. Tämä testi on suoritettava kaikille 1 kohdassa tarkoitetuille ajoneuvoille, joita koskee 
5.3.1 kohdan testi. Testi on vanhentamistesti, jossa ajoneuvolla ajetaan testiradalla, tiellä tai alustadynamometrillä 80 000 km liitteessä 9 esitetyn ohjelman mukaisesti. L 375/252 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 22   5.3.6.1.1. Ajoneuvot, joissa voidaan käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai 
maakaasua, pitäisi testata tyyppi V -testissä ainoastaan bensiinin osalta.. Siinä tapauksessa lyijyttömän bensiinin osalta todetun huononemiskertoimen katsotaan 
pätevän myös nestekaasun ja maakaasun osalta. 
 
5.3.6.2. Poiketen 5.3.6.1 kohdan vaatimuksista, valmistaja voi halutessaan käyttää seuraavan 
taulukon huononemiskertoimia vaihtoehtona 5.3.6.1 kohdan testaukselle. 
 
 
Moott oriluokka  
Huon onemiskertoi met 
Pilaa nnu tta va ain e CO HC NO x HC + NO x(1 )  Hiuk kaset 
K i pi nä sytyt t ei ne n  polt tomoottori  1,2  1,2  1,2  -  - 
Puristuss y t y t teinen  polt tomoottori  1,1  -  1  1  1,2 
 
  (1)   Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta.  
Valmistajan pyynnöstä tutkimuslaitos voi suorittaa tyyppi I -testin, ennen kuin tyyppi V -testi on suoritettu, käyttäen edellä esitetyn taulukon huononemiskertoimia. Kun tyyppi V -testi on suoritettu, tutkimuslaitos saa muuttaa liitteeseen 2 merkittyjä tyyppihyväksyntätuloksia vaihtamalla edellä esitetyn taulukon huononemiskertoimet tyyppi V -testissä mitattuihin kertoimiin. 
 5.3.6.3. Huononemiskertoimet määritetään käyttämällä joko 5.3.6.1 kohdan menettelyä tai 
5.3.6.2 kohdan taulukkoarvoja. Kertoimia käytetään tarkastettaessa, täyttyvätkö 5.3.1.4 ja 8.2.3.1 kohdan vaatimukset. 
 5.3.7. Katsastusta varten tarvittavat päästötiedot  5.3.7.1. Tämä vaatimus koskee kaikkia kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustettuja 
ajoneuvoja, joille haetaan tyyppihyväksyntää tämän tarkistuksen mukaisesti. 
 5.3.7.2. Liitteen 5 (tyyppi II -testi) mukaisessa testissä, joka tehdään nimellisellä 
joutokäyntinopeudella, on kirjattava muistiin 
 
a) pakokaasupäästöjen hiilimonoksidipitoisuus tilavuusyksikköä kohti 
 
b) moottorin pyörimisnopeus testin aikana, mukaan lukien mahdolliset 
toleranssit. 
 
5.3.7.3.  Suurella joutokäyntinopeudella (> 2 000 min. -1) tehtävässä testissä on kirjattava 
muistiin  
 
a) pakokaasupäästöjen hiilimonoksidipitoisuus tilavuusyksikköä kohti 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/253
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 23  
 
b)  lambda-arvo (*) 
 
c)  moottorin pyörimisnopeus testin aikana, mukaan lukien mahdolliset toleranssit. 
 
(*) Lambda-arvon laskentaan käytetään seuraavaa yksinkertaistettua 
Brettschneiderin yhtälöä:
  
 
 
 
 jossa:    [ ] =  pitoisuus tilavuusprosentteina    K1 =  muunnoskerroin muunnettaessa NDIR-mittaustulosta FID-
mittaustulokseksi (mittalaitteiston valmistajan ilmoittama) 
  H
cv  =   atomisuhde vety-hiili  – bensiinin osalta 1,73 
  – nestekaasun osalta    2,53   – maakaasun osalta      4,0 
 
 O cv  =   atomisuhde happi-hiili – bensiinin osalta    0,02 
  – nestekaasun osalta    0,0 
– maakaasun osalta     0,0 
 5.3.7.4. Moottoriöljyn lämpötila testin aikana on mitattava ja kirjattava muistiin.  5.3.7.5.  On täydennettävä liitteessä 2 olevan 17 kohdan taulukko.  5.3.7.6. Valmistaja vahvistaa 5.3.7.3 kohdan mukaisesti tyyppihyväksynnän yhteydessä 
tallennetun lambda-arvon oikeaksi ja tuotannossa tyypillisen ajoneuvon arvoa edustavaksi 24 kuukauden kuluessa siitä, kun tekninen tutkimuslaitos on antanut tyyppihyväksynnän. On suoritettava arviointi, joka perustuu tuotannosta otettujen ajoneuvojen tarkastuksiin ja tutkimuksiin. 
 L 375/254 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 24  
5.3.8.  OBD-testi  
Tämä testi on suoritettava kaikille 1 kohdassa tarkoitetuille ajoneuvoille. Testissä noudatetaan liitteessä 11 olevassa 3 kohdassa kuvattua menettelyä. 
 6.  AJONEUVOTYYPIN MUUTOKSET   6.1. Ajoneuvotyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava 
hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen ajoneuvotyypin. Viranomaiset voivat: 
 6.1.1. katsoa, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole huomattavaa huonontavaa 
vaikutusta ja että ajoneuvo joka tapauksessa on edelleen vaatimuksen mukainen, tai 
 6.1.2. vaatia uutta testausselostetta testien tekemisestä vastaavalta tekniseltä 
tutkimuslaitokselta. 
 6.2. Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tiedoksi 
edellä olevan 4.3 kohdan mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille. 
 6.3. Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava 
laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä, tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. 
 7.  HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN  
Muutettaessa tämän säännön mukaisesti annettua tyyppihyväksyntää sovelletaan tilanteen mukaan seuraavia erityisiä määräyksiä: 
 
7.1.  Pakokaasupäästöjä koskevat laajennukset
 
(tyyppi I, II ja VI -testit) 
 7.1.1.  Ajoneuvotyypit, joiden vertailumassat ovat erilaiset  7.1.1.1. Ajoneuvotyypille annettua tyyppihyväksyntää voidaan laajentaa koskemaan 
ainoastaan ajoneuvotyyppejä, joiden vertailumassa edellyttää kahden seuraavaksi korkeamman ekvivalentti-inertialuokan tai minkä tahansa alemman ekvivalentti-inertialuokan käyttämistä. 
 7.1.1.2. Jos N
1-luokkaan kuuluvien ajoneuvojen ja M-luokan 5.3.1.4 kohdan (2) 
huomautuksessa tarkoitettujen ajoneuvojen tyyppihyväksyttäväksi haetun ajoneuvotyypin vertailumassa edellyttää sellaisen ekvivalentti-inertialuokan käyttöä, joka on alhaisempi kuin jo tyyppihyväksytyssä ajoneuvotyypissä, tyyppihyväksynnän laajentaminen annetaan, jos tyyppihyväksytyn ajoneuvon päästöjen massat vastaavat 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/255
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 25  
 
sille ajoneuvolle, jolle tyyppihyväksynnän laajennusta haetaan, määriteltyjä raja-arvoja. 
 7.1.2.  Ajoneuvotyypit, joilla on eri kokonaisvälityssuhteet  
Ajoneuvotyypille annettu hyväksyntä voidaan seuraavin edellytyksin laajentaa koskemaan ajoneuvotyyppejä, jotka eroavat hyväksytystä tyypistä vain välityssuhteiltaan. 
 7.1.2.1. Jokaiselle tyyppi I ja tyyppi VI -testissä käytetylle välityssuhteelle määritetään 
suhde: 
 
 
 
jossa V 1 on hyväksytyn ajoneuvotyypin nopeus ja V 2 laajennushakemuksen kohteena 
olevan ajoneuvotyypin nopeus moottorin kierrosnopeudella 1 000 min-1. 
 7.1.2.2.  Jos jokaisella välityssuhteella E ≤ 8 prosenttia, on laajennus annettava uusimatta 
tyyppi I ja tyyppi VI -testejä. 
 7.1.2.3.  Jos vähintään yhdellä välityssuhteella E > 8 prosenttia ja jokaisella välityssuhteella E 
± 13 prosenttia, on tyyppi I ja tyyppi VI -testi uusittava, mutta testi voidaan tehdä 
valmistajan valitsemassa laboratoriossa teknisen tutkimuslaitoksen suostumuksella. Testien selosteet on lähetettävä tyyppihyväksyntätesteistä vastuussa olevalle tutkimuslaitokselle. 
 7.1.3.  Ajoneuvotyypit, joilla on eri vertailumassat ja eri kokonaisvälityssuhteet  
Ajoneuvotyypille annettu hyväksyntä voidaan laajentaa ajoneuvotyypeille, jotka eroavat hyväksytystä tyypistä vain vertailumassaltaan ja kokonaisvälityssuhteiltaan, jos kaikki 7.1.1 ja 7.1.2 kohdassa määritellyt edellytykset täyttyvät. 
 7.1.4.  Huomaa
: Kun ajoneuvotyyppi on hyväksytty 7.1.1–7.1.3 kohdan määräysten 
mukaisesti, tätä hyväksyntää ei voida laajentaa koskemaan muita ajoneuvotyyppejä. 
 7.2.  Haihtumispäästöt
 (tyyppi IV -testi) 
  7.2.1. Hyväksyntä, joka on annettu haihtumispäästöjen valvontajärjestelmällä varustetulle 
ajoneuvotyypille, voidaan laajentaa seuraavin edellytyksin: 
 7.2.1.1. Polttoaineen ja ilman annostelujärjestelmän perusperiaatteen (esimerkiksi 
yksipisteruiskutus, kaasutin) on oltava sama. L 375/256 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 26   7.2.1.2. Polttonestesäiliön muodon ja polttonestesäiliön ja polttoaineletkujen materiaalien on 
oltava samat. Testi tehdään tuoteperheen huonoimmalle tapaukselle letkunpituuden ja poikkipinnan osalta. Tyyppihyväksyntätesteistä vastaava tutkimuslaitos päättää, 
ovatko erilaiset haihtuneen ja nestemäisen polttoaineen erottimet hyväksyttävissä. 
Polttonestesäiliön tilavuuden toleranssi on ∀ 10 prosenttia. Säiliön paineventtiilin 
säädön on oltava sama. 
 
7.2.1.3. Polttoainekaasun varastointimenetelmän on oltava sama, esimerkiksi loukun muoto 
ja tilavuus, väliaine, ilmanpuhdistin (jos sitä käytetään haihtumispäästöjen valvontaan) ym. 
 
7.2.1.4. Kaasuttimen kohokammion tilavuuden toleranssi on ∀ 10 millilitraa. 
 
7.2.1.5. Varastoidun polttoainekaasun poistumismenetelmän on oltava sama (esimerkiksi 
ilmavirta, poistumisaika tai poistumistilavuus ajosyklin aikana). 
 7.2.1.6. Polttoaineen syöttöjärjestelmän tiivistys- ja tuuletusmenetelmien on oltava samat.  7.2.2. Täydentäviä huomautuksia:  
i)  eri moottorikoot sallitaan; 
 
ii)  eri moottoritehot sallitaan; 
 
iii) automaattiset ja käsivalintaiset vaihteistot sekä kaksi- ja nelipyörävedot 
sallitaan; 
 
iv)  eri korimallit sallitaan; 
 
v) eri pyörä- ja rengaskoot sallitaan. 
 7.3. Pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyys
 (tyyppi V -testi) 
 7.3.1. Ajoneuvotyypille annettu hyväksyntä voidaan laajentaa koskemaan eri 
ajoneuvotyyppejä edellyttäen, että moottorin ja pakokaasunvalvontajärjestelmän yhdistelmä on samanlainen kuin jo hyväksytyssä ajoneuvossa. Tätä tarkoitusta varten ne ajoneuvotyypit, joiden jäljempänä esitetyt parametrit ovat samat tai vahvistettujen rajojen sisällä, katsotaan kuuluviksi samaan moottori-pakokaasunvalvontajärjestelmäyhdistelmään. 
 7.3.1.1. Moottori:  
sylinterien lukumäärä, 
 
iskutilavuus (± 15 prosenttia), 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/257
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 27  
 
 
sylinteriryhmän rakenne, 
 
venttiilien lukumäärä, 
 
polttoainejärjestelmä, 
 
jäähdytysjärjestelmän tyyppi, 
 
palamisprosessi, 
 
mitat sylinterien keskikohdista keskikohtiin. 
 7.3.1.2.  Pakokaasunvalvontajärjestelmä:  
Katalysaattorit: 
 
katalyyttielementtien ja katalysaattorien lukumäärä, 
 
katalysaattoreiden koko ja muoto (monoliitin massa ± 10 prosenttia), 
 
katalyyttitoiminnan tyyppi (hapettava, kolmitie jne.), 
 
jalometallimäärä (sama tai suurempi), 
 
jalometallisuhde (± 15 prosenttia), 
  
korvaava aine (rakenne ja materiaali), 
  
hilatiheys, 
  
katalysaattori(e)n kotelon tyyppi, 
 
katalysaattorien sijainti (paikka ja etäisyys pakojärjestelmässä, joka ei aiheuta yli ± 50 K:n lämpötilavaihtelua katalysaattorien ilmansyöttöaukossa). 
 
Lämpötilanvaihtelu tarkistetaan tasaisissa olosuhteissa nopeuden ollessa 120 km/h ja kuorma-asetuksen tyyppi I -testin mukainen. 
 
Ilmansyöttö: käytössä vai ei 
tyyppi (sykähdysilma, ilmapumput jne.) 
 
Pakokaasujen takaisinkierrätys: käytössä vai ei. 
 L 375/258 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 28  7.3.1.3. Inertialuokka: kaksi välittömästi seuraavaa ylempää inertialuokkaa tai mikä tahansa 
alempi inertialuokka. 
 7.3.1.4. Kestävyystesti voidaan suorittaa ajoneuvolla, jonka korimalli, vaihteisto 
(automaattinen tai käsivalintainen) ja pyörä- tai rengaskoko ovat erilaiset kuin tyyppihyväksyntäanomuksen kohteena olevassa ajoneuvotyypissä. 
 7.4. Ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä
 
 7.4.1. Ajoneuvotyypille annettua sisäisen valvontajärjestelmän tyyppihyväksyntää voidaan 
laajentaa muihin ajoneuvotyyppeihin, jotka kuuluvat samaan OBD-ajoneuvoperheeseen liitteen 11 lisäyksen 2 mukaisesti. Moottorin päästöjenrajoitusjärjestelmän on oltava samanlainen kuin jo hyväksytyssä ajoneuvossa ja sen on vastattava liitteen 11 lisäyksessä 2 esitetyn OBD-moottoriperheen kuvausta lukuun ottamatta seuraavia ominaisuuksia: 
 
moottorin lisälaitteet 
 
renkaat 
 
hitausmassaluokka 
 
jäähdytysjärjestelmä 
 
kokonaisvälityssuhde 
 
vaihteiston tyyppi 
 
korityyppi. 
 8. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS  8.1. Kaikkien ajoneuvojen, joihin on liitetty tämän säännön mukainen hyväksyntämerkki, 
on oltava hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisia niiden osien osalta, jotka voivat vaikuttaa moottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöihin, kampikammiopäästöihin ja haihtumispäästöihin. Tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamismenettelyjen on oltava vuoden 1958 sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) asetettujen menettelyjen ja seuraavien vaatimusten mukaisia: 
 8.2. Tuotannon vaatimustenmukaisuus ajoneuvon päästöihin sovellettavien rajojen osalta 
(tyyppi I, II, III ja IV -tes tit) tarkistetaan pääsääntöisesti ilmoituslomakkeessa ja sen 
liitteissä esitetyn kuvauksen perusteella. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/259
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 29  
 
Käytössä olevien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuus
 
 
Näillä toimenpiteillä on voitava varmistaa päästöjä koskeviin tyyppihyväksyntöihin liittyen, että päästöjenrajoituslaitteet toimivat ajoneuvon tavanomaisen käyttöiän ajan, kun ajoneuvoa käytetään tavanomaisissa olosuhteissa (asianmukaisesti huollettujen ja käytettyjen ajoneuvojen vaatimustenmukaisuus). Toimenpiteet toteutetaan tämän säännön mukaisesti viiden vuoden ikään saakka tai kunnes ajoneuvolla on ajettu 80 000 kilometriä, sen mukaan, kumpi ajankohta on aikaisempi, sekä 1 päivästä tammikuuta 2005 alkaen viiden vuoden ikään saakka tai kunnes ajoneuvolla on ajettu 100 000 kilometriä, sen mukaan kumpi ajankohta on aikaisempi. 
 8.2.1. Hallinnollinen yksikkö tarkastaa käytössä olevien ajoneuvojen 
vaatimustenmukaisuuden valmistajalla olevien asiaa koskevien tietojen perusteella käyttäen vuoden 1958 sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) kuvatun kaltaisia menettelyjä. 
  Lisäyksen 4 kuvissa 4/1 ja 4/2 esitetään käytönaikaisessa vaatimustenmukaisuuden 
tarkastuksessa käytettävä menettely. 
 8.2.1.1. Käytössä olevien ajoneuvojen perheen määrittelevät ominaisuudet   Käytössä olevien ajoneuvojen perhe voidaan määritellä luettelemalla 
perusominaisuudet, joiden osalta perheeseen kuuluvien ajoneuvojen on oltava samanlaiset. Näin ollen niiden ajoneuvotyyppien, joille ainakin seuraavat ominaisuudet ovat yhteisiä tai ilmoitettujen toleranssien rajoissa, katsotaan kuuluvan samaan käytössä olevien ajoneuvojen perheeseen: 
 
– polttotapahtuma (kaksitahti-, nelitahti-, kiertomoottori), – sylinterien lukumäärä, – sylinterilohkon muoto (rivimoottori, V-moottori, tähtimoottori, 
vastaiskumoottori, muu). Sylinterien kaltevuus tai suunta ei ole arviointiperuste, 
– polttoaineensyöttömenetelmä (esim. epäsuora tai suora ruiskutus), – jäähdytysjärjestelmä (ilma, vesi, öljy), – moottorin kaasunvaihto (vapaasti hengittävä, ahdettu), – polttoaine, jota varten moottori on suunniteltu (bensiini, diesel, 
maakaasu, nestekaasu jne.). Kahta polttoainetta käyttävät ajoneuvot voidaan luokitella samaan ryhmään yhtä polttoainetta käyttävien ajoneuvojen kanssa, jos toinen polttoaineista on yleinen, 
– katalysaattorin tyyppi (kolmitiekatalyytti tai muu(t)), – hiukkasloukun tyyppi (kyllä tai ei), – pakokaasun takaisinkierrätys (kyllä tai ei), – perheeseen kuuluvan suurimman moottorin sylinteritilavuus, josta 
vähennetään 30 prosenttia. L 375/260 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 30  
 
8.2.1.2. Hallinnollinen yksikkö tarkastaa käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden 
valmistajan toimittamien tietojen perusteella. Näihin tietoihin on sisällyttävä, niihin kuitenkaan rajoittumatta, seuraavat tiedot: 
 8.2.1.2.1. Valmistajan nimi ja osoite  8.2.1.2.2. Valmistajan valtuutettujen edustajien nimet, osoitteet, puhelin- ja faksinumerot sekä 
sähköpostiosoitteet niillä alueilla, jotka valmistajan ilmoittamat tiedot kattavat 
 
8.2.1.2.3. Valmistajan ilmoittamien tietojen kattamien ajoneuvojen mallinimi (mallinimet) 
 
8.2.1.2.4. Tarvittaessa luettelo valmistajan ilmoittamien tietojen kattamista ajoneuvotyypeistä, 
eli 8.2.1.1 kohdan mukainen käytössä olevien ajoneuvojen perhe 
 
8.2.1.2.5. Ajoneuvon tunnusnumeron (VIN) koodit, joita sovelletaan käytössä olevien 
ajoneuvojen perheeseen kuuluviin ajoneuvotyyppeihin (VIN-etuliite) 
 
8.2.1.2.6. Käytössä olevien ajoneuvojen perheeseen kuuluviin ajoneuvotyyppeihin 
sovellettavien tyyppihyväksyntöjen numerot, mukaan luettuna tarvittaessa kaikkien laajennusten numerot sekä kaikkien sellaisten korjaavien toimenpiteiden numerot, joissa ajoneuvolle tehdään pieniä korjauksia seuraavan huollon yhteydessä tai ajoneuvo kutsutaan korjattavaksi (suuret muutokset) 
 
8.2.1.2.7. Tiedot valmistajan ilmoittamien tietojen kattamien ajoneuvojen tyyppihyväksyntöjen 
laajentamisista ja korjaavista toimenpiteistä, joissa ajoneuvolle tehdään pieniä korjauksia seuraavan huollon yhteydessä tai ajoneuvo kutsutaan korjattavaksi (jos hallinnollinen yksikkö näitä tietoja pyytää) 
 
8.2.1.2.8. Ajanjakso, jonka kuluessa valmistajan ilmoittamat tiedot on kerätty 
 
8.2.1.2.9. Valmistajan ilmoittamien tietojen kattama ajoneuvojen valmistusaika (esim. 
kalenterivuonna 2001 valmistetut ajoneuvot) 
 
8.2.1.2.10. Valmistajan käytönaikaisessa vaatimustenmukaisuuden tarkastuksessa käyttämä 
menettely, mukaan luettuna: 
 
8.2.1.2.10.1. Ajoneuvon paikantamismenetelmä 
 
8.2.1.2.10.2. Ajoneuvon valinta- ja hylkäysperusteet 
 
8.2.1.2.10.3. Ohjelmassa käytetyt testityypit ja -menettelyt 
 
8.2.1.2.10.4. Valmistajan hyväksymis- ja hylkäysperusteet käytössä olevien ajoneuvojen perheelle 
 
8.2.1.2.10.5. Maantieteellinen alue (alueet), jolla (joilla) valmistaja on kerännyt tietoja  27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/261
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 31  
 
8.2.1.2.10.6. Otoksen suuruus ja käytetty otantasuunnitelma 
 8.2.1.2.11. Valmistajan käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyn tulokset, 
mukaan luettuna: 
 8.2.1.2.11.1. Tunnistetiedot ohjelmaan sisältyvistä ajoneuvoista (testatuista tai testaamattomista).  Näihin tietoihin on sisällyttävä: mallinimi,  
– ajoneuvon tunnusnumero (VIN), – rekisterinumero, – valmistuspäivämäärä, – käyttöalue (jos tiedossa), – rengastus. 
 8.2.1.2.11.2. Syy(t) ajoneuvon hylkäämiseen otoksesta  8.2.1.2.11.3. Otoksen kunkin ajoneuvon huoltohistoria (mukaan luettuna kaikki suuret muutokset)  8.2.1.2.11.4. Otoksen kunkin ajoneuvon korjaushistoria (jos tiedossa) 
 
8.2.1.2.11.5. Testitiedot, mukaan luettuna:  
– testauspäivämäärä, – testauspaikka, – ajoneuvon matkamittarin lukema, – testipolttoaineen eritelmät (esim. testin vertailupolttoaine tai kaupallinen 
polttoaine), 
– testausolosuhteet (lämpötila, kosteus, dynamometrin inertiapaino), – dynamometrin asetukset (esim. tehoasetus), – testitulokset (vähintään kolmesta eri ajoneuvosta kussakin ajoneuvoperheessä).  
8.2.1.2.12. OBD-järjestelmän tallenteet.  8.2.2. Valmistajan keräämien tietojen on oltava riittävän täydelliset toiminnan 
arvioimiseksi käytettäessä ajoneuvoa tavanomaisissa käyttöolosuhteissa, siten kuin 8.2 kohdassa on määritelty, ja niiden on oltava valmistajan alueellisia osuuksia edustavia. 
  Tällä säännöllä valmistajaa ei velvoiteta tarkastamaan ajoneuvotyypin käytönaikaista 
vaatimustenmukaisuutta, jos valmistaja pystyy osoittamaan tyyppihyväksyntäviranomaista tyydyttävällä tavalla, että kyseisen ajoneuvotyypin maailmanlaajuinen myynti on alle 10 000 ajoneuvoa vuodessa. 
   Euroopan unionissa myytävien ajoneuvojen osalta valmistajaa ei velvoiteta 
tarkastamaan ajoneuvotyypin käytönaikaista vaatimustenmukaisuutta, jos valmistaja pystyy osoittamaan tyyppihyväksyntäviranomaista tyydyttävällä tavalla, että L 375/262 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 32  
kyseisen ajoneuvotyypin myynti on alle 5 000 ajoneuvoa vuodessa Euroopan unionin alueella. 
  8.2.3. Kun tyyppi I -testi suoritetaan ja ajoneuvon tyyppihyväksyntään liittyy yksi tai 
useampia laajennuksia, testit suoritetaan joko alkuperäisessä ilmoituskokonaisuudessa tai asiaa koskevaa laajennusta koskevassa ilmoituskokonaisuudessa kuvatulla ajoneuvolla. 
 8.2.3.1. Ajoneuvon vaatimustenmukaisuus tyyppi I -testin perusteella  
Kun viranomainen on suorittanut valinnan, valmistaja ei saa tehdä säätöjä valittuihin ajoneuvoihin. 
  Sähkökäyttöiset hybridiajoneuvot testataan liitteessä 14 määritetyissä olosuhteissa:  
– Ulkopuolelta eli sähköverkosta ladattavien ajoneuvojen päästöt mitataan siten, 
että ajoneuvo on sähköverkosta ladattaville hybridiajoneuvoille tehtävän tyyppi I -testin edellytyksen B mukaisessa testauskunnossa. 
 – Pelkästään polttomoottorilla ladattavien ajoneuvojen päästöt mitataan samoissa 
olosuhteissa kuin pelkästään polttomoottorilla ladattaville hybridiajoneuvoille tehtävässä tyyppi I -testissä. 
 
8.2.3.1.1. Sarjasta otetaan sattumanvaraisesti kolme ajoneuvoa ja ne testataan 5.3.1 kohdan 
mukaisesti. Huononemiskertoimia käytetään samalla tavalla. Raja-arvot esitetään 5.3.1.4 kohdassa. 
 8.2.3.1.1.1. Edellä 2.20 kohdassa määriteltyjen jaksottaisesti regeneroitavien järjestelmien 
kohdalla tulokset on kerrottava tekijällä K
i, jonka arvo on saatu liitteessä 13 esitetyllä 
tavalla ajankohtana, jolloin tyyppihyväksyntä on myönnetty. 
  Valmistajan pyynnöstä testaus voidaan tehdä välittömästi regeneroinnin tapahduttua.  8.2.3.1.2. Mikäli viranomainen hyväksyy valmistajan edellä olevan 8.2.1 kohdan mukaisesti 
ilmoittaman tuotannon keskihajonnan, testit suoritetaan lisäyksen 1 mukaisesti. 
 
Mikäli viranomainen ei hyväksy valmistajan edellä olevan 8.2.1 kohdan mukaisesti ilmoittamaa tuotannon keskihajontaa, testit suoritetaan lisäyksen 2 mukaisesti. 
 8.2.3.1.3. Sarjatuotantoa on pidettävä vaatimustenmukaisena tai -vastaisena näyteajoneuvoilla 
tehtyjen testien perusteella asianmukaisessa lisäyksessä käytettyjen testausperusteiden mukaisesti heti, kun kaikkien epäpuhtauksien osalta tehdään myönteinen päätös tai yhden epäpuhtauden osalta tehdään kielteinen päätös. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/263
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 33  
 
Jos yhden epäpuhtauden osalta tehdään myönteinen päätös, muiden epäpuhtauksien osalta tehtävien päätösten yhteydessä tehtävät täydentävät testit eivät vaikuta päätökseen. 
 
Jos kaikkien epäpuhtauksien osalta ei tehdä myönteistä päätöstä ja jos yhden epäpuhtauden osalta ei tehdä kielteistä päätöstä, suoritetaan testi ylimääräisellä ajoneuvolla (ks. kuva 2 jäljempänä). 
 8.2.3.2. Poiketen siitä, mitä liitteessä 4 olevassa 3.1.1 kohdassa määrätään, testit suoritetaan 
ajoneuvoilla, jotka tulevat suoraan tuotantolinjalta. 
 8.2.3.2.1. Valmistajan pyynnöstä testit suoritetaan kuitenkin ajoneuvoille, joita on sisäänajettu  
_ enintään 3 000 km ottomoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta, 
 
_ enintään 15 000 km puristussytytysmoottorilla varustettujen ajoneuvojen 
osalta. 
 
Molemmissa tapauksissa sisäänajon suorittaa valmistaja, joka sitoutuu olemaan tekemättä näihin ajoneuvoihin mitään säätöjä. 
 L 375/264 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 34  
Kuva 2
 
 
 
 
 Testi kolmella ajoneuvolla 
 
 Testimuuttujan laskeminen   Mahdollistaako testimuuttuja sarjan KYL LÄ  hylkäämisen vähint ään y hden  epäpu htaud en  Sarja hylätä än  osalta asianmukaisen lisäyksen mukaisesti? 
 
 EI    Mahdollistaako testimuuttuja sarjan EI hyväksymisen vähintää n yh de n epäp uhta uden 
27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/265
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 35  
 
 osalta asianmukaisen lisäyksen mukaisesti? 
  KYL LÄ 
 
 Hyväksynnästä pä ätetään yhd en tai  useamman epä puht aude n osal ta   Päätetäänk ö hyv äksynnästä k aikkien KYL LÄ  epäpu htauksien osalta ?   Sarja hyväksytää n 
 
 EI   Testi ylimääräise llä ajoneuvol la 
 
 
8.2.3.2.2. Kun valmistaja pyytää saada suorittaa sisäänajon (”x” km, missä x # 3 000 km 
ottomoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta ja x # 15 000 km 
puristussytytysmoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta), menetellään 
seuraavasti: 
 
a) epäpuhtauksien päästöt (tyyppi I) mitataan nollan ja ”x” km:n kohdalla  ensimmäisen testattavan ajoneuvon osalta, 
 
b) päästöjen kehityskerroin nollan ja ”x” km:n välillä lasketaan kunkin 
epäpuhtauden osalta seuraavasti: 
 
päästöt ”x” km kohdalla / päästöt 0 km kohdalla 
 
Se voi olla pienempi kuin 1, 
 
c) muita ajoneuvoja ei sisäänajeta, mutta niiden päästöihin 0 km:n kohdalla 
vaikuttaa kehityskerroin. 
 
Tässä tapauksessa huomioon otettavat arvot ovat: 
 
i) ensimmäisen ajoneuvon osalta arvo ”x” km:n kohdalla, 
 
ii) muiden ajoneuvojen osalta arvot 0 km:n kohdalla kehityskertoimella 
kerrottuna. 
 8.2.3.2.3. Testit voidaan tehdä kauppalaadun polttoaineella. Valmistajan pyynnöstä käytetään 
kuitenkin liitteessä 10 esitettyjä vertailupolttoaineita. 
 
i) Jos tyyppi III -testi on tehtävä, se tehdään kaikille tyypin I COP -testiin 
valituille ajoneuvoille. 5.3.3.2 kohdan edellytyksiä on noudatettava. Sähkökäyttöiset hybridiajoneuvot testataan liitteessä 14 olevassa 5 kohdassa määritetyissä olosuhteissa. L 375/266 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 36  
 
ii) Jos tyyppi IV -testi on tehtävä, se tehdään liitteessä 7 olevan 7 kohdan 
mukaan. 
 
8.2.4. Liitteen 7 mukaisesti testattuna kaikkien hyväksytyn tyypin mukaisten tuotannosta 
otettujen ajoneuvojen keskimääräisten haihtumispäästöjen on oltava 5.3.4.2 kohdassa 
asetettua raja-arvoa alemmat. 
 8.2.5. Rutiininomaisia tuotantolinjan päässä tehtäviä testejä varten hyväksynnän haltija voi 
osoittaa tuotannon vaatimustenmukaisuuden ottamalla näytteitä ajoneuvoista, jotka täyttävät liitteessä 7 olevan 7 kohdan vaatimukset. 
 8.2.6. Ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä (OBD)  
Jos OBD-järjestelmän suorituskyky tarkastetaan, se on tehtävä seuraavasti: 
 8.2.6.1.  Jos hyväksyntäviranomainen katsoo, että tuotteen laatu on epätyydyttävä, 
tuotantosarjasta otetaan satunnaisesti ajoneuvo, jolle tehdään liitteen 11 lisäyksessä 1 kuvatut testit. 
  Sähkökäyttöiset hybridiajoneuvot testataan liitteessä 14 olevassa 9 kohdassa 
määritetyissä olosuhteissa. 
 8.2.6.2. Tuotanto katsotaan vaatimusten mukaiseksi, jos ajoneuvo täyttää liitteen 11 
lisäyksessä 1 esitetyt testivaatimukset. 
 8.2.6.3. Jollei sarjasta poimittu ajoneuvo täytä 8.2.6.1 kohdan vaatimuksia, otetaan samasta 
sarjasta uusi, neljän ajoneuvon satunnaisotos, jolle tehdään liitteen 11 lisäyksessä 1 kuvatut testit. Testit voidaan tehdä ajoneuvoille, joita on sisäänajettu enintään 15 000 kilometriä. 
 8.2.6.4. Tuotanto katsotaan vaatimusten mukaiseksi, jos vähintään kolme ajoneuvoa täyttää 
liitteen 11 lisäyksessä 1 esitetyt testivaatimukset. 
 8.2.7. Edellä 8.2.1 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen perusteella hallinnollisen yksikön on 
joko 
 
– päätettävä, että ajoneuvotyypin tai käytössä olevien ajoneuvojen perheen 
vaatimustenmukaisuus käytössä toteutuu, ja pidätyttävä muista toimista, 
 – päätettävä, että valmistajan toimittamat tiedot eivät riitä päätöksen tekemiseen, 
ja pyydettävä valmistajalta lisätietoja tai uusia testituloksia, tai 
 –  päätettävä, että ajoneuvotyypin tai käytössä olevien ajoneuvojen perheeseen 
kuuluvan ajoneuvotyypin (kuuluvien ajoneuvotyyppien) vaatimustenmukaisuus 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/267
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 37  
 
käytössä ei ole tyydyttävä, ja ryhdyttävä toimenpiteisiin ajoneuvotyypin (ajoneuvotyyppien) testauttamiseksi lisäyksen 3 mukaisesti. 
 
Jos valmistajalle on annettu lupa olla tarkastamatta tiettyä ajoneuvotyyppiä 8.2.2 kohdan mukaisesti, hallinnollinen yksikkö saattaa testauttaa kyseiset ajoneuvotyypit lisäyksen 3 mukaisesti. 
 8.2.7.1  Jos katsotaan tarpeellisiksi tehdä tyyppi I -testit sen tarkastamiseksi, että 
päästöjenrajoituslaitteet täyttävät niille asetettavat toimintavaatimukset käytössä ollessaan, testit on tehtävä noudattaen testimenettelyä, joka täyttää lisäyksessä 4 tarkoitetut tilastolliset kriteerit. 
 8.2.7.2. Tyyppihyväksyntäviranomainen valitsee yhteistoiminnassa valmistajan kanssa 
otoksen ajoneuvoista, joilla on ajettu riittävän pitkä matka ja joita tiedetään kohtuullisella varmuudella käytetyn tavanomaisissa olosuhteissa. Valmistajaa on kuultava valittaessa ajoneuvoja otokseen ja valmistajan on sallittava olla läsnä tarkastettaessa ajoneuvojen vaatimustenmukaisuutta. 
 8.2.7.3. Valmistajalla on oikeus tehdä tyyppihyväksyntäviranomaisen valvonnassa päästöjen 
raja-arvot ylittäviin ajoneuvoihin kohdistuvia tarkastuksia, jotka voivat olla luonteeltaan myös ainetta hajottavia, selvittääkseen ajoneuvojen toiminnan heikkenemiseen johtaneet valmistajasta itsestään riippumattomat syyt (esimerkiksi lyijypitoisen bensiinin käyttö ennen testiajankohtaa). Jos tarkastusten tulokset vahvistavat tällaisten syiden olemassaolon, vastaavat testitulokset jätetään ottamatta huomioon tarkastettaessa vaatimustenmukaisuutta. 
 8.2.7.3.1. Myös otokseen kuuluvien sellaisten ajoneuvojen testitulokset jätetään ottamatta 
huomioon vaatimustenmukaisuutta tarkastettaessa, 
  
i)  joille on annettu hyväksyntätodistus, jonka mukaan ne noudattavat säännön 
05-muutossarjan 5.3.1.4 kohdassa olevia luokan A päästörajoja, mikäli kyseisissä ajoneuvoissa on käytetty säännöllisesti polttoainetta, jonka rikkipitoisuus on yli 150 mg/kg (bensiini) tai 350 mg/kg (diesel), tai 
 
ii)  joille on annettu hyväksyntätodistus, jonka mukaan ne noudattavat säännön 
05-muutossarjan 5.3.1.4 kohdassa olevia luokan B päästörajoja, mikäli kyseisissä ajoneuvoissa on käytetty säännöllisesti polttoaineena bensiiniä tai dieseliä, jonka rikkipitoisuus on yli 50 mg/kg. 
 8.2.7.4. Jos tyyppihyväksyntäviranomainen ei hyväksy testien tuloksia lisäyksessä 4 
esitettyjen kriteereiden mukaisesti, vuoden 1958 sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) tarkoitetut toimenpiteet ulotetaan koskemaan lisäyksessä 3 olevan 6 kohdan mukaisesti sellaisia samaa ajoneuvotyyppiä edustavia käytössä olevia ajoneuvoja, joiden voidaan olettaa kärsivän samoista puutteista. L 375/268 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 38   
Valmistajan esittämä suunnitelma korjaaviksi toimenpiteiksi on hyväksytettävä tyyppihyväksyntäviranomaisella. Valmistaja on vastuussa korjaavista toimenpiteistä tehdyn suunnitelman täytäntöönpanosta sellaisena kuin suunnitelma on hyväksytty. 
 
Typpihyväksyntäviranomainen antaa päätöksensä tiedoksi sopimuspuolille 30 päivän kuluessa. Sopimuspuolet voivat vaatia, että samaa korjaavia toimenpiteitä koskevaa suunnitelmaa sovelletaan kaikkiin samaa tyyppiä edustaviin ajoneuvoihin, jotka on rekisteröity niiden alueella. 
 8.2.7.5. Jos sopimuspuoli toteaa, että ajoneuvotyyppi ei ole siihen sovellettavien lisäyksessä 
3 esitettyjen vaatimusten mukainen, sen on annettava asia tiedoksi viipymättä sille sopimuspuolelle, joka myönsi alkuperäisen tyyppihyväksynnän sopimuksen mukaisesti. 
 
Jollei sopimuksesta muuta johdu, sen sopimuspuolen toimivaltainen viranomainen, joka myönsi alkuperäisen tyyppihyväksynnän, ilmoittaa valmistajalle, että ajoneuvotyyppi on näiden vaatimusten vastainen ja valmistajalta edellytetään tiettyjä toimenpiteitä. Valmistaja toimittaa viranomaiselle kahden kuukauden kuluessa ilmoituksesta korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman, jonka olisi vastattava sisällöltään lisäyksessä 3 olevien 6.1–6.8 kohdan vaatimuksia. Alkuperäisen tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen kuulee tämän jälkeen kahden kuukauden kuluessa valmistajaa saavuttaakseen yhteisymmärryksen toimenpidesuunnitelmasta ja sen toteuttamisesta. Jos alkuperäisen tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen toteaa, että yhteisymmärrykseen ei voida päästä, aloitetaan asiaankuuluvat sopimuksen mukaiset menettelyt. 
 9. TUOTANNON VAATIMUSTENVASTAISUUDEN SEURAAMUKSET   9.1. Ajoneuvotyypille tämän tarkistuksen perusteella myönnetty hyväksyntä voidaan 
peruuttaa, jos edellä olevan 8.1 kohdan vaatimukset eivät täyty tai jos valittu (valitut) ajoneuvo(t) ei(vät) läpäise edellä 8.2 kohdassa kuvattuja testejä. 
 9.2.  Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä 
hyväksynnän, sen on ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella. 
 10.  LOPULLISESTI KESKEYTETTY TUOTANTO   
Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille lähettämällä niille jäljennökset tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisesta lomakkeesta. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/269
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 39  
 
 
11. SIIRTYMÄM ÄÄRÄYKSET 
 11.1. Yleistä
 
 11.1.1. Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei voi 05-muutossarjan virallisen 
voimaantulopäivän jälkeen kieltäytyä antamasta hyväksyntää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna 05-muutossarjalla, perusteella. 
 11.1.2. Uudet tyyppihyväksynnät
 
 11.1.2.1. Ellei 11.1.4, 11.1.5 ja 11.1.6 kohdasta muuta johdu, tätä sääntöä soveltavat 
sopimuspuolet voivat myöntää hyväksyntiä vain sellaisille ajoneuvotyypeille, jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset, sellaisena kuin sääntö on muutettuna 05-muutossarjalla.  
 
Näitä vaatimuksia sovelletaan M-luokan ja N
1-luokan ajoneuvoihin alkaen siitä 
päivästä, jona 05-muutossarja tulee voimaan. 
 
Ajoneuvojen on noudatettava tyyppi I -testin raja-arvoja, jotka on määritetty tämän säännön 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä A tai rivillä B. 
 11.1.2.2. Ellei 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 ja 11.1.7 kohdasta muuta johdu, tätä sääntöä soveltavat 
sopimuspuolet voivat myöntää hyväksyntiä vain sellaisille ajoneuvotyypeille, jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset, sellaisena kuin sääntö on muutettuna 05-muutossarjalla.   
 
Vaatimuksia sovelletaan sellaisiin M-luokan ajoneuvoihin, joiden enimmäismassa on enintään 2 500 kg, ja N
1-luokan (alaluokka I) ajoneuvoihin tammikuun 1 päivästä 
2005. 
 
Vaatimuksia sovelletaan sellaisiin M-luokan ajoneuvoihin, joiden enimmäismassa on yli 2 500 kg, ja N
1-luokan (alaluokat II ja III) ajoneuvoihin tammikuun 1 päivästä 
2006. 
 
Ajoneuvojen on noudatettava tyyppi I -testin raja-arvoja, jotka on määritetty tämän säännön 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä B. 
 11.1.3. Olemassa olevien tyyppihyväksyntien voimassaolon päättyminen
 
 11.1.3.1. Ellei 11.1.4, 11.1.5 ja 11.1.6 kohdasta muuta johdu, tämän säännön, sellaisena kuin 
se on muutettuna muutossarjalla 04, perusteella myönnettyjen hyväksyntien voimassaolo lakkaa sellaisten M-luokan ajoneuvojen, joiden enimmäismassa on enintään 2 500 kg, ja N
1-luokan (alaluokka I) ajoneuvojen osalta siitä päivästä 
alkaen, jona 05-muutossarja tulee voimaan, ja sellaisten M-luokan ajoneuvojen, L 375/270 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 40  
joiden enimmäismassa on yli 2 500 kg, ja N
1-luokan (alaluokka II tai III) 
ajoneuvojen osalta tammikuun 1 päivästä 2002 alkaen, ellei hyväksynnän myöntänyt sopimuspuoli ilmoita muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille, että hyväksytty ajoneuvotyyppi täyttää tämän säännön vaatimukset edellä 
11.1.2.1 kohdassa asetettujen edellytysten mukaisesti. 
 
11.1.3.2. Ellei 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 ja 11.1.7 kohdasta muuta johdu, tämän säännön, 
sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 05, ja tämän säännön 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä A esitettyjen raja-arvojen perusteella myönnettyjen hyväksyntien voimassaolo lakkaa sellaisten M-luokan ajoneuvojen, joiden enimmäismassa on enintään 2 500 kg, ja N
1-luokan (alaluokka I) ajoneuvojen 
osalta tammikuun 1 päivästä 2006 alkaen ja sellaisten M-luokan ajoneuvojen, joiden enimmäismassa on yli 2 500 kg, ja N
1-luokan (alaluokka II tai III) ajoneuvojen osalta 
tammikuun 1 päivästä 2007 alkaen, ellei hyväksynnän myöntänyt sopimuspuoli ilmoita muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille, että hyväksytty ajoneuvotyyppi täyttää tämän säännön vaatimukset edellä 11.1.2.1 kohdassa asetettujen edellytysten mukaisesti. 
 11.1.4. Erityismääräykset
 
 11.1.4.1. Tammikuun 1 päivään 2003 saakka M
1-luokan dieselmoottoriajoneuvoja, joiden 
enimmäismassa on yli 2 000 kg ja jotka 
  
i) on tarkoitettu yli kuuden henkilön kuljetukseen (kuljettaja mukaan  lukien), tai  ii) ovat ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman 
(R.E.3) 
4/ liitteen 7 määritelmän mukaan maastoajoneuvoja,  
 
pidetään 11.1.3.1 ja 11.1.3.2 kohtaa sovellettaessa N 1-luokan ajoneuvoina. 
 11.1.4.2. Suoraruiskutusottomoottorilla varustetuille, useammalle kuin kuudelle matkustajalle 
(kuljettaja mukaan lukien) tarkoitetuille ajoneuvoille tämän säännön 5.3.1.4.1 kohdan, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04, vaatimusten mukaisesti myönnetyt hyväksynnät ovat voimassa tammikuun 1 päivään 2002 asti. 
 11.1.4.3. Tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04, mukaisia 
tyyppihyväksyntä- ja vaatimustenmukaisuusmääräyksiä sovelletaan 11.1.2.1 ja 11.1.3.1 kohdassa mainittuihin päivämääriin asti. 
 11.1.4.4. Liitteessä 8 määritettyä tyyppi VI -testiä sovelletaan tammikuun 1 päivästä 2002 
alkaen uusiin M
1-luokan ja N 1-luokan alaluokan 1 ajoneuvotyyppeihin, jotka on 
varustettu ottomoottorilla. Tätä vaatimusta ei sovelleta ajoneuvoihin, jotka on 
                                                 
4/ Asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/271
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 41  
 
suunniteltu useamman kuin kuuden matkustajan (kuljettaja mukaan lukien) kuljetukseen tai joiden enimmäismassa on yli 2 500 kg. 
 11.1.5. Ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä (OBD-järjestelmä)
 
 11.1.5.1. Ottomoottorilla varustetut ajoneuvot  11.1.5.1.1. Bensiinillä toimiviin M
1- ja N 1-luokan ajoneuvoihin on asennettava tämän säännön 
liitteessä 11 olevassa 3.1 kohdassa kuvattu ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä 11.1.2 kohdassa määrätyistä päivämääristä alkaen. 
 11.1.5.1.2. M
1-luokan ajoneuvoihin, lukuun ottamatta ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on 
suurempi kuin 2 500 kg, ja N 1-luokan I-alaluokan ajoneuvoihin, joissa käytetään 
polttoaineena pysyvästi tai osittain joko nestekaasua tai maakaasua, on asennettava ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä 1 päivästä lokakuuta 2004 uusien ajoneuvotyyppien osalta ja 1 päivästä heinäkuuta 2005 kaikkien ajoneuvotyyppien osalta. 
  M
1-luokan ajoneuvoihin, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg, ja N 1-
luokan II- ja III-alaluokan ajoneuvoihin, joissa käytetään polttoaineena pysyvästi tai osittain joko nestekaasua tai maakaasua, on asennettava ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä 1 päivästä tammikuuta 2006 uusien ajoneuvotyyppien osalta ja 1 päivästä tammikuuta 2007 kaikkien ajoneuvotyyppien osalta. 
 11.1.5.2. Dieselmoottorilla varustetut ajoneuvot  11.1.5.2.1. M
1-luokan ajoneuvoihin, paitsi ajoneuvoihin, jotka on suunniteltu useammalle kuin 
kuudelle matkustajalle (kuljettaja mukaan lukien) tai joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg, on asennettava sisäinen valvontajärjestelmä 1 päivästä lokakuuta 2004 uusien ajoneuvotyyppien osalta ja 1 päivästä heinäkuuta 2005 kaikkien ajoneuvotyyppien osalta. 
 11.1.5.2.2. M
1-luokan ajoneuvoihin, joita 11.1.5.2.1 kohta ei koske, lukuun ottamatta 
ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg, ja N 1-luokan I-
alaluokan ajoneuvoihin on asennettava sisäinen valvontajärjestelmä 1 päivästä tammikuuta 2005 uusien ajoneuvotyyppien osalta ja 1 päivästä tammikuuta 2006 kaikkien ajoneuvotyyppien osalta. 
 11.1.5.2.3. N
1-luokan II- ja III-alaluokan ajoneuvoihin ja M 1-luokan ajoneuvoihin, joiden 
enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg, on asennettava sisäinen valvontajärjestelmä 1 päivästä tammikuuta 2006 uusien ajoneuvotyyppien osalta ja 1 päivästä tammikuuta 2007 kaikkien ajoneuvotyyppien osalta.  
 L 375/272 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 42  11.1.5.2.4. Jos ennen edellä olevassa kohdassa mainittuja päivämääriä käyttöön otetuissa 
dieselmoottorilla varustetuissa ajoneuvoissa on sisäinen valvontajärjestelmä, sovelletaan liitteen 11 lisäyksessä 1 olevan 6.5.3–6.5.3.6 kohdan säännöksiä. 
 
11.1.5.3. Sähkökäyttöisiin hybridiajoneuvoihin on asennettava sisäinen valvontajärjestelmä 
seuraavien vaatimusten mukaisesti: 
 
11.1.5.3.1.   Ottomoottorilla varustettuihin sähkökäyttöisiin hybridiajoneuvoihin, 
dieselmoottorilla varustettuihin sähkökäyttöisiin hybridiajoneuvoihin, joiden enimmäismassa ei ole suurempi kuin 2 500 kg, ja dieselmoottorilla varustettuihin N
1-
luokan (alaluokka I) sähkökäyttöisiin hybridiajoneuvoihin 1 päivästä tammikuuta 2005 uusien ajoneuvotyyppien osalta ja 1 päivästä tammikuuta 2006 kaikkien ajoneuvotyyppien osalta. 
 11.1.5.3.2. Dieselmoottorilla varustettuihin N
1-luokan (alaluokat II ja III) sähkökäyttöisiin 
hybridiajoneuvoihin ja dieselmoottorilla varustettuihin M 1-luokan ajoneuvoihin, 
joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg 1 päivästä tammikuuta 2006 uusien ajoneuvotyyppien osalta ja 1 päivästä tammikuuta 2007 kaikkien ajoneuvotyyppien osalta. 
 11.1.5.4. Muihin luokkiin kuuluvat ajoneuvot tai ne M
1-luokan ja N 1-luokan ajoneuvot, jotka 
eivät kuulu edellä olevan kohdan soveltamisalaan, voidaan varustaa sisäisellä valvontajärjestelmällä. Siinä tapauksessa niiden on noudatettava liitteen 11 lisäyksessä 1 olevan 6.5.3–6.5.3.6 kohdan mukaisia OBD-järjestelmään liittyviä vaatimuksia. 
 11.1.6. Hyväksynnät muutossarjalla 04 muutetun säännön perusteella
 
 11.1.6.1. Sopimuspuolet voivat 11.1.2 ja 11.1.3 kohdan vaatimuksista poiketen hyväksyä 
edelleen sellaisia ajoneuvoja ja tunnustaa sellaisten olemassa olevien hyväksyntien pätevyyden, jotka noudattavat 
 
i)  tämän säännön muutossarjaan 04 sisältyvän 5.3.1.4.1 kohdan vaatimuksia, 
mikäli ajoneuvot on tarkoitettu vietäviksi sellaisiin maihin tai otettaviksi ensimmäistä kertaa käyttöön sellaisissa maissa, joissa lyijyttömän bensiinin käyttö ei ole yleisesti mahdollista, ja  
 ii)  tämän säännön muutossarjaan 04 sisältyvän 5.3.1.4.2 kohdan vaatimuksia, 
mikäli ajoneuvot on tarkoitettu vietäviksi sellaisiin maihin tai otettaviksi ensimmäistä kertaa käyttöön sellaisissa maissa, joissa lyijytöntä bensiiniä, jonka rikkipitoisuus on enintään 50 mg/kg, ei ole yleisesti saatavilla, ja 
 iii) tämän säännön muutossarjaan 04 sisältyvän 5.3.1.4.3 kohdan vaatimuksia, 
mikäli ajoneuvot on tarkoitettu vietäviksi sellaisiin maihin tai otettaviksi ensimmäistä kertaa käyttöön sellaisissa maissa, joissa dieselpolttoainetta, jonka rikkipitoisuus on enintään 350 mg/kg, ei ole yleisesti saatavilla. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/273
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 43  
 
 
11.1.6.2. Poikkeuksena sopimuspuolille tämän säännön nojalla kuuluvista velvoitteista, tämän 
säännön, sellaisena kuin se on muutossarjalla 04 muutettuna, perusteella myönnettyjen hyväksyntien voimassaolo Euroopan yhteisössä lakkaa 
 
i) 1 päivänä tammikuuta 2001 sellaisten M-luokan ajoneuvojen osalta, joiden 
enimmäismassa on enintään 2 500 kg, ja N
1-luokan (alaluokka I) ajoneuvojen 
osalta, ja 
  ii) 1 päivänä tammikuuta 2002 sellaisten M-luokan ajoneuvojen osalta, joiden 
enimmäismassa on yli 2 500 kg, tai N
1-luokan (alaluokat II ja III) 
ajoneuvojen osalta, 
 ellei hyväksynnän myöntänyt sopimuspuoli ilmoita muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille, että hyväksytty ajoneuvotyyppi täyttää tämän säännön vaatimukset edellä 11.1.2.1 kohdassa esitetyn mukaisesti. 
 
11.1.7.  Hyväksynnät muutossarjalla 05 muutetun säännön perusteella
 
 11.1.7.1.  Sopimuspuolet voivat 11.1.2.2 ja 11.1.3.2 kohdan vaatimuksista poiketen hyväksyä 
edelleen ajoneuvoja ja tunnustaa ajoneuvoille tämän säännön muutossarjaan 05 sisältyvässä 5.3.1.4 kohdassa asetettujen vaatimusten (luokan A päästöt) perusteella myönnettyjen hyväksyntien pätevyyden, mikäli ajoneuvot on tarkoitettu vietäviksi sellaisiin maihin tai otettaviksi ensimmäistä kertaa käyttöön sellaisissa maissa, joissa lyijytöntä bensiiniä tai dieselpolttoainetta, jonka rikkipitoisuus on enintään 50 mg/kg tai vähemmän, ei ole yleisesti saatavilla. 
 11.1.7.2.  Poikkeuksena sopimuspuolille tämän säännön nojalla kuuluvista velvoitteista, tämän 
säännön muutossarjaan 05 sisältyvän 5.3.1.4 kohdan A-luokan päästörajojen noudattamista osoittavien hyväksyntien voimassaolo Euroopan yhteisössä lakkaa  
 
i)  1 päivänä tammikuuta 2006 sellaisten M-luokan ajoneuvojen osalta, joiden 
enimmäismassa on enintään 2 500 kg, ja N
1-luokan (alaluokka I) ajoneuvojen 
osalta, ja 
 
ii)  1 päivänä tammikuuta 2007 sellaisten M-luokan ajoneuvojen osalta, joiden 
enimmäismassa on yli 2 500 kg, tai N 1-luokan (alaluokat II ja III) 
ajoneuvojen osalta, 
 
ellei hyväksynnän myöntänyt sopimuspuoli ilmoita muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille, että hyväksytty ajoneuvotyyppi täyttää tämän säännön vaatimukset edellä 11.1.2.2 kohdassa esitetyn mukaisesti. 
  L 375/274 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 44  12. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN 
TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET 
  
Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta. 
  27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/275
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 45  
 
 
Lisäys 1
 
 
TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTAMISESSA NOUDATETTAVA 
MENETTELY, KUN VALMISTAJAN ILMOITTAMA TUOTANNON 
STANDARDIPOIKKEAMA ON TYYDYTTÄVÄ 
 
1. Tässä lisäyksessä kuvaillaan tyyppi I -testin tuotannon vaatimustenmukaisuutta 
koskevien vaatimusten tarkastamisessa noudatettavaa menettelyä, kun valmistajan 
ilmoittama tuotannon standardipoikkeama on tyydyttävä. 
 2. Kun näytteen vähimmäiskoko on kolme ajoneuvoa, näytteenotto tehdään siten, että 
todennäköisyys sille, että valmistuserä läpäisee testin, kun 40 prosenttia siitä on viallista, on 0,95 (tuottajan riski = 5 prosenttia), ja todennäköisyys sille, että valmistuserä hyväksytään, kun 65 prosenttia siitä on viallista, on 0,1 (kuluttajan riski = 10 prosenttia). 
 3. Kunkin tämän säännön 5.3.1.4 kohdassa tarkoitetun epäpuhtauden osalta sovelletaan 
seuraavaa menettelyä (ks. tämän säännön kuva 2). 
  
   
 
L = epäpuhtauden raja-arvon luonnollinen logaritmi,  x
i = näytteen i:nnelle ajoneuvolle mitatun arvon luonnollinen logaritmi, 
 s = tuotannon arvioitu standardipoikkeama, kun mitattujen arvojen luonnolliset 
logaritmit on otettu, 
 n = näytekoko. 
 4. Lasketaan näytteelle testimuuttuja, joka edustaa raja-arvon standardipoikkeamien 
summaa ja joka määritellään seuraavasti: 
) (1
1in
ixLs∑
=− 
5.  Siten: 
 
5.1. jos testimuuttuja on näytteen koolle määrättyä taulukossa (1/1, jäljempänä) olevaa 
hyväksymiskynnystä korkeampi, epäpuhtaus hyväksytään, 
 5.2. jos testimuuttuja on näytteen koolle määrättyä taulukossa (1/1, jäljempänä) olevaa 
hylkäämiskynnystä pienempi, epäpuhtaus hylätään; muutoin testataan ylimääräinen ajoneuvo ja laskentamenettelyä sovelletaan yhdellä yksiköllä lisättyyn näytteeseen. L 375/276 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 46  
Tauluk ko 1/1   
Testattavien ajoneu vojen 
y hte is m äärä (nä y teko ko)  
 
Hyv ä ksymis kynnys    
Hy lk ä ämi skynnys  
 
3  
3,327  
-4,724 
 
4  
3,261  
-4,79 
 
5  
3,195  
-4,856 
 
6  
3,129  
-4,922 
 
7  
3,063  
-4,988 
 
8  
2,997  
-5,054 
 
9  
2,931  
-5,12 
 
10  
2,865  
-5,185 
 
11  
2,799  
-5,251 
 
12  
2,733  
-5,317 
 
13  
2,667  
-5,383 
 
14  
2,601  
-5,449 
 
15  
2,535  
-5,515 
 
16  
2,469  
-5,581 
 
17  
2,403  
-5,647 
 
18  
2,337  
-5,713 
 
19  
2,271  
-5,779 
 
20  
2,205  
-5,845 
 
21  
2,139  
-5,911 
 
22  
2,073  
-5,977 
 
23  
2,007  
-6,043 
 
24  
1,941  
-6,109 
 
25  
1,875  
-6,175 
 
26  
1,809  
-6,241 
 
27  
1,743  
-6,307 
 
28  
1,677  
-6,373 
 
29  
1,611  
-6,439 
 
30  
1,545  
-6,505 
 
31  
1,479  
-6,571 
 
32  
-2,112  
-2,112 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/277
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 47  
 
Lisäys 2
 
 
TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTAMISESSA NOUDATETTAVA MENETTELY, KUN VALMISTAJAN ILMOITTAMA TUOTANNON STANDARDIPOIKKEAMA EI OLE TYYDYTTÄVÄ TAI SAATAVILLA  1, Tässä lisäyksessä kuvaillaan tuotannon vaatimustenmukaisuutta tyyppi I -testin osalta 
koskevien vaatimusten tarkastamisessa noudatettavaa menettelyä, kun valmistajan toimittama standardipoikkeama ei ole tyydyttävä tai saatavilla. 
 2, Kun näytteen vähimmäiskoko on kolme ajoneuvoa, näytteenotto tehdään siten, että 
todennäköisyys sille, että valmistuserä läpäisee testin, kun 40 prosenttia siitä on viallista, on 0,95 (tuottajan riski = 5 prosenttia), ja todennäköisyys sille, että valmistuserä hyväksytään, kun 65 prosenttia siitä on viallista, on 0,1 (kuluttajan riski = 10 prosenttia). 
 3, Tämän säännön 5.3.1.4 kohdassa määriteltyjen epäpuhtauksien mitattujen arvojen 
oletetaan jakautuvan logaritminormaalisesti ja ne on ensin muunnettava niiden luonnollisen logaritmin avulla. Olkoon m
0 ja m pienin ja suurin näytekoko (m 0 = 3 ja m 
= 32), ja n käytettävän näytteen koko. 
 4, Jos sarjasta mitattujen arvojen luonnolliset logaritmit ovat x
1,x 2,,,, x i ja L on hyväksytyn 
tyypin epäpuhtauden raja-arvon luonnollinen logaritmi, määritellään: 
   d
1 = x 1 – L 
 
 ∑
==n
iin dnd
11 
 
ja 
 
 ()∑
=− =n
ini n ddnV
1221 
 
5, Taulukossa 1/2 esitetään hyväksymisarvot (A n) ja hylkäämisarvot (B n) näytekoon 
mukaan. Testimuuttuja on d n/V n -suhde ja sitä on käytettävä sarjan hyväksymisen tai 
hylkäämisen määrittämiseksi seuraavasti. 
 
 L 375/278 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 48  
Kun m
o # n # m: 
 
i) sarja hyväksytään, jos n
nnAVd≤  
 
 ii) sarja hylätään, jos n
nnBVd≥  
 
 
testataan ylimääräinen ajoneuvo, jos n Vd
n B A
nn<<  
 6, Huomautuksia:  
Seuraavat rekursiiviset kaavat ovat hyödyllisiä laskettaessa peräkkäisiä testimuuttujien arvoja: 
 
 
   27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/279
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 49  
 
 
Taulukko 1/2
 
 
Miniminäytekoko = 3 
  
 
Nä yte koko 
(n)   
Hyv ä ksymis kynnys  
(A
n )   
Hy lk ä ämi skynnys  
(B
n ) 
3 -0,80381 16,64 743  
4  
-0,76339  
7,686 27  
5  
-0,72982  
4,671 36  
6  
-0,69962  
3,255 73  
7  
-0,67129  
2,454 31  
8  
-0,64406  
1,943 69  
9  
-0,61750  
1,591 05  
10  
-0,59135  
1,332 95  
11  
-0,56542  
1,135 66  
12  
-0,53960  
0,979 70  
13  
-0,51379  
0,853 07  
14  
-0,48791  
0,748 01  
15  
-0,46191  
0,659 28 
16  
-0,43573  
0,583 21  
17  
-0,40933  
0,517 18  
18  
-0,38266  
0,459 22  
19  
-0,35570  
0,407 88  
20  
-0,32840  
0,362 03 
21  
-0,30072  
0,320 78  
22  
-0,27263  
0,283 43  
23  
-0,24410  
0,249 43  
24  
-0,21509  
0,218 31  
25  
-0,18557  
0,189 70  
26  
-0,15550  
0,163 28  
27  
-0,12483  
0,138 80  
28  
-0,09354  
0,116 03  
29  
-0,06159  
0,094 80  
30  
-0,02892  
0,074 93  
31  
0,004 49  
0,056 29  
32  
0,038 76  
0,038 76 
 
  L 375/280 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 50  
Lisäys 3
 
 
KÄYTÖSSÄ OLEVIEN AJONEUVOJEN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN 
TARKASTAMINEN 
 1. JOHDANTO  
Tässä lisäyksessä vahvistetaan tämän säännön 8.2.7 kohdassa tarkoitetut valintaperusteet, joita on sovellettava valittaessa testattavia ajoneuvoja, sekä menettelyt käytössä olevien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuuden testausta varten. 
 2. VALINTAPERUSTEET  
Tämän lisäyksen 2.1–2.8 kohdassa määritetään perusteet, joiden nojalla valittu ajoneuvo voidaan hyväksyä. Tiedot kerätään tarkastelemalla ajoneuvoa ja haastattelemalla omistajaa/kuljettajaa. 
 2.1. Ajoneuvon on oltava tämän säännön mukaisesti tyyppihyväksyttyä ajoneuvotyyppiä, jolla 
on vuoden 1958 sopimuksen mukainen vaatimustenmukaisuustodistus. Ajoneuvon on oltava rekisteröity ja käytössä sopimusta soveltavassa valtiossa. 
 
2.2. Ajoneuvolla ajetun kilometrimäärän on oltava vähintään 15 000 tai ajoneuvon on täytynyt 
olla käytössä vähintään kuuden kuukauden ajan, sen mukaan, kumpi ehto täyttyy 
myöhemmin, ja sillä ajettu kilometrimäärä saa olla enintään 80 000 tai sen käyttöaika saa olla enintään viisi vuotta, sen mukaan kumpi ehto täyttyy aikaisemmin. 
 2.3. Ajoneuvosta on oltava huoltokirja, josta käy ilmi, että ajoneuvoa on huollettu 
asianmukaisesti, esimerkiksi että huollot on tehty valmistajan suositusten mukaisesti. 
 2.4. Ajoneuvossa ei saa olla merkkejä epäasianmukaisesta käytöstä (esimerkiksi kilpa-ajosta, 
ylikuormituksesta, väärän polttoaineen käytöstä tai muusta väärinkäytöstä) eikä muista tekijöistä (esimerkiksi virittäminen), jotka voivat vaikuttaa päästöihin. Jos ajoneuvossa on OBD-järjestelmä, on otettava huomioon tietokoneeseen tallennetut vikakoodit ja tiedot ajetusta matkasta. Ajoneuvoa ei valita testattavaksi, jos tietokoneessa olevista tiedoista käy ilmi, että ajoneuvo on ollut toiminnassa vikakoodin tallennuksen jälkeen eikä pikaista korjausta ole tehty. 
 2.5. Moottoriin ei ole tehty luvattomia suuria korjauksia eikä ajoneuvoon suuria korjauksia.  2.6. Ajoneuvon polttoainesäiliöstä otetun polttoainenäytteen lyijy- ja rikkipitoisuuden on 
noudatettava sovellettavia standardeja eikä väärää polttoainetta saa käyttää. Tarkastuksia voidaan tehdä pakokaasusta ym. 
 2.7. Laboratorion henkilökunnan turvallisuuden vaarantavista seikoista ei ole merkkejä.  27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/281
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 51  
 
2.8. Kaikki ajoneuvon pakokaasunpuhdistusjärjestelmän osat ovat sovellettavan 
tyyppihyväksynnän mukaiset. 
 
3. TARKASTUS JA HUOLTO  
Testattavaksi hyväksytyt ajoneuvot tarkastetaan ja niihin tehdään tarvittaessa tavanomainen huolto 3.1–3.7 kohdan mukaisesti ennen pakokaasupäästöjen mittaamista. 
 3.1. Tarkastetaan ilmansuodatin, kaikki ajohihnat, kaikkien nesteiden taso, jäähdyttimen 
tulppa, kaikki tyhjiöletkut ja pakokaasunpuhdistusjärjestelmän sähköjohdot; tarkastetaan sytytys, polttoaineen mittaus ja pakokaasunpuhdistusjärjestelmän osat väärien säätöjen ja/tai ohjeiden vastaisten muutosten havaitsemiseksi. Kirjataan muistiin kaikki poikkeavuudet. 
 3.2. OBD-järjestelmän vahingoittumattomuus tarkastetaan. Kaikki OBD-muistin sisältämät 
vikatiedot on tallennettava ja tarvittavat korjaukset on toteutettava. Jos OBD-järjestelmän vianilmaisin havaitsee vian esivakauttavan ajosyklin aikana, vika voidaan tunnistaa ja korjata. Testi voidaan tehdä uudelleen, ja korjatulla ajoneuvolla saatuja tuloksia käytetään. 
 3.3. Sytytysjärjestelmä on tarkastettava ja vialliset osat vaihdettava, esimerkiksi sytytystulpat, 
johdot jne. 
 3.4. Puristukset on tarkastettava. Jos tulos ei ole tyydyttävä, ajoneuvo on hylättävä.  3.5. Moottorin parametrit on tarkastettava valmistajan ohjeiden mukaisesti ja säädettävä 
tarvittaessa. 
 3.6. Jos ajoneuvolle vahvistetun huoltovälin täyttymiseen on enintään 800 kilometriä, huolto 
tehdään valmistajan ohjeiden mukaisesti. Matkamittarin lukemasta riippumatta öljyt ja ilmansuodatin voidaan vaihtaa valmistajan pyynnöstä. 
 3.7. Kun ajoneuvo on hyväksytty, polttoaine on vaihdettava asianmukaiseen päästötestin 
vertailupolttoaineeseen, jollei valmistaja hyväksy kaupallisen polttoaineen käyttöä. 
 3.8. Jos ajoneuvo on varustettu 2.20 kohdassa määritellyllä jaksottaisesti regeneroitavalla 
järjestelmällä, ajoneuvon regenerointikausi ei saa olla lähellä. (Valmistajalle on annettava tilaisuus vahvistaa asia.) 
 3.8.1. Jos näin kuitenkin on, ajoneuvolla on ajettava regeneroinnin loppuun asti. Jos regenerointi 
tapahtuu päästömittausten aikana, on tehtävä lisätesti sen varmistamiseksi, että regenerointi on päättynyt. Sen jälkeen tehdään kokonaan uusi testi, eikä ensimmäisen ja toisen testin tuloksia oteta huomioon. 
 L 375/282 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 52  3.8.2. Vaihtoehtoisesti 3.8.1 kohdan sijaan jos ajoneuvo lähestyy regenerointivaihetta, valmistaja 
voi vaatia, että käytetään erityistä mukautussykliä sen varmistamiseksi, että regenerointi ---- (tähän voi sisältyä esim. ajoa suurella nopeudella tai suurella kuormituksella). 
 
Valmistaja voi vaatia, että testaus suoritetaan välittömästi regeneroinnin jälkeen tai valmistajan määrittämän mukautussyklin ja normaalin esivakiointivaiheen jälkeen. 
 4. TESTAUS KÄYTÖSSÄ  4.1. Kun ajoneuvon tarkastus katsotaan tarpeelliseksi, tämän säännön liitteen 4 mukaiset 
päästötestit tehdään esivakautetuille ajoneuvoille, jotka on valittu tämän lisäyksen 2 ja 3 kohdan vaatimusten mukaisesti. 
 4.2. OBD-järjestelmällä varustetuista ajoneuvoista voidaan tarkastaa vianilmaisimen toiminta 
käytössä jne. (esimerkiksi tämän säännön liitteessä 11 määritellyt vianilmaisun rajat) tyyppihyväksynnän mukaisten päästötasojen osalta. 
 4.3. OBD-järjestelmästä voidaan tarkastaa esimerkiksi, esiintyykö sovellettavia raja-arvoja 
korkeampia päästötasoja, jotka eivät aiheuta vikailmoitusta, vianilmaisimen järjestelmällistä virheellistä aktivoitumista, sekä onko OBD-järjestelmässä viallisia tai heikentyneitä osia. 
 4.4. Jos osan tai järjestelmän toiminta on ristiriidassa kyseisen ajoneuvotyypin 
tyyppihyväksyntätodistuksessa ja/tai asiakirjoissa annettujen tietojen kanssa ja tällainen poikkeama ei ole luvallinen vuoden 1958 sopimuksen mukaisesti, mutta OBD-järjestelmä ei anna vikailmoitusta, osaa tai järjestelmää ei saa vaihtaa ennen päästötestiä, jollei todeta, että osaa tai järjestelmää on käsitelty ohjeiden vastaisesti tai väärinkäytetty tavalla, joka estää OBD-järjestelmää havaitsemasta syntyvää vikaa. 
 5. TULOSTEN ARVIOINTI  5.1. Testituloksia arvioidaan lisäyksessä 4 esitetyn menettelyn mukaisesti.  5.2. Testituloksia ei saa kertoa huononemiskertoimilla.   5.3. Edellä 2.20 kohdassa määriteltyjen jaksottaisesti regeneroitavien järjestelmien kohdalla 
tulokset on kerrottava tekijöillä K
i, joiden arvot on saatu tyyppihyväksynnän myöntämisen 
ajankohtana. 
 6. SUUNNITELMA KORJAAVIKSI TOIMENPITEIKSI  6.1. Jos yksi tai useampi ajoneuvo osoittautuu päästöiltään poikkeavaksi ja se joko   – täyttää lisäyksessä 4 olevassa 3.2.3 kohdassa esitetyt ehdot ja hallinnollinen yksikkö ja 
valmistaja ovat yhtä mieltä siitä, että liiallisten päästöjen syy on sama, tai 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/283
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 53  
 
 – täyttää lisäyksessä 4 olevassa 3.2.4 kohdassa esitetyt ehdot ja hallinnollinen yksikkö on 
selvittänyt, että liiallisten päästöjen syy on sama, 
 
hallinnollisen yksikön on pyydettävä valmistajaa toimittamaan suunnitelma korjaaviksi 
toimenpiteiksi, joilla vaatimustenvastaisuus poistetaan. 
 6.2. Suunnitelma korjaaviksi toimenpiteiksi on toimitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle 
viimeistään 60 työpäivän kuluttua 6.1 kohdassa tarkoitetusta tiedoksiantopäivämäärästä. Tyyppihyväksyntäviranomaisen on ilmoitettava korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman hyväksymisestä tai hylkäämisestä 30 työpäivän kuluessa. Lisäaikaa on kuitenkin myönnettävä, jos valmistaja voi osoittaa toimivaltaista tyyppihyväksyntäviranomaista tyydyttävällä tavalla, että lisäaika on tarpeen vaatimustenvastaisuuden tutkimiseen, jotta voidaan toimittaa suunnitelma korjaaviksi toimenpiteiksi. 
 6.3. Korjaavien toimenpiteiden piiriin on kuuluttava kaikkien ajoneuvojen, joissa on 
todennäköisesti sama vika. Tarve muuttaa tyyppihyväksyntäasiakirjoja on arvioitava. 
 6.4. Valmistajalla on oltava jäljennös kaikesta korjaavia toimenpiteitä koskevaan 
suunnitelmaan liittyvästä kirjeenvaihdosta. Valmistajan on lisäksi pidettävä kirjaa käytössä olevien ajoneuvojen korjausmenettelystä ja toimitettava säännöllisesti tilannekatsauksia tyyppihyväksyntäviranomaiselle. 
 6.5. Korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman on täytettävä 6.5.1–6.5.11 kohdassa 
asetetut vaatimukset. Valmistajan on annettava korjaavia toimenpiteitä koskevalle suunnitelmalle sen yksikäsitteisesti yksilöivä nimi tai numero. 
 6.5.1. Kuvaus kustakin korjaavia toimenpiteitä koskevaan suunnitelmaan sisältyvästä 
ajoneuvotyypistä. 
 6.5.2. Kuvaus erityismuutoksista, mukautuksista, korjauksista ja muista muutoksista, jotka 
tehdään ajoneuvoihin niiden saattamiseksi vaatimustenmukaisiksi, mukaan lukien lyhyt tiivistelmä tiedoista ja teknisistä tutkimuksista, jotka tukevat valmistajan päätöstä valita kyseiset toimenpiteet ajoneuvon saattamiseksi vaatimustenmukaiseksi. 
 6.5.3. Kuvaus tavasta, jolla valmistaja antaa tiedon ajoneuvojen omistajille.  6.5.4. Mahdollinen kuvaus oikeasta huollosta ja käytöstä, jotka valmistaja vahvistaa 
edellytyksiksi oikeudelle tehdä korjauksia korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman puitteissa, sekä selvitys valmistajan syistä tällaisten edellytysten asettamiseen. Mitään huolto- tai käyttöedellytyksiä ei saa asettaa, jolleivät ne todistettavasti liity vaatimustenvastaisuuteen ja sitä korjaaviin toimenpiteisiin. 
 L 375/284 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 54  6.5.5. Kuvaus menettelystä, jota ajoneuvon omistajan on noudatettava saadakseen 
vaatimustenvastaisuuden korjautetuksi. On mainittava ajankohta, jonka jälkeen korjaavat toimenpiteet voidaan toteuttaa, arvio korjaamon työhönsä tarvitsemasta ajasta ja tieto siitä, missä korjaus voidaan tehdä. Korjaus on tehtävä joutuisasti, kohtuullisen ajan kuluttua ajoneuvon toimittamisesta. 
 6.5.6. Jäljennös ajoneuvon omistajalle toimitetuista tiedoista.  6.5.7. Lyhyt kuvaus järjestelyistä, joita valmistaja käyttää varmistaakseen, että osia ja 
järjestelmiä on riittävästi korjaavia toimenpiteitä varten. On ilmoitettava, milloin osia tai järjestelmiä on saatavilla riittävästi korjausmenettelyn aloittamiseksi. 
 6.5.8. Jäljennös kaikista ohjeista, jotka lähetetään korjauksen suorittaville henkilöille.  6.5.9. Kuvaus ehdotettujen korjaavien toimenpiteiden vaikutuksesta kunkin suunnitelmaan 
kuuluvan ajoneuvotyypin päästöihin, polttoaineenkulutukseen, ajettavuuteen ja turvallisuuteen sekä näitä päätelmiä tukevia tietoja, teknisiä selvityksiä jne. 
 6.5.10. Kaikki muut tiedot tai selvitykset, joita hyväksyntäviranomainen voi kohtuudella pitää 
tarpeellisina korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman arvioimiseksi. 
 
6.5.11. Jos korjaavia toimenpiteitä koskevaan suunnitelmaan sisältyy käytössä olevien 
ajoneuvojen korjaaminen, on tyyppihyväksyntäviranomaiselle toimitettava tieto 
menetelmästä, jota käytetään tehtyjen korjausten merkitsemiseen. Jos käytetään leimaa, on toimitettava esimerkki siitä. 
 6.6. Valmistajaa voidaan vaatia tekemään hyväksyttävästi suunnitellut ja tarvittavat testit osille 
ja ajoneuvoille, joihin on tehty ehdotettu muutos tai korjaus, jotta voidaan todeta kyseisen muutoksen tai korjauksen tuloksellisuus. 
 6.7. Valmistajan on merkittävä muistiin tiedot jokaisesta korjattavaksi kutsutusta ja korjatusta 
ajoneuvosta sekä korjaukset tehneistä korjaamoista. Tyyppihyväksyntäviranomaisen on pyynnöstään saatava haltuunsa näin syntyneet asiakirjat viiden vuoden ajan korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman täytäntöönpanosta. 
 6.8. Korjauksesta ja/tai muutoksesta tai uusien laitteiden lisäämisestä on tehtävä merkintä 
valmistajan ajoneuvon omistajalle antamaan todistukseen. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/285
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 55  
 
Lisäys 4
 
 
KÄYTÖNAIKAISEN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TESTAUKSESSA KÄYTETTÄVÄ 
TILASTOLLINEN MENETTELY 
 1. Tässä lisäyksessä kuvataan menettely, jota on käytettävä varmistettaessa 
vaatimustenmukaisuus käytössä tyyppi I -testin mukaisesti. 
 2. On noudatettava kahta menettelyä:  
i) Näistä ensimmäinen koskee otoksessa havaittuja ajoneuvoja, jotka päästöjä 
koskevan vian vuoksi näkyvät tuloksissa muista havainnoista selvästi poikkeavina (jäljempänä oleva 3 kohta). 
 
ii) Toinen menettely koskee koko otosta (jäljempänä oleva 4 kohta). 
 3. NOUDATETTAVA MENETTELY, JOS NÄYTTEESSÄ ON PÄÄSTÖILTÄÄN 
POIKKEAVIA AJONEUVOJA 
1/ 
 3.1. Näytteestä, jonka vähimmäiskoko on kolme ja enimmäiskoko kohdan 4 menettelyllä 
määritetty koko, otetaan satunnaisesti yksi ajoneuvo, jonka säännellyn pilaannuttavan aineen päästöt mitataan sen määrittämiseksi, onko ajoneuvo päästöiltään poikkeava. 
 3.2. Ajoneuvon katsotaan olevan päästöiltään poikkeavan, jos joko 3.2.1 tai 3.2.2 kohdassa 
esitetyt ehdot täyttyvät. 
 3.2.1. Kun kyseessä on ajoneuvo, joka on tyyppihyväksytty 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä A 
esitettyjen raja-arvojen mukaisesti, päästöiltään poikkeavia ovat ajoneuvot, joiden osalta minkä tahansa säännellyn pilaannuttavan aineen sovellettava raja-arvo ylittyy 1,2-kertaisesti. 
 3.2.2. Kun kyseessä on ajoneuvo, joka on tyyppihyväksytty 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä A 
esitettyjen raja-arvojen mukaisesti, päästöiltään poikkeavia ovat ajoneuvot, joiden osalta minkä tahansa säännellyn pilaannuttavan aineen sovellettava raja-arvo ylittyy 1,5-kertaisesti. 
 
                                                
 
1/ Joulukuun 31 päivään 2003 mennessä on toimitettava todelliset käytönaikaiset tiedot, joiden 
perusteella tämän kohdan vaatimuksia voidaan tarkistaa ja harkita a) onko päästöiltään poikkeavan 
ajoneuvon määritelmää tarkistettava niiden ajoneuvojen osalta, jotka on tyyppihyväksytty 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä B esitettyjen raja-arvojen mukaisesti, b) onko päästöiltään poikkeavien ajoneuvojen tunnistusmenettelyä muutettava ja c) olisiko käytössä olevien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyt korvattava sopivana ajankohtana uudella tilastollisella menettelyllä. Tarvittaessa ehdotetaan muutoksia. L 375/286 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 56  3.2.3. Ajoneuvo, jonka mitatut jonkin säännellyn pilaannuttavan aineen päästöt ovat 
”välialueella” 
2/. 
 3.2.3.1. Jos ajoneuvo täyttää tämän kohdan ehdot, liiallisen päästön syy on selvitettävä ja 
näytteestä on otettava testattavaksi satunnaisesti toinen ajoneuvo. 
 3.2.3.2. Jos useampi kuin yksi ajoneuvo täyttää tämän kohdan ehdot, hallinnollisen yksikön ja 
valmistajan on selvitettävä, johtuuko kaikkien ajoneuvojen liiallinen päästö samasta syystä. 
 3.2.3.2.1. Jos sekä hallinnollinen yksikkö että valmistaja ovat samaa mieltä siitä, että liiallinen 
päästö johtuu samasta syystä, katsotaan, että näyte ei ole läpäissyt testiä; tällöin sovelletaan lisäyksessä 3 olevassa 6 kohdassa tarkoitettua suunnitelmaa korjaaviksi toimenpiteiksi. 
 3.2.3.2.2. Jos hallinnollinen yksikkö ja valmistaja eivät pääse yksimielisyyteen yksittäisen 
ajoneuvon liiallisen päästön syystä tai siitä, että useamman kuin yhden ajoneuvon osalta syy on sama, otetaan näytteestä satunnaisesti uusi ajoneuvo, ellei näytteen suurinta kokoa ole jo saavutettu. 
 3.2.3.3. Jos löydetään vain yksi tämän kohdan ehdot täyttävä ajoneuvo tai jos on löydetty 
useampi kuin yksi ajoneuvo ja hallinnollinen yksikkö ja valmistaja ovat yhtä mieltä siitä, että tulokset johtuvat eri syistä, otetaan näytteestä satunnaisesti uusi ajoneuvo, ellei näytteen suurinta kokoa ole jo saavutettu. 
 3.2.3.4. Jos suurin näytekoko on saavutettu ja on löydetty enintään yksi tämän kohdan ehdot 
täyttävä ajoneuvo, jonka osalta liiallisen päästön syy on sama, näytteen katsotaan läpäisseen testin tämän lisäyksen 3 kohdan osalta. 
 
3.2.3.5. Jos alkuperäinen näyte on käytetty loppuun, lisätään alkuperäiseen näytteeseen uusi 
ajoneuvo ja otetaan se testattavaksi. 
 
3.2.3.6. Aina, kun näytteestä otetaan uusi ajoneuvo, sovelletaan kasvaneeseen näytteeseen tämän 
lisäyksen 4 kohdassa tarkoitettua tilastollista menettelyä. 
 
3.2.4. Ajoneuvo, jonka mitatut jonkin säännellyn pilaannuttavan aineen päästöt ovat 
”hylkäysalueella” 3/. 
 
                                                 
2/ ’Välialueella’ tarkoitetaan minkä tahansa ajoneuvon osalta seuraavaa: ajoneuvon on täytettävä 
3.2.1 tai 3.2.2 kohdassa esitetyt ehdot, ja sen lisäksi jonkin säännellyn pilaannuttavan aineen mitatun arvon on oltava alempi kuin 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä A annettu kyseisen säännellyn pilaannuttavan aineen raja-arvo kerrottuna arvolla 2,5. 
3/ ’Hylkäysalueella’ tarkoitetaan minkä tahansa ajoneuvon osalta seuraavaa: jonkin säännellyn 
pilaannuttavan aineen mitattu arvo ylittää tason, joka määritellään kertomalla 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä A annettu kyseisen säännellyn pilaannuttavan aineen raja-arvo arvolla 2,5. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/287
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 57  
 
3.2.4.1. Jos ajoneuvo täyttää tämän kohdan ehdot, hallinnollisen yksikön on selvitettävä liiallisen 
päästön syy ja näytteestä on otettava testattavaksi satunnaisesti toinen ajoneuvo. 
 
3.2.4.2. Jos useampi kuin yksi ajoneuvo täyttää tämän kohdan ehdot ja hallinnollinen yksikkö 
toteaa, että liiallinen päästö johtuu samasta syystä, valmistajalle ilmoitetaan, että näytteen ei katsota läpäisseen testiä, sekä tämän päätöksen syyt; tällöin sovelletaan lisäyksessä 3 olevassa 6 kohdassa tarkoitettua suunnitelmaa korjaaviksi toimenpiteiksi. 
 3.2.4.3. Jos löydetään vain yksi tämän kohdan ehdot täyttävä ajoneuvo tai jos on löydetty 
useampi kuin yksi ajoneuvo ja hallinnollinen yksikkö katsoo, että tulokset johtuvat eri syistä, otetaan näytteestä satunnaisesti uusi ajoneuvo, ellei näytteen suurinta kokoa ole jo saavutettu. 
 
3.2.4.4. Jos suurin näytekoko on saavutettu ja on löydetty enintään yksi tämän kohdan ehdot 
täyttävä ajoneuvo, jonka osalta liiallisen päästön syy on sama, näytteen katsotaan läpäisseen testin tämän lisäyksen 3 kohdan osalta. 
 
3.2.4.5. Jos alkuperäinen näyte on käytetty loppuun, lisätään alkuperäiseen näytteeseen uusi 
ajoneuvo ja otetaan se testattavaksi. 
 3.2.4.6. Aina, kun näytteestä otetaan uusi ajoneuvo, sovelletaan kasvaneeseen näytteeseen tämän 
lisäyksen 4 kohdassa tarkoitettua tilastollista menettelyä. 
 3.2.5. Aina, kun havaitaan, että ajoneuvo ei ole päästöiltään poikkeava, otetaan näytteestä 
satunnaisesti uusi ajoneuvo. 
 4.  SOVELLETTAVA MENETTELY, KUN PÄÄSTÖLTÄÄN POIKKEAVIA 
AJONEUVOJA EI KÄSITELLÄ ERIKSEEN 
 4.1. Kun näytteen vähimmäiskoko on kolme ajoneuvoa, näytteenotto tehdään siten, että 
todennäköisyys sille, että valmistuserä läpäisee testin, kun 40 prosenttia siitä on viallista, on 0,95 (tuottajan riski = 5 prosenttia), ja todennäköisyys sille, että valmistuserä hyväksytään, kun 75 prosenttia siitä on viallista, on 0,15 (kuluttajan riski = 10 prosenttia). 
 4.2. Kunkin tämän säännön 5.3.1.4 kohdassa olevassa taulukossa tarkoitetun epäpuhtauden 
osalta sovelletaan seuraavaa menettelyä (ks. jäljempänä kuva 4/2). 
 L 375/288 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 58  
Olkoon 
 
L  = epäpuhtaudelle vahvistettu raja-arvo,  x
i = otoksen i:nnestä ajoneuvosta mitattu arvo 
 n = tarkasteltavan otoksen numero.  
4.3. Lasketaan otokselle testimuuttujan arvo, jonka avulla saadaan vaatimusten vastaisten 
ajoneuvojen lukumäärä, toisin sanoen x
i > L. 
 4.4. Jos 
 i) testimuuttujan arvo on pienempi tai yhtä suuri kuin seuraavassa taulukossa 
ilmoitettu otoskokoa vastaava hyväksymiskynnys, kyseisen epäpuhtauden osalta tehdään hyväksyvä päätös 
 ii) testimuuttujan arvo on suurempi tai yhtä suuri kuin seuraavassa taulukossa 
ilmoitettu otoskokoa vastaava hylkäämiskynnys, kyseisen epäpuhtauden osalta tehdään hylkäävä päätös 
  
iii) kumpikaan edellisistä ehdoista ei toteudu, testataan vielä yksi ajoneuvo ja 
sovelletaan menettelyä otokseen, joka on kooltaan yhden suurempi kuin 
aikaisemmin. 
 
Seuraavassa taulukossa olevat hyväksymis- ja hylkäämiskynnykset on laskettu kansainvälisen standardin ISO 8422:1991 mukaisesti. 
 
Otoksen katsotaan läpäisseen testin, jos se täyttää tämän lisäyksen 3 ja 4 kohdassa esitetyt vaatimukset. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/289
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 59  
 
  
Taulukko 4/1
 
 
HYVÄKSYMIS-HYLKÄÄMISTAULUKKO OTOKSEN OMINAISUUK SIIN PERUST UVA 
OTANTA 
  
 
Kumulatiivinen otoskoko (n)   
Hyväksymiskynnys   
Hylkäämiskynnys 
 
3 
4 5 6 7 8 9 
10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 
  
0 1 1 2 2 3 4 4 5 5 6 6 7 8 8 9 9 
11  
- - 
5 6 6 7 8 8 9 9 
10 11 11 12 12 13 13 12 
 L 375/290 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 60  
Kuva 4/1
 
 
Käytönaikainen vaatimustenmukaisuuden tarkastus – tarkastusmenettely 
               
 
   
 
                     
 
Kuva 4/2
 
  
Ovatko tiedot 
THV:n 1 /  mielestä 
riittämättö mät 
päätöksen 
teke mis een?  Ajoneuvon valmistaja ja hallinnol linen yksik kö saattav at  
 lop pu un  u uden  ajone uvoty ypin h y vä ks ynnän.  
Hallinn olline n yksi kkö (THV) m yöntää t y yppihy vä ks ynnän. 
H y väk s yt y n  ajoneuvot y ypi n v al mi stu s ja m y y n ti 
Ajoneu von val m is taja kehittää  oma n kä y tö naika ise n 
vaati m u ste n m u kais u uden tar k astu s me nette l y n 
Ajoneuvon valmistaja toteuttaa om an kä ytönaikaisen 
vaati musten mukaisuuden tarkastus menettel yn 
 (ajoneuvoty ypille tai -perheelle) 
Ajoneu von val m is taja tekee raportin tarkast us m e nettel y stä 
(johon sisält y vät kai kki 8.2.1 kohdas sa vaadit ut tiedot) Ra portti  valmis taj an  
toteut tam ast a hyväk-
syt yn ajoneuvoty ypin 
tai  -perheen käytön-
ai kaise n vaa tim us ten-
m u ka i suu d e n 
tark ast usmenet tel ystä  ALOITUS 
EI 
EI Valmista ja  toim it ta a ra porti n 
käytönai ka isen v aat im usten-
muk ais u uden  t ark ast usmenettelystä 
THV :l le 1 /  ta r k a stu s ta  v a r t e n  KYLLÄ  
THV 1 / t utus t uu  valmist ajan 
toimitta maan raporttiin 
Vahvistaa- 
ko val mistajan  
toimitta ma raportti 
THV:n 1 /  mielestä ajoneuvo-  
ty ypin hy vä ks ytt ävyy de n  
perheessä?  
 (8. 2.1  kohta)  
Pros essi  sa atettu loppuun.   
Mu u t toi menp iteet eivät  ole 
tarpeen. Valmistaja 
toimittaa 
lisätiedot tai  
hankkii 
testitulokset. 
 
Valmistaja tek ee 
uude n rap orti n 
tarkastus-
m enettel ystä. 
THV 1 / alo ittaa epäiltyä 
ajoneuvoty yppiä koskevan viralli sen 
kä ytönaikaisen va ati musten-
muk aisuuden seura ntaoh jelman 
(lisä yks essä 3 kuvaillun mukaise s ti)  Siirry 
k uvaan 4/2 Päät- 
tääkö THV 1 / 
tarkasta a val mistaj an 
toimitta mat va ati musten-
muk aisuustiedot  tämän 
ajoneuvoty ypin tai  
-perheen osalta? Valmistaja 
arkistoi raporti n 
m yöhe mpä ä 
kä yttöä varten
1/ THV tarkoittaa tässä tapauksessa hallin nol lista yk sikköä, joka on m yöntän yt t y yppihyv äks ynnän.  EI 
KYLLÄ  
KYLLÄ27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/291
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 61  
 
Käytönaikainen vaatimustenmukaisuuden tarkastus – ajoneuvojen valinta ja testaus 
 
 
N O , o r  UN CE RTA I N  
 
 
Testaa vähintää n kolme ajo ne uvoa 
 
Kasvata otosta yhdellä  EI Päästöiltään poikkeavia  Kasvata otosta yhdellä 
 (yksi te sti )    KYL LÄ  
  (kaksi tes tiä) L 375/292 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 62  
 
 Testaa testimuuttujalla Enemmän kuin  yksi?        EI 
   KYL LÄ 
  Ei hyväksytä  KYL LÄ  Otos KYL LÄ  Samasta syystä?    epäon nistui  
 EI   EI tai EPÄVARMA 
 EI Hyväksytään  KYL LÄ  Otos KYL LÄ  Otoskoko max?    hyväksytty (*)       E I  
 
(*) Jos molemmat te stit hyväksytty.     
 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/293
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 63  
 
Liite 1
 
 
MOOTTORIN JA AJONEUVON OMINAISUUDET JA TESTIN SUORITTAMISTA 
KOSKEVAT TIEDOT 
 Seuraavat tiedot on tarvittaessa toimitettava kolmena kappaleena.  Mahdolliset piirustukset on toimitettava sopivassa mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina A4-kokoisina tai siihen kokoon taitettuina. Mahdollisista mikroprosessorilla ohjatuista toiminnoista on toimitettava tarvittavat käyttöä koskevat tiedot. 
 
1. YLEISTÄ  
1.1. Merkki (yrityksen nimi):..............................................................................................  
 
1.2. Tyyppi ja kaupallinen kuvaus (luetellaan kaikki vaihtoehdot):...................................  
 1.3. Tyypin tunnistustavat, jos ne on merkitty ajoneuvoon: ...............................................  
 
1.3.1. Näiden merkintöjen sijainti: ........................................................................................   
1.4. Ajoneuvoluokka: .........................................................................................................  
 1.5. Valmistajan nimi ja osoite: ..........................................................................................  
 
1.6. Valmistajan valtuutetun edustajan nimi ja osoite  tarvittaessa:................................................................................................................. ..  
 2. AJONEUVON YLEISET RAKENTEELLISET OMINAISUUDET  2.1. Valokuvat ja/tai piirustukset edustavasta ajoneuvosta:................................................  
 
2.2. Vetävät akselit (lukumäärä, sijainti, kytkentä muihin akseleihin):..............................   L 375/294 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 64  
3. MASSAT (kilogrammoina) (viitataan piirustukseen tarvittaessa)...............................  
 3.1. Ajokuntoisen korilla varustetun ajoneuvon massa tai alustan massa 
   ohjaamoineen, jos valmistaja ei asenna koria (mukaan lukien jäähdytysneste, 
 voiteluöljyt, polttoaine, työkalut, varapyörä ja kuljettaja): .........................................    
 
3.2. Valmistajan ilmoittama suurin teknisesti sallittu massa kuormitettuna:......................   
4. ENERGIANMUUNTIMIEN KUVAUS 
 4.1. Moottorin valmistaja:...................................................................................................  
 
4.1.1. Valmistajan merkitsemä moottorin koodi (merkittynä moottoriin, tai muut  tunnistustavat):.............................................................................................................  
 
4.2. Polttomoottori ........................................................................................................... ..  
 
4.2.1. Moottoria koskevat lisätiedot:......................................................................................  
 4.2.1.1. Toimintaperiaate: otto/diesel,   neli-/kaksitahtinen 1
/ 
 4.2.1.2. Sylintereiden lukumäärä, järjestely ja sytytysjärjestys: ...............................................   
4.2.1.2.1. Halkaisija: 3
/ ..........................................................................................................mm 
 
4.2.1.2.2. Iskunpituus: 3 /....................................................................................................... mm 
 
4.2.1.3. Sylinteritilavuus: 4 /..............................................................................................  cm3 
 
4.2.1.4. Volumetrinen puristussuhde: 2 / ...................................................................................  
 
4.2.1.5. Piirustukset palotilasta ja männänpäästä:.....................................................................  
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/295
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 65  
 
4.2.1.6. Moottorin normaali joutokäyntinopeus: 2
/ ..................................................................  
 
4.2.1.7. Moottorin suuri joutokäyntinopeus: 2 /.........................................................................  
 
4.2.1.8. Valmistajan ilmoittama hiilimonoksidipitoisuus pakokaasun tilavuudesta 
 moottorin joutokäyntiä   2
/   ................................................................................................... prosenttia 
   
4.2.1.9. Suurin nettoteho: 2 /............. ........kW kierrosnopeudella ...................................min-1 
 
4.2.2. Polttoaine: dieselöljy/bensiini/nestekaasu/maakaasu 1 / 
 
4.2.3. Tutkimusoktaaniluku (RON): ......................................................................................  
 4.2.4. Polttoaineen syöttö 
 
4.2.4.1. Kaasuttimella/kaasuttimilla: kyllä/ei 1
/ 
 
4.2.4.1.1. Merkki (merkit): 
 4.2.4.1.2. Tyyppi (tyypit): 
 
4.2.4.1.3. Lukumäärä: .......................................................................................................... ........  
 
4.2.4.1.4. Säädöt: 2
/ ...................................................................................................................  
 
4.2.4.1.4.1. Suuttimet: 
 
4.2.4.1.4.2. Kaasuttimen kurkut:  4.2.4.1.4.3. Kohokammion pinnakorkeus:......................................................................................  
 
4.2.4.1.4.4. Kohon massa:...................................................................................................... .........  
 
4.2.4.1.4.5. Kohon neula:...................................................................................................... ..........  L 375/296 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 66   
4.2.4.1.5. Kylmäkäynnistysjärjestelmä: käsikäyttöinen/automaattinen 1
/ 
 4.2.4.1.5.1. Toimintaperiaate: ................................................................................................. ........  
 
4.2.4.1.5.2. Toimintarajat/säädöt: 1
/ 2/ ...........................................................................................  
 
4.2.4.2. Polttoaineen ruiskutuksella (ainoastaan dieselmoottorit): kyllä/ei 1 / 
 4.2.4.2.1. Järjestelmän kuvaus: ................................................................................................ ....  
 
4.2.4.2.2. Toimintaperiaate: suora ruiskutus/esikammio/pyörrekammio 1
/ 
 
4.2.4.2.3. Ruiskutuspumppu 
 
4.2.4.2.3.1. Merkki (merkit):  
4.2.4.2.3.2. Tyyppi (tyypit): 
 
4.2.4.2.3.3. Suurin polttoaineen virtausmäärä: 1
/ 2/ ........... mm3/isku tai jakso pumpun 
kierrosnopeudella: 1 / 2/ ...........min-1 tai ominaiskaavio:............................................  
 
4.2.4.2.3.4. Ruiskutuksen ennakkosäätölaite: 2 /.............................................................................  
 4.2.4.2.3.5. Ruiskutusennakon käyrä: 2
/.........................................................................................  
 
4.2.4.2.3.6. Kalibrointimenettely: testipenkki/moottori 1 / 
 
4.2.4.2.4. Säädin 
 
4.2.4.2.4.1. Tyyppi: .......................................................................................................... .........  
 
4.2.4.2.4.2. Ruiskutuksen katkaisupiste:....................................................................................... ..  
 
4.2.4.2.4.2.1. Ryntäysnopeus kuormitettuna:........................................................................... min-1 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/297
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 67  
 
 
4.2.4.2.4.2.2. Ryntäysnopeus kuormittamattomana:................................................................. min
-1 
 4.2.4.2.4.3.  Joutokäyntinopeus:.............................................................................................. min
-1 
 4.2.4.2.5. Ruiskutussuutin (-suuttimet): 
 
4.2.4.2.5.1. Merkki (merkit):.................................................................................................. .........  
 
4.2.4.2.5.2. Tyyppi (tyypit):.................................................................................................. ..........  
 4.2.4.2.5.3. Avautumispaine: 2
/ .........kPa tai ominaiskaavio:........................................................  
  
4.2.4.2.6. Kylmäkäynnistysjärjestelmä 
 4.2.4.2.6.1. Merkki (merkit): 
 
4.2.4.2.6.2. Tyyppi (tyypit):  
4.2.4.2.6.3. Kuvaus: .......................................................................................................... .........  
 
4.2.4.2.7. Apukäynnistyslaite 
 
4.2.4.2.7.1. Merkki (merkit):  
4.2.4.2.7.2. Tyyppi (tyypit): 
 4.2.4.2.7.3. Kuvaus: .......................................................................................................... .........  
 4.2.4.3. Polttoaineen ruiskutuksella (ainoastaan ottomoottorit): kyllä/ei 1
/ 
 4.2.4.3.1. Järjestelmän kuvaus: ................................................................................................ ....  
 4.2.4.3.2. Toimintaperiaate: imusarja (yksi/monipiste)/suora ruiskutus/muu (määritellään)  L 375/298 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 68  
Ohjausyksikkö – tyyppi (tai nro): ) 
Polttoaineen säädin – tyyppi: ) 
Ilmanvirtausanturi – tyyppi: ) 
Polttoaineen jakaja – tyyppi: ) tiedot annettava Paineen säädin – tyyppi: ) jatkuvaruiskutteisten 
Mikrokytkin – tyyppi: ) järjestelmien osalta; 
Joutokäynnin säätöruuvi – tyyppi: ) muiden järjestelmien Kuristustila – tyyppi: ) osalta annetaan vastaavat tiedot 
Jäähdytysnesteen lämpötila-anturi – tyyppi: ) 
Ilman lämpötila-anturi – tyyppi: ) Ilman lämpötilakytkin – tyyppi: ) 
 
Suoja elektromagneettisia häiriöitä vastaan. Kuvaus ja/tai piirustus: 1
/.............  
 .............................................................................................................................  
.............................................................................................................................  
 4.2.4.3.3.  Merkki (merkit):................................................................................................... .....  
 4.2.4.3.4. Tyyppi (tyypit):  
4.2.4.3.5. Ruiskutussuuttimet: Avautumispaine: 1
/ 2/ .......................................................  kPa 
 tai ominaiskäyrä:.......................................................................................................  
 4.2.4.3.6. Ruiskutuksen ennakkosäätölaite: ..............................................................................  
 
4.2.4.3.7. Kylmäkäynnistysjärjestelmä:....................................................................................   
4.2.4.3.7.1. Toimintaperiaate (-periaatteet):.................................................................................  
 4.2.4.3.7.2. Toimintarajat/säädöt: 1
/ 2/ ........................................................................................  
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/299
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 69  
 
4.2.4.4. Syöttöpumppu .......................................................................................................... . 
 
4.2.4.4.1. Paine: 1
/ 2/ ....... kPa tai ominaiskaavio:...................................................................  
 
4.2.5. Sytytys ................................................................................................................ ...  
 4.2.5.1. Merkki (merkit):...................................................................................................... ..
  
 
4.2.5.2. Tyyppi (tyypit):...................................................................................................... ...
  
 
4.2.5.3. Toimintaperiaate: ..................................................................................................... . 
 4.2.5.4. Sytytysennakkokäyrä: 2
/...........................................................................................  
 
4.2.5.5. Staattinen sytytyksen ajoitus: 2 /........ astetta ennen yläkuolokohtaa .......................  
 
4.2.5.6. Katkoajan kärkiväli: 2 /..............................................................................................  
 4.2.5.7. Katkojan kosketuskulma: 2
/......................................................................................  
 
4.2.5.8. Sytytystulpat......................................................................................................... .....  
 
4.2.5.8.1. Merkki: ............................................................................................................ .......  
 4.2.5.8.2. Tyyppi: ............................................................................................................ .......  
 
4.2.5.8.3. Sytytystulppien kärkiväli: ...................................................................................mm 
 4.2.5.9. Sytytyspuola.......................................................................................................... ....  
 
4.2.5.9.1. Merkki: ............................................................................................................ .......  
 
4.2.5.9.2. Tyyppi: ............................................................................................................ .......  
 L 375/300 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 70  4.2.5.10. Sytytyskondensaattori ...............................................................................................  
 
4.2.5.10.1. Merkki: ........................................................................................................... ........  
 
4.2.5.10.2. Tyyppi: ........................................................................................................... ........  
 4.2.6. Jäähdytysjärjestelmä: neste/ilma 1
/...........................................................................  
 
4.2.7. Imujärjestelmä:......................................................................................................... . 
 
4.2.7.1. Ahdin: kyllä/ei 1 / ......................................................................................................  
 4.2.7.1.1. Merkki (merkit):.................................................................................................... ....
  
 
4.2.7.1.2. Tyyppi (tyypit):.................................................................................................... .....
  
 
4.2.7.1.3. Järjestelmän kuvaus (suurin ahtopaine: ............................................................. kPa, 
 ohivirtausläppä).........................................................................................................  
 4.2.7.2. Välijäähdytin: kyllä/ei 1
/...........................................................................................  
 
4.2.7.3.  Imuputkien ja niiden apulaitteiden kuvaus ja piirustukset (kokoojakammio, 
lämmityslaite, lisäimuaukot jne.):.............................................................................  
 
4.2.7.3.1.  Imusarjan kuvaus (piirustukset ja/tai valokuvat): .....................................................  
 
4.2.7.3.2.  Ilmansuodatin, piirustukset: ............................................................................... , tai  
4.2.7.3.2.1. Merkki (merkit):.................................................................................................. ......
  
 
4.2.7.3.2.2. Tyyppi (tyypit):.................................................................................................. .......
  
 4.2.7.3.3.  Imuäänen vaimennin, piirustukset: .................................................................... , tai 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/301
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 71  
 
 
4.2.7.3.3.1.  Merkki (merkit):................................................................................................. .......
  
 
4.2.7.3.3.2.  Tyyppi (tyypit):................................................................................................. ........
  
 4.2.8.  Pakojärjestelmä ........................................................................................................ . 
 
4.2.8.1.  Pakojärjestelmän kuvaus ja piirustukset: ..................................................................  
 4.2.9.  Venttiilin ajoitus tai vastaavat tiedot:........................................................................  
 
4.2.9.1.  Suurin venttiilin nosto, avautumis- ja sulkeutumiskulmat tai vaihtoehtoisten 
jakojärjestelmien ajoituksen yksityiskohdat ylä- ja alakuolokohtaan nähden: .........  
 
4.2.9.2.  Vertailu- ja/tai säätöalueet: 1
/ 2/ ...............................................................................  
 
4.2.10.  Käytettävä voiteluaine: .............................................................................................  
 
4.2.10.1.  Merkki: ............................................................................................................ .......  
 
4.2.10.2.  Tyyppi: ............................................................................................................ .......  
 
4.2.11.  Ilman pilaantumisen estämiseksi toteutetut toimenpiteet: ........................................  
 
4.2.11.1.  Kampikammiokaasujen kierrätyslaite (kuvaus ja piirustukset): ..............................   
4.2.11.2.  Muut pakokaasunpuhdistuslaitteet (jos sellaisia on eikä niitä mainita muissa 
kohdissa): ..................................................................................................................
  
 
4.2.11.2.1.  Katalysaattori: kyllä/ei 1
/..........................................................................................  
 
4.2.11.2.1.1.  Katalysaattoreiden ja katalyyttielementtien lukumäärä: ...........................................  
 L 375/302 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 72  4.2.11.2.1.2.  Katalysaattorin (katalysaattoreiden) mitat ja muoto (tilavuus jne.):......................  
 
4.2.11.2.1.3.  Katalysaattorin toimintatapa: .................................................................................  
 4.2.11.2.1.4.  Jalometallien kokonaissisältö:................................................................................  
 
4.2.11.2.1.5.  Suhteellinen pitoisuus: ......................................................................................... ..  
 
4.2.11.2.1.6.  Substraatti (rakenne ja materiaali): ........................................................................  
 4.2.11.2.1.7.  Kennotiheys: .................................................................................................... ......  
 4.2.11.2.1.8.  Katalysaattorin (katalysaattoreiden) kotelointityyppi:...........................................   
4.2.11.2.1.9. Katalysaattorin (katalysaattoreiden) sijainti (paikka ja vertailuetäisyys 
pakojärjestelmässä):...............................................................................................  
 
4.2.11.2.1.10. Regenerointijärjestelmät/pakokaasun jälkikäsittelyjärjestelmät, kuvaus:..............  
 
4.2.11.2.1.10.1. I-tyypin käyttöjaksojen tai vastaavien moottoritestipenkkijaksojen lukumäärä 
kahden sellaisen jakson välissä, joiden aikana regenerointi tapahtuu tyyppi I -
testiä vastaavissa olosuhteissa (etäisyys D liitteen 13 kuvassa 1): .................... ...  
............................................................................................................................ . 
 
4.2.11.2.1.10.2. Kuvaus menetelmästä, jonka avulla on määritetty jaksojen lukumäärä kahden 
sellaisen jakson välissä, joiden aikana regenerointi 
tapahtuu................................................................................................................. . 
 
4.2.11.2.1.10.3. Muuttujat, joiden avulla määritellään regeneroinnin tapahtumiseksi tarvittavan 
latauksen taso (esim. lämpötila, paine jne.): ...........................................................
  
 
4.2.11.2.1.10.4. Kuvaus menetelmästä, jonka avulla järjestelmä ladataan liitteessä 13 olevassa 3.1 
kohdassa kuvatussa testimenettelyssä: ..................................................................  
 
4.2.11.2.1.11.  Happianturi: tyyppi ............................................................................................ ....  
 
4.2.11.2.1.11.1. Happianturin sijainti:........................................................................................ ......  27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/303
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 73  
 
 
4.2.11.2.1.11.2. Happianturin säätöalue: 2
/ .....................................................................................  
 
4.2.11.2.2. Ilman suihkutus: kyllä/ei 1 /....................................................................................  
 4.2.11.2.2.1.  Tyyppi (ilmapulssi, ilmapumppu jne.):..................................................................   
4.2.11.2.3.  Pakokaasun takaisinkierrätys: kyllä/ei 1
/ 
 
4.2.11.2.3.1.  Ominaisuudet (virtausmäärä jne.):............................................................................  
 
4.2.11.2.4.  Haihtumispäästöjen valvontajärjestelmä: Laitteiden yksityiskohtainen kuvaus ja 
niiden viritystila: 
 
 Piirustus haihtumispäästöjen valvontajärjestelmästä:...............................................  
  Piirustus hiilisäiliöstä:...............................................................................................  
 
 Piirustus polttoainesäiliöstä tilavuus- ja materiaalitietoineen:..................................   
4.2.11.2.5.  Hiukkasloukku: kyllä/ei 1
/ 
 
4.2.11.2.5.1.  Hiukkasloukun mitat ja muoto (tilavuus): 
 
4.2.11.2.5.2.  Hiukkasloukun tyyppi ja rakenne: ............................................................................   
4.2.11.2.5.3.  Hiukkasloukun sijainti (vertailuetäisyys pakojärjestelmässä): .................................  
 4.2.11.2.5.4.  Regenerointijärjestelmä/menetelmä: Kuvaus ja piirustus:........................................  
 
4.2.11.2.5.4.1. I-tyypin käyttöjaksojen tai vastaavien moottoritestipenkkijaksojen lukumäärä 
kahden sellaisen jakson välissä, joiden aikana regenerointi tapahtuu tyyppi I -testiä 
vastaavissa olosuhteissa (etäisyys D liitteen 13 kuvassa 1):.....................................  
 .............................................................................................................................. .....  
 L 375/304 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 74  4.2.11.2.5.4.2. Kuvaus menetelmästä, jonka avulla on määritetty jaksojen lukumäärä kahden 
sellaisen jakson välissä, joiden aikana regenerointi tapahtuu: ............................................................................................................................... ....  
 
4.2.11.2.5.4.3. Muuttujat, joiden avulla määritellään regeneroinnin tapahtumiseksi tarvittavan 
latauksen taso (esim. lämpötila, paine jne.): ............................................................ 
 
4.2.11.2.5.4.4.  Kuvaus menetelmästä, jonka avulla järjestelmä ladataan liitteessä 13 olevassa 
3.1 kohdassa kuvatussa testimenettelyssä: 
    ...........................................................  4.2.11.2.6.  Muut järjestelmät (kuvaus ja toimintaperiaate): .......................................................  
 
4.2.11.2.7.  Ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä (OBD-järjestelmä)  
4.2.11.2.7.1.  Kirjallinen kuvaus ja/tai piirros vianilmaisimesta: ...................................................  
 4.2.11.2.7.2.  Luettelo kaikista OBD-järjestelmän valvomista osista ja niiden tarkoituksesta:......  
 
4.2.11.2.7.3. Kirjallinen kuvaus (toiminnan perusperiaatteet) seuraavista:  4.2.11.2.7.3.1.  Kipinäsytytteiset polttomoottorit 
 
4.2.11.2.7.3.1.1.  Katalysaattorin valvonta: ................................................................................... . 
 
4.2.11.2.7.3.1.2.  Sytytyskatkojen havaitseminen:..........................................................................  
 4.2.11.2.7.3.1.3.  Happianturin valvonta:...................................................................................... ..  
 4.2.11.2.7.3.1.4.  Muut osat, joita OBD-järjestelmä valvoo: ..........................................................   
4.2.11.2.7.3.2.  Puristussytytteiset polttomoottorit: 
 4.2.11.2.7.3.2.1.  Katalysaattorin valvonta: ................................................................................... . 
 4.2.11.2.7.3.2.2.  Hiukkasloukun valvonta: ...................................................................................   27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/305
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 75  
 
4.2.11.2.7.3.2.3.  Sähköisen polttoaineensyöttöjärjestelmän valvonta: ..........................................  
 
4.2.11.2.7.3.2.4.  Muut osat, joita OBD-järjestelmä valvoo: ..........................................................   
4.2.11.2.7.4.  Vianilmaisimen aktivoitumisehdot (kiinteä ajokertamäärä tai tilastollinen 
menetelmä): ........................................................................................................  
 
4.2.11.2.7.5.  Luettelo kaikista OBD-järjestelmän tulostuskoodeista ja tietojen 
esitysmuodosta (selityksin varustettuna): ...........................................................  
  4.2.11.2.7.6.  Ajoneuvon valmistajan on toimitettava jäljempänä esitetyt lisätiedot, jotta 
OBD-järjestelmän kanssa yhteensopivien varaosien sekä vianmääritykseen 
käytettävien välineiden ja testilaitteiden valmistus on mahdollista, jos kyseiset tiedot eivät kuulu teollis- ja tekijänoikeuksien piiriin tai edusta joko ajoneuvon valmistajan tai OEM-toimittajan (-toimittajien) erityistä taitotietoa. 
 
4.2.11.2.7.6.1.  Ajoneuvon alkuperäisessä tyyppihyväksynnässä käytettyjen esivakauttavien 
syklien tyypin ja lukumäärän kuvaus. 
 
4.2.11.2.7.6.2.  Ajoneuvon alkuperäisessä tyyppihyväksynnässä OBD-järjestelmän valvoman 
osan osalta käytetyn OBD-järjestelmän demonstraatiosyklin tyypin kuvaus. 
 4.2.11.2.7.6.3.  Kattava asiakirja, jossa kuvataan kaikki ne osat, joita tarkkaillaan sensorilla 
vianmääritykseen ja vianilmaisimen aktivoitumiseen liittyvän järjestelmän 
yhteydessä (käyntijaksojen kiinteä lukumäärä tai tilastollinen menetelmä), mukaan luettuna sensorilla tarkkailtujen merkityksellisten toissijaisten parametrien luettelo kunkin OBD-järjestelmällä valvotun osan osalta. Luettelo kaikista OBD-järjestelmän niistä tulostuskoodeista ja niiden tietojen esitysmuodosta (selityksin varustettuna), jotka koskevat päästöihin liittyviä ja päästöihin liittymättömiä yksittäisiä käyttövoimajärjestelmän osia, kun osan 
valvontaa käytetään vianilmaisimen aktivoitumisen määrittämiseen. Erityisesti 
palveluissa $05 (testiarvot ID $21–FF) ja $06 annetuista tiedoista on esitettävä tyhjentävä selitys. Jos kyse on ajoneuvotyypeistä, jotka käyttävät tietoyhteyttä ISO-standardin 15765-4 ”Road vehicles – Diagnostics on Controller Area Network (CAN) – Part 4: Requirements for emissions-related systems” mukaisesti, palvelussa $06 (testiarvot ID $00–FF) annetuista tiedoista on annettava tyhjentävä selitys jokaisen tuetun OBD-valvonta-ID:n osalta. L 375/306 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 76   
4.2.11.2.7.6.4.  Tässä kohdassa vaaditut tiedot voidaan määrittää esimerkiksi täydentämällä 
seuraavassa esitetty taulukko, joka on liitettävä tähän liitteeseen. 
 
Osa Vian 
t u nnu s-
koodi Seuran ta-
jär jestel mä Vian -
m äärit y s -
perusteet Vianil m ai -
si me n a kti -
voitu m i s-
perusteet Toissijaiset 
parametrit Esiva kau tu s De mon -
straatio-
testi 
Katal y saattori P04 20 Happisensori 1 
ja 2:n signaal it  Sensori 1:n ja 
2:n 
sig naalie n 
erot 3. sy kli Moottorin 
kä y nti -
nopeus, 
moottori n 
kuor m it us, 
A/ F- m oodi, 
katal y saat -
torin 
lä mpötila Kaksi 
t y yppi I 
-s y k liä Ty yppi I  
 
 
 
4.2.12. Nestekaasun syöttöjärjestelmä: kyllä/ei 1 / 
 
4.2.12.1.  Hyväksyntänumero: ..................................................................................................  
 4.2.12.2.  Moottorin hallinnan elektroninen valvontayksikkö nestekaasusyötön osalta 
 
4.2.12.2.1.  Merkki (merkit):.................................................................................................. ......  
 
4.2.12.2.2.  Tyyppi (tyypit):.................................................................................................. .......  
 
4.2.12.2.3.  Päästöihin liittyvät säätömahdollisuudet:..................................................................  
 
4.2.12.3.  Lisäasiakirjat:..................................................................................................... .......  
 
4.2.12.3.1. Kuvaus katalysaattorin suojauksesta vaihdettaessa polttoaine bensiinistä 
nestekaasuun tai päinvastoin:....................................................................................
  
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/307
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 77  
 
4.2.12.3.2. Järjestelmän kokoonpano (sähkökytkennät, alipainekytkennät, tasausputket jne.):.
  
 
4.2.12.3.3.  Piirustus tunnuksesta:............................................................................................ ....  
 
4.2.13.  Maakaasun syöttöjärjestelmä: kyllä/ei 1
/ 
 4.2.13.1.  Hyväksyntänumero: ..................................................................................................   
4.2.13.2.  Moottorin hallinnan elektroninen valvontayksikkö maakaasusyötön osalta 
 4.2.13.2.1.  Merkki (merkit):.................................................................................................. ......  
 4.2.13.2.2.  Tyyppi (tyypit):.................................................................................................. .......  
 
4.2.13.2.3.  Päästöihin liittyvät säätömahdollisuudet:..................................................................  
 4.2.13.3.  Lisäasiakirjat:..................................................................................................... .......  
 4.2.13.3.1.  Kuvaus katalysaattorin suojauksesta vaihdettaessa polttoaine bensiinistä 
nestekaasuun tai päinvastoin:....................................................................................  
 
4.2.13.3.2.  Järjestelmän kokoonpano (sähkökytkennät, alipainekytkennät, tasausputket jne.):.  
 4.2.13.3.3.  Piirustus tunnuksesta:............................................................................................ ....  
 4.3. Sähkökäyttöinen hybridiajoneuvo:  kyllä/ei 1
/..............................................  
4.3.1. Sähkökäyttöisen hybridiajoneuvon luokka: Sähköverkosta ladattava / pelkästään
   
    polttomoottorilla ladattava 1 /...............
   
4.3.2. Käyttötavan vaihtokytkin:  on / ei ole  1 /.........................................  
4.3.2.1. Valittavissa olevat toimintatilat  ..............................................................  4.3.2.1.1. Pelkkä sähkö:  kyllä/ei 1
/..............................................  L 375/308 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 78  
4.3.2.1.2. Pelkkä polttoaine:  kyllä/ei 1
/..............................................  
4.3.2.1.3. Hybriditilat:  kyllä/ei 1 /..............................................  
    (jos kyllä, lyhyt kuvaus) ......................  
4.3.3. Kuvaus energianvarastointilaitteesta: (akku, varaaja, 
 vauhtipyörä/generaattori jne.) ...................................................................................  4.3.3.1. Merkki: .............................................................................................................. .......  
4.3.3.2. Tyyppi: .............................................................................................................. .......  
4.3.3.3. Tunnistusnumero: .....................................................................................................  
4.3.3.4. Sähkökemiallisen kytkennän laatu: ..........................................................................  
4.3.3.5. Energia: ..........  (akun osalta: jännite ja Ah-teho 2 tunnissa, varaajan osalta: J, jne.)
  
4.3.3.6. Laturi: ajoneuvossa/ulkoinen/ ei ole 1
/ 
4.3.4. Sähkölaitteet (kuvataan kukin sähkölaite erikseen) 4.3.4.1. Merkki: .............................................................................................................. .......  
4.3.4.2. Tyyppi: .............................................................................................................. .......  
4.3.4.3. Ensisijainen käyttö: ajomoottori / generaattori 4.3.4.3.1. Käytettäessä ajomoottorina: yksi moottori / monta moottoria (lukumäärä): ............  
4.3.4.4. Suurin teho: ........................ kW 4.3.4.5. Toimintaperiaate: .................................................................................................... . 
4.3.4.5.1. tasavirta/vaihtovirta/faasien lukumäärä: ..................................................................  4.3.4.5.2. erillinen heräte/sarja/yhdistelmä 1
/ ...........................................................................  
4.3.4.5.3. synkroninen/asynkroninen 1/ ....................................................................................  
4.3.5. Ohjausyksikkö...........................................................................................................  
4.3.5.1. Merkki: .............................................................................................................. .......  
4.3.5.2. Tyyppi: .............................................................................................................. .......  
4.3.5.3. Tunnistusnumero: .....................................................................................................  
4.3.6. Tehonsäädin ............................................................................................................. . 
4.3.6.1. Merkki: .............................................................................................................. .......  
4.3.6.2. Tyyppi: .............................................................................................................. .......  
4.3.6.3. Tunnistusnumero: .....................................................................................................  
4.3.7. Ajoneuvon sähkökäyttöinen toimintasäde .... km (säännön N:o 101 liitteen 7 
mukaan): ...................................................................................................................  
4.3.8. Valmistajan esivakautussuositus: .............................................................................  
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/309
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 79  
 
5.  VOIMANSIIRTO 
 
5.1.  Kytkin (tyyppi):.........................................................................................................  
 
5.1.1.  Suurin momentinmuuntosuhde: ................................................................................  
 
5.2.  Vaihdelaatikko: .........................................................................................................
  
 
5.2.1.  Tyyppi: ............................................................................................................... ....  
 
5.2.2. Sijainti moottoriin nähden:........................................................................................  
 
5.2.3.  Ohjausmenetelmä:.....................................................................................................   
5.3. Välityssuhteet............................................................................................... ………. 
 
 
Vaihde  
Vaihtei ston 
sisäi set 
välit y s su hteet  
Vetopyörästö n  
välit y s su hde  
Kokonais -
välit y s su hteet 
 
Su urin CVT:n osalta  
(*)  
     
 
1       
 
2       
 3       
 
4, 5, mu ut       
 Pienin C VT:n osalta ( *)       
 
Peruutu s       
 
(*) Portaattomasti säätyvä vaihteisto 
 L 375/310 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 80  
6.  PYÖRÄNTUENTA ..................................................................................................  
 6.1.  Renkaat ja pyörät ......................................................................................................
............................................................................................................................... ....
............................................................................................................................... ....
............................................................................................................................... ....  
 6.1.1.  Rengas/pyöräyhdistelmä(t) (ilmoitetaan renkaiden kokomerkintä, pienin 
kantavuusluku, pienin nopeusluokkamerkki; ilmoitetaan pyörien vanteen koko (koot) 
ja keskipoikkeama(t). ................................................................................................  
  
 
6.1.1.1. Akselit  
6.1.1.1.1. Akseli 1: ........................................................................................................... .........  
 
6.1.1.1.2. Akseli 2: ........................................................................................................... .........  
 6.1.1.1.3. Akseli 3: ........................................................................................................... .........  
 
6.1.1.1.4. Akseli 4: ........................................................................................................... ... jne. 
 
6.1.2.  Vierintäsäteiden ylä- ja alaraja..................................................................................   
6.1.2.1. Akselit 
 6.1.2.1.1. Akseli 1: ........................................................................................................... .........  
 6.1.2.1.2. Akseli 2: ........................................................................................................... .........  
 
6.1.2.1.3. Akseli 3: ........................................................................................................... .........  
 
6.1.2.1.4. Akseli 4: ........................................................................................................... ....etc. 
 6.1.3.  Ajoneuvon valmistajan suosittelema(t) rengaspaine(et):  kPa 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/311
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 81  
 
7.  KORI 
 
7.1. Istuinten lukumäärä:..................................................................................................  
 
                                ____________ 1
/ Tarpeeton yliviivataan. 
  2
/ Määritetään toleranssi. 
 3
/ Luku pyöristetään lähimpään millimetrin kymmenykseen. 
 4
/ Luku lasketaan käyttämällä arvoa π = 3,1416 ja se pyöristetään lähimpään cm3:iin. 
 L 375/312 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 82  
Liite 2  
 
ILMOITUS 
  (Enimmäiskoko: A4 (210 x 297 mm))  
myöntäjä: Viranomaisen nimi: 
....................... .................
.........................................  
....................... .................  
        ajoneuvotyypin: 2
/ HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMISESTÄ 
HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ 
HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA 
TUOTANNON LOPETTAMISESTA 
  moottorin kaasupäästöjen osalta säännön N:o 83 mukaisesti  
 Hyväksyntänumero:  ……….    Laajentamisen numero: ………………..  
 
1.  Ajoneuvotyypin luokka (M1, N1 jne.):.................................................................................  
 
1.1. Sähkökäyttöinen hybridiajoneuvo: : kyllä/ei  2
/ 
 
1.1.1. Sähkökäyttöisen hybridiajoneuvon luokka: Sähköverkosta ladattava / pelkästään 
    polttomoottorilla ladattava 2 / 
 
1.1.2. Käyttötavan vaihtokytkin: : on / ei ole  2 / 
 2.  Moottorin polttoainevaatimukset: bensiini/dieselöljy/nestekaasu/maakaasu: 2
/ ..................  
 
3.  Ajoneuvon kauppanimi tai merkki:.......................................................................................  27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/313
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 83  
 
 
4.  Ajoneuvotyyppi: .................... Moottorityyppi:..............................................................  
 5.  Valmistajan nimi ja osoite: .............................................................................................  
 
6.  Valmistajan edustajan nimi ja osoite tarvittaessa:  
7.  Ajoneuvon tyhjäpaino:....................................................................................................  
 7.1. Ajoneuvon vertailumassa:...............................................................................................  
 
8.  Ajoneuvon enimmäismassa: ...........................................................................................   
9.  Istuinten lukumäärä (kuljettaja mukaan luettuna):..........................................................  
 10.  Voimansiirto 
 
10.1. Käsivalintainen vai automaattinen vai portaattomasti säätyvä vaihteisto: 2
/ 3/ .............  
 
10.2. Välityssuhteiden lukumäärä:...........................................................................................  
 10.3. Vaihteiston sisäiset välityssuhteet: 2
/ 
  
Ykkösvaihde N/V:....................................................................................................  Kakkosvaihde N/V: ..................................................................................................  
Kolmosvaihde N/V:..................................................................................................  
Nelosvaihde N/V: .....................................................................................................  Viitosvaihde N/V:.....................................................................................................  
Viimeinen välityssuhde: ...........................................................................................  
Rengaskokojen vaihteluväli: ....................................................................................  Tyyppi I -testissä käytettyjen renkaiden vierintäsäde: .............................................  Veto: taka, etu, 4 x 4: 2
/ ...........................................................................................  
 11. Päivä, jona ajoneuvo on toimitettu testattavaksi:..............................................................   L 375/314 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 84  12. Hyväksyntätestauksesta vastaava tekninen tutkimuslaitos:..............................................  
 
13. Kyseisen laitoksen antaman testausselosteen päiväys: .....................................................  
 14. Kyseisen laitoksen antaman testausselosteen numero: .....................................................  
 
15. Hyväksyntä(ä) myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu: 2
/.............................................  
 
16.  Testitulokset:............................................................................................................ .........  
 
16.1. Tyyppi I -testi ......................................................................................................... ..........  
 
 Epäpu htaus  CO 
(g/k m)  
HC 
(g/k m)  
NO
x  
(g/k m)  HC + NO
x  (1) 
(g/k m)  Hiukkaset (1) 
(g/k m) 
 
         
          
  
 
mitattu 
 
         
          
 
         
 
laskettu 
huo no nemis-
kertoim ella 
 
         
 
(1)  Vain puristussytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen 
 osalta. 
 
 16.1.1. Nestekaasulla tai maakaasulla toimivien ajoneuvojen osalta: 
 
16.1.1.1. Taulukko täytetään kaikkien nestekaasun tai maakaasun vertailukaasujen osalta 
siten, että käy ilmi, onko tulokset mitattu vai laskettu. Ajoneuvojen, joissa voidaan 
käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai maakaasua, osalta: taulukko täytetään bensiinin ja kaikkien nestekaasun ja maakaasun vertailukaasujen osalta. 
 
16.1.1.2. Kanta-ajoneuvon hyväksyntänumero, jos ajoneuvo kuuluu perheeseen..................  
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/315
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 85  
 
16.1.1.3. Perheen päästötulosten ”r”-suhteet, jos kyse on kaasumaisista polttoaineista, kunkin 
epäpuhtauden osalta: 
 
16.1.2. Sähköverkosta ladattavien sähkökäyttöisten hybridiajoneuvojen osalta:   
16.1.2.1. Taulukko täytetään liitteessä 14 olevassa 3.1 ja 3.2 kohdassa kuvattujen molempien 
testiolosuhteiden osalta.  
  
 
16.1.2.2. Taulukko täytetään liitteessä 14 olevassa 3.1.4 ja 3.2.4 kohdassa määritettyjen 
painotettujen arvojen osalta......................................................................................  
 16.2. Tyyppi II -testi 2
/ 
 CO: ............... prosenttia joutokäyntinopeudella: ............................................min -1 
 (mitattuna pakokaasusta).  16.3. Tyyppi III -testi: 2
/ ...................................................................................................  
 16.4. Tyyppi IV -testi: 2
/ ......................................................................................... g/testi 
 
16.5. Tyyppi V -testi: Kestävyys.......................................................................................  
 16.5.1. Kestävyystestin tyyppi: 80 000 km/ei sovellettavissa: 2
/.........................................  
 16.5.2. Huononemiskertoimet: laskettu/kiinteät 2
/ 
Määritetään arvot......................................................................................................  
 16.6.  Tyyppi VI -testi: 2
/ ...................................................................................................  
 
 
  CO (g/ k m)  HC (g/ k m) 
 
Mitattu ar vo     
 L 375/316 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 86  
16.7. OBD-testi 
 16.7.1. Kirjallinen kuvaus ja/tai piirros vianilmaisimesta:...................................................  
 
 16.7.2. Luettelo kaikista OBD-järjestelmän valvomista osista ja niiden tarkoituksesta: 
............................................................................................................................... ...  
 16.7.3. Kirjallinen kuvaus (toiminnan perusperiaatteet) seuraavista: 
 
16.7.3.1. Sytytyskatkojen havaitseminen: ...............................................................................   
16.7.3.2.  Katalysaattorin valvonta:..........................................................................................  
 16.7.3.3. Happianturin valvonta: .............................................................................................  
 
16.7.3.4.  Muut osat, joita OBD-järjestelmä valvoo:................................................................   
16.7.3.5. Hiukkasloukun valvonta:..........................................................................................  
 16.7.3.6.  Sähköisen polttoaineensyöttöjärjestelmän käynnistäjän valvonta: ..........................   
16.7.3.7. Muut osat, joita OBD-järjestelmä valvoo:................................................................  
 16.7.4. Vianilmaisimen aktivoitumisehdot (kiinteä ajokertamäärä tai tilastollinen 
menetelmä): ..............................................................................................................  
 16.7.5. Luettelo kaikista OBD-järjestelmän tulostuskoodeista ja tietojen esitysmuodosta 
(selityksin varustettuna): ..........................................................................................  
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/317
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 87  
 
17. Katsastusta varten tarvittavat päästötiedot ..............................................................  
 
 
 
Testi  CO -arvo 
(tilav uu sprosent -
tia)  
La mbda (1)  Moottorin 
kierrosnopeu s 
(m i n  
-1)  
Moottoriöl jy n 
lä mpötila 
(°C) 
 
Testi pienellä 
joutokä ynt i-nopeudella  
  N/ A     
 Testi suurella  
joutokä ynt i-
nopeudella  
       
 
(1) Lambda-kaava: ks. tämän säännön 5.3.7.3. kohta. 
 
 18.  Hyväksyntämerkin sijainti ajoneuvossa: ..................................................................  
 
19. Paikka: .................................................................................................................... ..  
 
20.  Päiväys: .................................................................................................................. ..  
 
21.  Allekirjoitus:............................................................................................................ . 
 
     _____________________  1
/   Hyväksynnän myöntäneen/laajentaneen/evänneen/peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. 
säännön hyväksyntämääräykset).  2
/    Tarpeeton yliviivataan. 
 3
/    Mikäli ajoneuvo on varustettu automaattivaihteistolla, ilmoitetaan kaikki asiaankuuluvat 
tekniset tiedot.  L 375/318 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 88  
Liite 2 – Lisäys 1
 
 
OBD-JÄRJESTELMÄÄN LIITTYVÄT TIEDOT 
 Kuten tämän säännön liitteessä 1 olevassa ilmoituslomakkeen 4.2.11.2.7.6 kohdassa mainitaan, ajoneuvon valmistajan on toimitettava tässä lisäyksessä esitetyt tiedot, jotta OBD-järjestelmän kanssa yhteensopivien varaosien sekä vianmääritykseen käytettävien välineiden ja testilaitteiden valmistus on mahdollista. Ajoneuvon valmistajan ei tarvitse toimittaa kyseisiä tietoja, jos ne kuuluvat teollis- ja tekijänoikeuksien piiriin tai edustavat joko ajoneuvon valmistajan tai OEM-toimittajan (-toimittajien) erityistä taitotietoa.  Tämä lisäys toimitetaan pyynnöstä ja syrjimättömällä tavalla osien, vianmääritykseen käytettävien välineiden tai testilaitteiden valmistajien saataville.  1. Ajoneuvon alkuperäisessä tyyppihyväksynnässä käytettyjen esivakauttavien syklien tyypin ja 
lukumäärän kuvaus. 
 2. Ajoneuvon alkuperäisessä tyyppihyväksynnässä OBD-järjestelmän valvoman osan osalta 
käytetyn OBD-järjestelmän demonstraatiosyklin tyypin kuvaus. 
 3. Kattava asiakirja, jossa kuvataan kaikki ne osat, joita tarkkaillaan sensorilla vianmääritykseen 
ja vianilmaisimen aktivoitumiseen liittyvän järjestelmän yhteydessä (käyntijaksojen kiinteä lukumäärä tai tilastollinen menetelmä), mukaan luettuna sensorilla tarkkailtujen merkityksellisten toissijaisten parametrien luettelo kunkin OBD-järjestelmällä valvotun osan osalta. Luettelo kaikista OBD-järjestelmän niistä tulostuskoodeista ja niiden tietojen esitysmuodosta (selityksin varustettuna), jotka koskevat päästöihin liittyviä ja päästöihin liittymättömiä yksittäisiä käyttövoimajärjestelmän osia, kun osan valvontaa käytetään vianilmaisimen aktivoitumisen määrittämiseen. Erityisesti palveluissa $05 (testiarvot ID $21–FF) ja $06 annetuista tiedoista on esitettävä tyhjentävä selitys. Jos kyse on ajoneuvotyypeistä, jotka käyttävät tietoyhteyttä ISO-standardin 15765-4 ”Road vehicles – Diagnostics on Controller Area Network (CAN) – Part 4: Requirements for emissions-related systems” mukaisesti, palvelussa $06 (testiarvot ID $00–FF) annetuista tiedoista on annettava tyhjentävä selitys jokaisen tuetun OBD-valvonta-ID:n osalta. 
 Nämä tiedot voidaan antaa taulukon muodossa seuraavasti:  
Osa Vian 
t u nnu s-
koodi Seuran ta-
jär jestel mä Vian -
m äärit y s -
perusteet Vianil m ai -
si me n a kti -
voitu m i s-
perusteet  Toissijaiset 
parametrit Esiva kau tu s De mon straatio-
testi 
Katal y -
saattori P04 20 Happi-
sen sori 1:n 
ja 2:n 
sig naalit Sensori 1:n 
ja 2:n 
sig naalie n 
erot 3. sy kli Moottorin 
kä y nti nopeus, 
moottori n 
kuor m it us, A/F -
moodi, 
katal y saattori n 
lä mpötila Kaksi t y yppi I 
-s y k liä Ty yppi I 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/319
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 89  
 
 
Liite 3  
 
HYVÄKSYNTÄMERKIN SIJOITTELU 
 Hyväksyntä B (rivi A)
 1/ – Bensiinillä (lyijytön) taikka lyijyttömällä bensiinillä sekä nestekaasulla 
tai maakaasulla toimivan moottorin aiheuttamien kaasupäästöjen tason perusteella hyväksytyt ajoneuvot   
 
 
Ajoneuvo, johon on kiinnitetty edellä oleva hyväksyntämerkki tämän säännön 4 kohdan mukaisesti, 
kuuluu ajoneuvotyyppiin, joka on hyväksytty Yhdistyneessä kuningaskunnassa (E11) säännön N:o 
83 mukaisesti hyväksyntänumerolla 052439. Hyväksyntämerkki osoittaa, että ajoneuvotyyppi 
vastaa säännön N:o 83, johon muutossarja 05 on sisällytetty, vaatimuksia ja että se noudattaa tämän 
säännön 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä A (2000) esitettyjä tyyppi I -testin raja-arvoja. 
 
Hyväksyntä B (rivi B)  1/ – Bensiinillä (lyijytön) taikka lyijyttömällä bensiinillä sekä nestekaasulla 
tai maakaasulla toimivan moottorin aiheuttamien kaasupäästöjen tason perusteella hyväksytyt 
ajoneuvot  
 
 
 
 
Ajoneuvo, johon on kiinnitetty edellä oleva hyväksyntämerkki tämän säännön 4 kohdan mukaisesti, 
kuuluu ajoneuvotyyppiin, joka on hyväksytty Yhdistyneessä kuningaskunnassa (E11) säännön N:o 
83 mukaisesti hyväksyntänumerolla 052439. Hyväksyntämerkki osoittaa, että ajoneuvotyyppi 
vastaa säännön N:o 83, johon muutossarja 05 on sisällytetty, vaatimuksia ja että se noudattaa tämän 
säännön 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä B (2005) esitettyjä tyyppi I -testin raja-arvoja. L 375/320 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 90  
 
Hyväksyntä C (rivi A)  1/ – Dieselöljyllä toimivan moottorin aiheuttamien kaasupäästöjen tason 
perusteella hyväksytyt ajoneuvot 
 
 
 
Ajoneuvo, johon on kiinnitetty edellä oleva hyväksyntämerkki tämän säännön 4 kohdan mukaisesti, 
kuuluu ajoneuvotyyppiin, joka on hyväksytty Yhdistyneessä kuningaskunnassa (E11) säännön N:o 
83 mukaisesti hyväksyntänumerolla 052439. Hyväksyntämerkki osoittaa, että ajoneuvotyyppi 
vastaa säännön N:o 83, johon muutossarja 05 on sisällytetty, vaatimuksia ja että se noudattaa tämän 
säännön 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä A (2000) esitettyjä tyyppi I -testin raja-arvoja. 
 
Hyväksyntä C (rivi B)  1/ – Dieselöljyllä toimivan moottorin aiheuttamien kaasupäästöjen tason 
perusteella hyväksytyt ajoneuvot 
 
 
 
Ajoneuvo, johon on kiinnitetty edellä oleva hyväksyntämerkki tämän säännön 4 kohdan mukaisesti, 
kuuluu ajoneuvotyyppiin, joka on hyväksytty Yhdistyneessä kuningaskunnassa (E11) säännön N:o 
83 mukaisesti hyväksyntänumerolla 052439. Hyväksyntämerkki osoittaa, että ajoneuvotyyppi 
vastaa säännön N:o 83, johon muutossarja 05 on sisällytetty, vaatimuksia ja että se noudattaa tämän 
säännön 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä B (2005) esitettyjä tyyppi I -testin raja-arvoja. 
 
Hyväksyntä D (rivi A)  1/ – Nestekaasulla tai maakaasulla toimivan moottorin aiheuttamien 
kaasupäästöjen tason perusteella hyväksytyt ajoneuvot 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/321
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 91  
 
 
 
Ajoneuvo, johon on kiinnitetty edellä oleva hyväksyntämerkki tämän säännön 4 kohdan mukaisesti, 
kuuluu ajoneuvotyyppiin, joka on hyväksytty Yhdistyneessä kuningaskunnassa (E11) säännön N:o 
83 mukaisesti hyväksyntänumerolla 052439. Hyväksyntämerkki osoittaa, että ajoneuvotyyppi 
vastaa säännön N:o 83, johon muutossarja 05 on sisällytetty, vaatimuksia ja että se noudattaa tämän 
säännön 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä A (2000) esitettyjä tyyppi I -testin raja-arvoja. 
 
 
Hyväksyntä D (rivi B)  1/ – Nestekaasulla tai maakaasulla toimivan moottorin aiheuttamien 
kaasupäästöjen tason perusteella hyväksytyt ajoneuvot 
 
 
 
Ajoneuvo, johon on kiinnitetty edellä oleva hyväksyntämerkki tämän säännön 4 kohdan mukaisesti, 
kuuluu ajoneuvotyyppiin, joka on hyväksytty Yhdistyneessä kuningaskunnassa (E11) säännön N:o 
83 mukaisesti hyväksyntänumerolla 052439. Hyväksyntämerkki osoittaa, että ajoneuvotyyppi 
vastaa säännön N:o 83, johon muutossarja 05 on sisällytetty, vaatimuksia ja että se noudattaa tämän 
säännön 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä B (2005) esitettyjä tyyppi I -testin raja-arvoja. 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
__________________ 
1/  Ks. tämän säännön 2.19 ja 5.3.1.4 kohta.L 375/322 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 92  
Liite 4
 
 
TYYPPI I -TESTI 
 
(Pakokaasupäästöjen tarkastus kylmäkäynnistyksen jälkeen) 
 
1. JOHDANTO 
 
Tässä liitteessä kuvataan tämän säännön 5.3.1 kohdassa määritetyn tyyppi I -testin 
menettely. Kun vertailupolttoaineena käytetään nestekaasua tai maakaasua, sovelletaan 
lisäksi liitteen 12 säännöksiä. Jos ajoneuvo on varustettu 2.20 kohdassa kuvatulla 
jaksottaisesti regeneroitavalla järjestelmällä, sovelletaan liitteen 13 säännöksiä. 
 
2.  TOIMINTASYKLI ALUST ADYNAMOMETRILLÄ 
 
2.1.  Syklin kuvaus  
 
Toimintasykli alustadynamometrillä kuvataan tämän liitteen lisäyksessä 1. 
 
2.2. Syklin ajamisen yleiset ehdot  
 
Syklin ajoa on tarvittaessa kokeiltava ennakolta, jotta voidaan selvittää kaasu- ja 
jarrupolkimien käyttö siten, että saavutetaan sykli, joka pysyy teoreettisen syklin 
toleranssialueen sisällä. 
 
2.3.  Vaihteiston käyttö  
 
2.3.1. Jos ykkösvaihteella saavutettava suurin nopeus on pienempi kuin 15 km/h, käytetään 
kaupunkiajosyklissä (osa 1) kakkos-, kolmos- ja nelosvaihteita ja taajama-alueen 
ulkopuolisessa ajosyklissä (osa 2) kakkos-, kolmos-, nelos- ja viitosvaihteita. 
Vastaavia vaihteita voidaan käyttää myös silloin, kun ajo-ohjeet suosittelevat 
liikkeellelähtöä tasamaalta kakkosvaihteella tai kun ykkösvaihde on tarkoitettu 
käytettäväksi vain maastoajoon, ryömintään tai hinaukseen. 
 
Ajoneuvoja, jotka eivät saavuta vaadittua kiihtyvyyttä ja jaksolle ilmoitettua suurinta 
nopeutta, on ajettava kaasupoljin täysin alaspainettuna, jotta vaadittu ajojakso 
saavutetaan uudelleen. Poikkeukset testijaksosta on merkittävä testausselosteeseen. 
 
2.3.2. Puoliautomaattisella vaihteistolla varustetut ajoneuvot testataan käyttämällä 
tavanomaisesti ajossa käytettäviä vaihteita ja käyttämällä vaihteita valmistajan 
ohjeiden mukaisesti. 
 
2.3.3.  Automaattivaihteistolla varustetut ajoneuvot testataan suurin ajovaihde (drive) 
kytkettynä. Kaasupoljinta on käytettävä siten, että saavutetaan mahdollisimman 
tasainen kiihtyvyys, jolloin vaihteet kytkeytyvät tavanomaisessa järjestyksessä. Tämän 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/323
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 93  
 
liitteen lisäyksessä 1 esitettyjä vaihtamiskohtia ei sovelleta; kiihdytyksen on jatkuttava 
koko sen suoraviivaisen ajanjakson ajan, jota kuvaa suora viiva, joka yhdistää jokaisen 
joutokäyntijakson lopun seuraavaan tasaisen nopeusjakson alkuun. Jäljempänä 2.4 
kohdassa esitettyjä toleransseja sovelletaan. 
 
2.3.4. Ajoneuvot, jotka on varustettu kuljettajan kytkemällä ylivaihteella, testataan 
kaupunkiajosyklissä (osa 1) ylivaihde irtikytkettynä ja taajama-alueen ulkopuolisessa 
ajosyklissä (osa 2) ylivaihde kytkettynä. 
 
2.3.5.  Valmistajan pyynnöstä kytkin voi olla irtikytkettynä edellisen toiminnan aikana, kun 
kyseessä on ajoneuvotyyppi, jonka moottorin joutokäyntinopeus on korkeampi kuin moottorin nopeus peruskaupunkiajosyklin (osa 1) toimintojen 5, 12 ja 24 aikana. 
 
2.4.  Toleranssit  
 
2.4.1. Mitatun ja teoreettisen nopeuden eroksi sallitaan ± 2 km/h kiihdytyksen ja tasaisen 
nopeuden aikana sekä hidastuksen aikana ajoneuvon jarruja käytettäessä. Jos ajoneuvo 
hidastuu nopeammin ilman jarrujen käyttöä, sovelletaan vain jäljempänä olevan 6.5.3 
kohdan vaatimuksia. Tätä suuremmat nopeustoleranssit sallitaan vaiheen vaihtojen 
aikana edellyttäen, että toleransseja ei ylitetä yli 0,5 sekunniksi missään tilanteessa. 
 
2.4.2. Aikatoleranssit ovat ± 1,0 sekunti. Toleransseja sovelletaan kaupunkiajosyklissä (osa 
1) kunkin vaihtamishetken 1/ alussa ja lopussa ja taajama-alueen ulkopuolisen 
ajosyklin (osa 2) toiminnoissa N:o 3, 5 ja 7. 
 
2.4.3. Nopeus- ja aikatoleranssit yhdistetään tämän liitteen lisäyksessä 1 esitetyllä tavalla. 
 
3.  AJONEUVO JA POLTTOAINE 
  
3.1.  Testiajoneuvo  
 
3.1.1.  Ajoneuvon on oltava hyvässä mekaanisessa kunnossa. Sen on oltava sisäänajettu ja 
sillä on oltava ajettu vähintään 3 000 km ennen testiä. 
 
3.1.2.  Pakojärjestelmässä ei saa olla vuotoja, jotka vähentäisivät kerättävää kaasumäärää, 
jonka on oltava sama kuin moottorista lähtevä kaasumäärä. 
 
3.1.3. Imujärjestelmän tiiviys voidaan tarkastaa, jotta varmistetaan, ettei polttoaine-
ilmaseokseen pääse vahingossa lisäilmaa. 
 
                                                 
1/ On huomattava, että sallittu kahden sekunnin aika sisältää vaihteen vaihtamiseen kuluvan ajan ja 
tarvittaessa tietyn varan ottaa jaksotus kiinni. L 375/324 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 94  
3.1.4.  Moottorin ja ajoneuvon hallintalaitteiden säätöjen ja asetusten on oltava valmistajan 
suositusten mukaiset. Tätä vaatimusta sovelletaan erityisesti joutokäynnin säätöihin 
(kierrosnopeus ja pakokaasujen hiilimonoksidipitoisuus), kylmäkäynnistyslaitteen 
säätöihin ja pakokaasupäästöjen valvontajärjestelmään. 
 
3.1.5.  Testattava ajoneuvo tai vastaava ajoneuvo on tarvittaessa varustettava laitteella, jolla 
voidaan mitata alustadynamometrin säätämisessä tarvittavat ominaisparametrit tämän 
liitteen 4.1.1 kohdan määräysten mukaisesti. 
 
3.1.6.  Testeistä vastaava tutkimuslaitos voi varmistaa, että ajoneuvon teho vastaa valmistajan 
ilmoittamaa, että sitä voi käyttää tavanomaiseen ajoon ja erityisesti, että se käynnistyy 
sekä kylmänä että kuumana. 
 
3.2.  Polttoaine  
 
 Kun ajoneuvoa testataan tämän säännön 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä A 
vahvistettujen päästöjen raja-arvojen osalta, asianmukaisen vertailupolttoaineen on 
oltava liitteessä 10 olevassa 1 kohdassa esitettyjen määritelmien mukainen tai kaasumaisten vertailupolttoaineiden tapauksessa liitteessä 10a olevassa 1.1.1. tai 1.2 kohdassa esitettyjen määritelmien mukainen. 
 
Kun ajoneuvoa testataan tämän säännön 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä B 
vahvistettujen päästöjen raja-arvojen osalta, asianmukaisen vertailupolttoaineen on 
oltava liitteessä 10 olevassa 2 kohdassa esitettyjen määritelmien mukainen tai 
kaasumaisten vertailupolttoaineiden tapauksessa liitteessä 10a olevassa 1.1.2. tai 
1.2 kohdassa esitettyjen määritelmien mukainen. 
 
3.2.1.  Ajoneuvot, joissa voidaan käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai 
maakaasua, on testattava liitteen 12 mukaisesti liitteessä 10a määritety(i)llä 
asianmukaisella (asianmukaisilla) vertailupolttoaineella (vertailupolttoaineilla). 
 
4.  TESTIVARUSTUS 
  
4.1.  Alustadynamometri  
 
4.1.1.  Dynamometrin on kyettävä simuloimaan ajovastuksia yhdellä seuraavista 
luokituksista: 
 
dynamometri kiinteällä kuormituskäyrällä; dynamometri, jonka fyysiset ominaisuudet 
antavat kiinteän kuormituskäyrän muodon; 
 
dynamometri säädettävällä kuormituskäyrällä; dynamometri, jossa vähintään kahta 
ajovastusparametria voidaan säätää kuormituskäyrän muodon muuttamiseksi. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/325
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 95  
 4.1.2.  Dynamometrin säätö ei saa muuttua ajan kuluessa. Se ei saa aiheuttaa tärinää, joka 
voitaisiin havaita ajoneuvossa ja joka voisi heikentää ajoneuvon tavanomaisia 
toimintoja. 
 
4.1.3.  Sen on oltava varustettu inertian ja kuorman simuloinnilla. Kaksirullaisen 
dynamometrin osalta nämä simuloinnit kytketään eturullaan. 
 
4.1.4.  Tarkkuus 
 
4.1.4.1.  Kuorma on kyettävä mittaamaan ja lukemaan ∀ 5 prosentin tarkkuudella. 
 
4.1.4.2.  Jos dynamometrissä on kiinteä kuormituskäyrä, on kuorman säädön tarkkuuden oltava 
80 km/h nopeudella ± 5 prosenttia. Jos dynamometrissä on säädettävä kuormituskäyrä, 
on dynamometrin sovittamistarkkuuden ajovastuksiin oltava 5 prosenttia nopeudessa 
120, 100, 80, 60 ja 40 km/h ja 10 prosenttia nopeudessa 20 km/h. Sen alapuolella 
dynamometrin absorption on oltava positiivinen. 
 
4.1.4.3.  Pyörivien osien kokonaisinertian (tarvittaessa mukaan lukien simuloitu inertia) on 
oltava tunnettu ja ± 20 kg:n sisällä testin inertialuokasta. 
 
4.1.4.4.  Ajoneuvon nopeus on mitattava rullan pyörimisnopeutena (kaksirullaisella 
dynamometrillä eturullasta). Nopeuden mittaustarkkuuden on oltava ± 1 km/h yli 
10 km/h:n nopeuksilla. 
 
4.1.4.5.  Ajoneuvon ajama matka on mitattava rullan pyörimisliikkeenä (kaksirullaisella 
dynamometrillä eturullasta). 
 
4.1.5.  Kuorman ja inertian asetus 
 
4.1.5.1. Dynamometri kiinteällä kuormituskäyrällä: kuorman simulointi on säädettävä 
absorboimaan vetopyöräteho 80 km/h tasaisella nopeudella ja absorboitu teho 
nopeudella 50 km/h on merkittävä muistiin. Keinot, joilla tämä kuorma määritetään ja 
säädetään, esitetään tämän liitteen lisäyksessä 3. 
 
4.1.5.2. Dynamometri säädettävällä kuormituskäyrällä: kuorman simulointi on säädettävä 
absorboimaan vetopyöräteho nopeuksien 120, 100, 80, 60, 40 ja 20 km/h osalta. 
Keinot, joilla nämä kuormat määritetään ja säädetään, esitetään tämän liitteen 
lisäyksessä 3. 
 
4.1.5.3. Inertia 
 
Dynamometrit, joissa on sähköinen inertian simulointi, on osoitettava yhtäpitäviksi 
mekaanisten hitauden inertiajärjestelmien kanssa. Tapa, jolla yhtäpitävyys todetaan, 
esitetään tämän liitteen lisäyksessä 4. 
 L 375/326 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 96  
4.2. Pakokaasun näytteenottojärjestelmä
 
 
4.2.1. Pakokaasun näytteenottojärjestelmän on kyettävä mittaamaan epäpuhtauksien 
todelliset määrät mitattavista pakokaasuista. Mittaukseen käytetään 
vakiotilavuuskerääjäjärjestelmää (CVS). Se edellyttää, että ajoneuvon pakokaasua 
jatkuvasti laimennetaan ulkoilmalla valvotuissa olosuhteissa. 
Vakiotilavuuskerääjämenetelmällä mitattaessa on täytettävä kaksi edellytystä: 
pakokaasujen ja laimennusilmaseoksen kokonaistilavuus on mitattava, ja analysointia 
varten kerätään jatkuvasti suhteellinen näyte tilavuudesta. Epäpuhtauksien 
päästömäärät määritetään näytteiden pitoisuuksista, jotka korjataan ulkoilman 
epäpuhtauspitoisuudella ja testijakson kokonaisvirtauksella. 
 
Hiukkaspäästöjen taso määritetään käyttämällä sopivia suodattimia, joilla kerätään 
hiukkaset virtauksen suhteellisesta osuudesta testin ajan ja saatu hiukkasmäärä 
punnitaan 4.3.1.1 kohdan mukaisesti. 
 
4.2.2.  Virtauksen järjestelmän läpi on oltava riittävä, jotta veden kondensoituminen estetään 
kaikissa testin aikana mahdollisissa olosuhteissa, kuten lisäyksessä 5 määritellään. 
 
4.2.3. Lisäyksessä 5 esitetään kolme esimerkkiä vakiotilavuuskerääjäjärjestelmistä, jotka 
täyttävät tässä liitteessä vahvistetut vaatimukset. 
 
4.2.4. Kaasun ja ilman seoksen on oltava homogeenista keräysputken pisteessä S2. 
 
4.2.5. Putken on otettava edustava näyte laimennetuista pakokaasuista. 
 
4.2.6. Järjestelmässä ei saa olla kaasuvuotoja. Rakenteen ja materiaalien on oltava sellaiset, 
ettei järjestelmä vaikuta laimennetun pakokaasun epäpuhtauspitoisuuksiin. Jos yksikin 
osa (lämmönvaihdin, puhallin jne.) voi muuttaa jonkin kaasumaisen epäpuhtauden 
pitoisuutta laimennetussa kaasussa, on kyseisen epäpuhtauden näytteenotto 
suoritettava ennen tätä osaa, jos ongelmaa ei voida korjata. 
 
4.2.7. Jos testattava ajoneuvo on varustettu useampihaaraisella pakoputkella,  yhdistävät 
putket on kytkettävä mahdollisimman lähelle ajoneuvoa, mutta siten, että ne eivät 
haittaa ajoneuvon toimintaa. 
 
4.2.8. Staattisen paineen vaihtelut ajoneuvon pakoputkessa (pakoputkissa) eivät saa poiketa 
enempää kuin ∀ 1,25 kPa niistä staattisen paineen vaihteluista, jotka on mitattu 
dynamometrin ajosyklin aikana ilman liitäntää pakoputkeen (pakoputkiin). 
Näytteenottojärjestelmiä, joilla voidaan ylläpitää staattisen paineen toleranssi 
∀ 0,25 kPa, on käytettävä, jos valmistajan kirjallinen pyyntö hyväksynnän antavalle 
viranomaiselle selvittää kapeamman toleranssin tarpeen. Vastapaine on mitattava 
pakoputkesta mahdollisimman läheltä sen päätä tai jatkeesta, jonka halkaisija on sama. 
 
4.2.9. Pakokaasujen ohjaamiseen käytettävien venttiilien on oltava nopeasäätöistä ja 
nopeatoimista tyyppiä. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/327
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 97  
  
4.2.10. Kaasunäytteet kerätään riittävän suuriin näytepusseihin. Pussien on oltava materiaalia, 
joka ei muuta kaasumaista epäpuhtautta yli ∀ 2 prosenttia 20 minuutin varastoinnin 
jälkeen. 
 
4.3. Analysointilaitteisto  
 
4.3.1. Vaatimukset 
 
4.3.1.1. Kaasumaiset epäpuhtaudet on analysoitava seuraavilla laitteilla: 
 
Hiilimonoksidin (CO) ja hiilidioksidin (CO 2) analysointi: 
hiilimonoksidi- ja hiilidioksidianalysaattorin on oltava ei-dispersoivaa infrapuna-
absorptiotyyppiä (NDIR). 
 
Hiilivetyjen (HC) analysointi – ottomoottorit: 
analysaattorin on oltava liekki-ionisaatiotyyppiä (FID) kalibroituna propaanikaasulla, 
joka ilmaistaan hiiliatomiekvivalenttina (C 1). 
 
Hiilivetyjen (HC) analysointi – dieselmoottorit: 
analysaattorin on oltava liekki-ionisaatiotyyppiä (FID), joka on varustettu 
ilmaisimella, venttiileillä, putkistolla jne., jotka lämmitetään 463 K (190 ºC) ∀ 10 K 
lämpötilaan (HFID). Se kalibroidaan propaanikaasulla, joka ilmaistaan 
hiiliatomiekvivalenttina (C 1). 
 
Typen oksidien (NO x ) analysointi: 
analysaattorin on oltava joko kemiluminesenssityyppiä (CLA) tai ei-dispersoivaa 
ultraviolettiresonanssiabsorptiotyyppiä (NDUVR), molemmat varustettuna NO x–NO-
muuntimella. 
 
Hiukkaset – Kerättyjen hiukkasten massan määritys: 
 
Hiukkaset kerätään molemmilla kerroilla kahdella sarjaan asennetulla suodattimella 
näytekaasuvirrasta. Kullakin suodatinparilla kerätty hiukkasmäärä on oltava seuraavan 
kaavan mukainen: 
 
 
 
jossa: 
 L 375/328 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 98  
V
ep : virtaus suodattimien läpi 
 
V mix  : virtaus tunnelin läpi 
 
M : hiukkasten massa (g/km) 
 
M limit  : hiukkasten massaraja (voimassaoleva massaraja g/km) 
 
m : suodattimilla kerätty hiukkasmassa (g) 
 
d : toimintasykliä vastaava todellinen ajomatka km). 
 
Hiukkasten näytemäärä (V ep/V mix) säädetään siten, että M = M limi t, 1 # m  # 5 mg 
(käytettäessä halkaisijaltaan 47 mm:n suodattimia). 
 
Suodatinpinnan on koostuttava materiaalista, joka on vettä hylkivää ja reagoimatonta 
pakokaasun osien suhteen (fluoridihiilipäällysteiset lasikuitusuodattimet tai 
vastaavat). 
 
4.3.1.2. Tarkkuus 
 
Analysaattorien on oltava mittausalueeltaan sellaisia, että saavutetaan vaadittu 
tarkkuus pakokaasunäytteen epäpuhtauksien pitoisuuksien mittaamisessa. 
 
Mittausvirhe ei saa ylittää ∀ 2 prosenttia (analysaattorin luonnollinen virhe) 
kalibrointikaasujen todellisista arvoista riippumatta. 
 
Jos konsentraatio on alle 100 ppm, mittausvirhe saa olla enintään ∀ 2 ppm. 
 
Ympäröivää ilmaa koskeva näyte on mitattava samalla analysaattorilla 
asianmukaisella mittausalueella. 
 
Kaikkien suodattimien punnituksiin käytettävän vaa'an tarkkuuden on oltava 5 µg 
(standardipoikkeama) ja luettavuuden 1 µg. 
 
4.3.1.3.  Kylmäloukku 
 
Mitään kaasunkuivauslaitetta ei saa käyttää ennen analysaattoreita, ellei ole osoitettu, 
ettei sillä ole vaikutusta kaasuvirran epäpuhtauspitoisuuteen. 
 
4.3.2.  Erityiset vaatimukset dieselmoottoreille 
 
Jatkuvaan HC-analysointiin liekki-ionisaatiotunnistimella (HFID) on käytettävä 
lämmitettyä näytteenottolinjaa sekä tallenninta (R). Mitattujen hiilivetyjen 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/329
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 99  
 
keskimääräinen pitoisuus määritellään integroimalla. Testin ajan lämmitetyn 
näytteenottolinjan lämpötila on pidettävä 463 K (190 ºC) ∀ 10 K suuruisena. 
Lämmitetty näytteenottolinja on varustettava lämmitetyllä suodattimella (F H), joka 
poistaa ∃ 0,3 µm:n hiukkaset 99-prosenttisesti, poistamaan kaikki kiinteät hiukkaset 
analysointiin tarvittavasta jatkuvasta kaasuvirrasta. 
 
Näytteenottojärjestelmän vasteaika (putkesta analysaattorin sisäänmenoon) ei saa 
olla yli neljä sekuntia. 
 
HFID-laitetta on käytettävä vakiovirtausjärjestelmällä (lämmönvaihdin), jotta 
saadaan edustava näyte, jollei tehdä kompensointia muuttuville CFV- tai CFO-
virtauksille. 
 
Hiukkasten keräysyksikön on käsitettävä laimennustunneli, keräysputki, 
suodatinyksikkö, osavirtauspumppu, virtausmäärän säätimiä ja mittausyksiköitä. 
Hiukkasnäytteenoton osavirtaus imetään kahden sarjaan asennetun suodattimen läpi. 
Keräysputki, jota käytetään hiukkasten näytteenottoon kaasuvirrasta, on oltava 
sijoitettu laimennusilman syöttökanavaan siten, että homogeenisesta 
pakokaasuilmaseoksen virrasta saadaan edustava näyte, kun pakokaasuilmaseoksen 
lämpötila ennen hiukkassuodatinta on enintään 325 K (52 ºC). Kaasuvirran lämpötila 
virtausmittarissa ei saa vaihdella yli ∀ 3 K eikä virtausmäärän massa yli ∀ 5 
prosenttia. Jos tilavuusvirta muuttuu liiaksi suodattimien ylikuormittumisen takia, 
testi on pysäytettävä. Kun testi uusitaan, on virtausmäärää vähennettävä tai 
käytettävä suurempaa suodatinta. Suodattimet on poistettava kammiosta aikaisintaan 
tuntia ennen testin alkua. 
 
Tarvittavat hiukkassuodattimet on vakautettava (lämpötilan ja kosteuden suhteen) 
avoimessa astiassa, pölyltä suojattuna, vähintään 8 ja enintään 56 tuntia ennen testiä 
ilmastoidussa kammiossa. Vakauttamisen jälkeen puhtaat suodattimet punnitaan ja 
varastoidaan, kunnes ne käytetään. Jos suodattimia ei käytetä tunnin kuluessa niiden 
poistamisesta punnitusastiasta, ne on punnittava uudelleen. 
 
Yhden tunnin raja voidaan korvata kahdeksan tunnin rajalla, jos seuraavat ehdot 
täyttyvät: 
 
stabiloitunut suodatin asetetaan ja pidetään tiivistetyssä suodattimen pitimessä, jonka 
päädyt ovat tulpatut, tai 
 
stabiloitunut suodatin asetetaan tiivistettyyn suodattimen pitimeen, joka sitten 
välittömästi asennetaan näytelinjaan, jonka läpi ei ole virtausta. 
 L 375/330 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 100  
4.3.3. Kalibrointi 
 
Kukin analysaattori on kalibroitava niin usein kuin on tarpeellista ja joka tapauksessa 
tyyppihyväksyntätestiä edeltävänä kuukautena, ja vähintään kuuden kuukauden 
välein tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi. 
 
Käytettävä kalibrointimenetelmä esitetään tämän liitteen lisäyksessä 6 edellä 
olevassa 4.3.1 kohdassa tarkoitettujen analysaattorien osalta. 
 
4.4. Tilavuusmittaus  
 
4.4.1. Vakiotilavuuskerääjään otetun laimennetun pakokaasun kokonaistilavuuden 
mittausmenetelmän on oltava sellainen, että mittaustarkkuus on ∀ 2 prosenttia. 
 
4.4.2. Vakiotilavuuskerääjän kalibrointi 
 
Vakiotilavuuskerääjäjärjestelmän tilavuuden mittauslaite on kalibroitava 
menetelmällä, jolla saavutetaan vaadittu tarkkuus, ja riittävän usein tämän 
tarkkuuden ylläpitämiseksi. 
 
Tämän liitteen lisäyksessä 6 annetaan esimerkki kalibrointimenettelystä, joka antaa 
vaaditun tarkkuuden. Menetelmässä hyödynnetään dynaamista virtausmittauslaitetta, 
joka on dynaaminen ja soveltuu vakiotilavuuskerääjätestissä esiintyvälle suurelle 
virtausmäärälle. Laitteen tarkkuuden on oltava taattu hyväksytyn kansallisen tai 
kansainvälisen standardin mukaisesti. 
 
4.5. Kaasut  
 
4.5.1. Puhtaat kaasut 
 
Seuraavat puhtaat kaasut on tarvittaessa oltava käytettävissä kalibrointia ja käyttöä 
varten: 
 
puhdistettu typpi: 
(puhtaus: ∀ 1 ppm C, ∀ 1 ppm CO, ∀ 400 ppm CO 2, ∀ 0,1 ppm NO), 
 
puhdistettu synteettinen ilma: 
(puhtaus: 1 ppm C, 1 ppm CO, 400 ppm CO 2, 0,1 ppm NO); happipitoisuus 18–
21 tilavuusprosenttia, 
 
puhdistettu happi: (puhtaus > 99,5 tilavuusprosenttia O 2), 
 
puhdistettu vety (ja vetyä sisältävä seos): 
(puhtaus ∀ 1 ppm C, ∀ 400 ppm CO 2). 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/331
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 101  
  
hiilimonoksidi: (puhtaus vähintään 99,5 prosenttia) 
 
propaani: (puhtaus vähintään 99,5 prosenttia). 
 
4.5.2. Kalibrointi- ja vertailukaasut 
 
Käytettävissä on oltava kaasuja, joilla on seuraavat kemialliset koostumukset: 
 
C 8 H 8 ja puhdistettu synteettinen ilma (ks. tämän liitteen 4.5.1 kohta), 
 
CO ja puhdistettu typpi, 
 
CO 2 ja puhdistettu typpi, 
 
NO ja puhdistettu typpi. (Tämän kalibrointikaasun NO 2-määrä ei saa ylittää 
5 prosenttia NO-pitoisuudesta.) 
 
Kalibrointikaasun todellisen pitoisuuden on oltava ∀ 2 prosentin sisällä ilmoitetusta 
arvosta. 
 
Tämän liitteen lisäyksessä 6 eritellyt pitoisuudet voidaan myös saada aikaan 
kaasunjakajalla, laimentaen puhdistetulla N 2:lla tai puhdistetulla synteettisellä 
ilmalla. Sekoituslaitteen tarkkuuden on oltava riittävä, jotta laimennettujen 
kalibrointikaasujen tarkkuus voidaan määrittää ∀ 2 prosentin tarkkuudella. 
 
4.6. Lisälaitteet  
 
4.6.1. Lämpötilat 
 
Lisäyksessä 8 esitetyt lämpötilat on mitattava ∀ 1,5 K:n tarkkuudella. 
 
4.6.2. Paine 
 
Ulkoilman paine on pystyttävä mittaamaan ∀ 0,1 kPa:n tarkkuudella. 
 
4.6.3. Absoluuttinen kosteus 
 
Absoluuttinen kosteus (H) on pystyttävä mittaamaan ∀ 5 prosentin tarkkuudella. 
 L 375/332 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 102  
Pakokaasun näytteenottojärjestelmä on tarkastettava tämän liitteen lisäyksessä 
7 olevassa 3 jaksossa esitetyllä menetelmällä. Tuodun ja mitatun kaasumäärän suurin 
sallittu poikkeama on 5 prosenttia. 
 
5. TESTIN VALMISTELU 
 
5.1. Inertiasimulaattorien säätö ajoneuvon hitautta vastaavaksi 
 
Inertiasimulaattoria käytetään, jotta pyörivien massojen kokonaisinertia saadaan 
suhteessa vertailumassaan seuraavissa rajoissa: 
  
Ajoneu vojen vertail u m as sa V M (kg)  
Ekvi vale ntti -i nertia I (kg)  
VM #  4 80  
455 
 
480 < VM #  54 0  
510 
540 < VM #  59 5  
570 
595 < VM #  65 0  
625 
650 < VM #  71 0  
680  
710 < VM #  76 5  
740 
 
765 < VM #  85 0  
800 
 
850 < VM #  96 5  
910 
 
965 < VM #  10 80  
1020 
 
1080 <  VM #  1 190  
1130 
 
1190 <  VM #  1 305  
1250 
 
1305 <  VM #  1 420  
1360 
 
1420 <  VM #  1 530  
1470 
 
1530 <  VM #  1 640  
1590 
 
1640 <  VM #  1 760  
1700 
 
1760 <  VM #  1 870  
1810 
 
1870 <  VM #  1 980  
1930 
 
1980 <  VM #  2 100  
2040 
 
2100 <  VM #  2 210  
2150 
 
2210 <  VM #  2 380  
2270 
 
2380 <  VM #  2 610  
2270 
 
2610 <  VM  
2270 
 
Jos dynamometrissä ei ole vastaavaa ekvivalentti-inertiaa, on käytettävä ajoneuvon vertailumassaa 
lähimpänä olevaa korkeampaa arvoa. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/333
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 103  
 5.2. Dynamometrin säätö
 
 
Kuorma säädetään edellä 4.1.5 kohdassa esitettyjen menetelmien mukaisesti. Käytetty 
menetelmä ja saadut arvot (ekvivalentti-inertialle ominainen säätöparametri) on 
tallennettava testausselosteeseen. 
 
5.3. Ajoneuvon esivakauttaminen  
 
5.3.1. Dieselmoottorilla varustetulla ajoneuvolla on hiukkaspäästöjen mittausta varten 
ajettava tämän liitteen lisäyksessä 1 esitettyä osan II sykliä vähintään 6 ja enintään 36 
tuntia ennen testausta. On ajettava kolme peräkkäistä sykliä. Dynamometrin asetus 
osoitetaan edellä 5.1 ja 5.2 kohdassa. 
 
Valmistajan pyynnöstä kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot 
voidaan vakauttaa ajamalla yksi osan I ja kaksi osan II ajosykliä. 
 
Tämän dieselmoottorin esivakauttamisen jälkeen ja ennen testausta on diesel- ja 
ottomoottorilla varustettuja ajoneuvoja säilytettävä huoneessa, jonka lämpötila pysyy 
suhteellisen vakiona välillä 293–303 K (20–30 ºC). Tätä vakauttamista on suoritettava 
ainakin kuusi tuntia ja jatkettava, kunnes mahdolliset moottoriöljyn ja 
jäähdytysnesteen lämpötilat ovat ∀ 2 K huoneen lämpötilasta. 
 
5.3.1.1. Jos valmistaja niin pyytää, testi on suoritettava 30 tunnin kuluessa siitä, kun ajoneuvoa 
on ajettu sen tavanomaisessa lämpötilassa. 
 
5.3.1.2. Ottomoottorilla varustetut ajoneuvot, jotka käyttävät polttoaineena nestekaasua tai 
maakaasua tai jotka on varustettu niin, että ne voivat käyttää polttoaineena sekä 
bensiiniä että nestekaasua tai maakaasua, on esivakautettava ennen toisella 
vertailupolttoaineella suoritettavaa testiä ensimmäisellä kaasumaisella 
vertailupolttoaineella ja toisella kaasumaisella vertailupolttoaineella suoritettavien 
testien välissä. Kyseinen esivakautus suoritetaan toisella vertailupolttoaineella 
ajamalla esivakauttava ajosykli, joka koostuu tämän liitteen lisäyksessä 1 kuvatun 
testisyklin yhdestä 1 osasta (taajamajakso) ja kahdesta 2 osasta (taajaman ulkopuolinen 
jakso). Valmistajan pyynnöstä ja teknisen tutkimuslaitoksen suostumuksella kyseistä 
esivakautusta voidaan laajentaa. Dynamometrin asetuksen on oltava tämän liitteen 5.1 
ja 5.2 kohdassa ilmoitettu. 
 
5.3.2. Rengaspaineiden on oltava valmistajan ilmoittamat ja niitä on käytettävä tiellä 
suoritettavassa esitestissä jarrun säätämiseksi. Rengaspaineita voidaan nostaa enintään 
50 prosenttia valmistajan suosituksesta käytettäessä kaksirullaista dynamometriä. 
Käytetty rengaspaine on kirjattava testausselosteeseen. 
 L 375/334 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 104  
6. MENETTELY DYNAMOMETRILLÄ 
 
6.1. Erityiset vaatimukset syklin aikana  
 
6.1.1. Testin aikana testihuoneen lämpötilan on oltava 293–303 K (20–30 ºC). Testihuoneen 
ilman tai moottorin imuilman absoluuttisen kosteuden (H) on oltava seuraavanlainen: 
 
5,5 # H # 12,2 (g H20/kg kuivaa ilmaa) 
 
6.1.2. Ajoneuvon on testin aikana oltava suunnilleen vaakatasossa, jotta polttoaineen 
jakelussa ei ilmenisi mitään tavanomaisesta poikkeavaa. 
 
6.1.3. Ajoneuvoon kohdistetaan nopeudeltaan vaihteleva ilmavirtaus. Tuulennopeuden on 
oltava sellainen, että 10 km:n tuntinopeudesta aina vähintään 50 km:n tuntinopeuteen 
asti ilman vaakasuora nopeus puhaltimen suuaukossa on ∀ 5 km/h vastaavasta 
dynamometrirullan vauhdista. Puhallinta koskeva lopullinen valinta tapahtuu 
seuraavien ominaispiirteiden mukaan:  
 
Alue: vähintään 0,2 m2 
Matalamman reunan korkeus maasta: noin 20 cm 
Etäisyys auton etuosasta: noin 30 cm. 
 
Vaihtoehtoisesti puhallinnopeuden on oltava vähintään 6 m/s (21,6 km/h).  
 
Tuulettimen korkeutta voidaan muuttaa eritysajoneuvojen osalta (esimerkiksi 
pakettiautot, maastoajoneuvot) valmistajan pyynnöstä. 
 
6.1.4. Testin aikana on nopeus kirjattava ylös ajan funktiona tai kerättävä 
tietojenhankintajärjestelmällä siten, että suoritettujen syklien oikeellisuus voidaan 
tarkistaa. 
 
6.2. Moottorin käynnistäminen  
 
6.2.1. Moottori on käynnistettävä tarkoitukseen varatuilla laitteilla valmistajan ohjeiden 
mukaisesti siten kuin ne esiintyvät ajoneuvon käyttäjän käsikirjassa. 
 
6.2.2. Ensimmäinen ajojakso alkaa moottorin käynnistyksen alkaessa. 
 
6.2.3. Kun polttoaineena käytetään nestekaasua, moottori saadaan käynnistää bensiinillä ja 
vaihtaa toimimaan nestekaasulla ennalta määritetyn ajan, jota kuljettaja ei voi muuttaa, 
jälkeen. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/335
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 105  
 6.3. Joutokäynti
 
 
6.3.1. Käsivalintainen tai puoliautomaattinen vaihteisto: ks. tämän liitteen lisäyksessä 1 
olevat taulukot 1.2 ja 1.3. 
 
6.3.2. Automaattivaihteisto 
 
Ensimmäisen kytkennän jälkeen valitsinta ei saa käyttää missään vaiheessa testin 
aikana, paitsi jäljempänä 6.4.3 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa tai jos valitsinta 
käytetään mahdollisen ylivaihteen kytkemiseen. 
 
6.4. Kiihdytykset  
 
6.4.1. Kiihdytykset on tehtävä siten, että kiihtyvyys olisi mahdollisimman tasainen toiminnan 
ajan. 
 
6.4.2. Jos kiihdytystä ei voida tehdä vahvistetussa ajassa, tarvittava lisäaika vähennetään, jos 
mahdollista, vaihtamiseen varatusta ajasta, mutta muuten seuraavasta tasaisen 
nopeuden jaksosta. 
 
6.4.3. Automaattivaihteistot 
 
Jos kiihdytystä ei voida tehdä vahvistetussa ajassa, vaihteenvalitsinta käytetään 
noudattaen käsivalintaisia vaihteistoja koskevia vaatimuksia. 
 
6.5. Hidastukset  
 
6.5.1. Kaikki kaupunkiajosyklin (osa 1) perusosan hidastukset tehdään nostamalla jalka 
täysin kaasulta kytkimen pysyessä päällä. Kytkin irrotetaan vaihdevipuun koskematta 
sillä seuraavista nopeuksista, kumpi on suurempi: 10 km/h tai moottorin 
joutokäyntinopeutta vastaava nopeus. 
 
Kaikki taajama-alueen ulkopuolisen ajosyklin (osa 2) hidastukset tehdään nostamalla 
jalka täysin kaasulta kytkimen pysyessä päällä. Kytkin irrotetaan vaihdevipuun 
koskematta 50 km/h:n nopeudessa viimeisessä hidastuksessa. 
 
6.5.2. Jos hidastusjakso on pitempi kuin vastaavalle vaiheelle vahvistettu aika, ajoneuvon 
jarruja käytetään, jotta syklin ajoitus saavutetaan. 
 
6.5.3. Jos hidastusjakso on lyhyempi kuin vastaavalle vaiheelle vahvistettu aika, teoreettisen 
syklin ajoitus saavutetaan yhdistämällä tasaisen nopeuden jakso tai joutokäyntijakso 
seuraavaan toimintaan. 
 
6.5.4. Kaupunkiajosyklin (osa 1) perusosan hidastusjakson lopussa (ajoneuvon pysäytys 
rullilla) vaihde siirretään vapaalle ja kytkin nostetaan. L 375/336 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 106  
 
6.6. Tasaiset nopeudet  
 
6.6.1. Kaasun pumppaamista tai sulkemista on vältettävä siirryttäessä kiihdytyksestä 
seuraavaan tasaiseen nopeuteen. 
 
6.6.2. Vakionopeusjaksot saavutetaan kiinteällä kaasupolkimen asennolla. 
 
7. KAASUJEN JA HIUKKASTEN NÄYTTEENOTTO JA ANALYSOINTI 
 
7.1. Näytteenotto  
 
Näytteenotto aloitetaan (NA) ennen moottorin käynnistystä tai käynnistystä 
aloitettaessa ja loppuu viimeisen taajaman ulkopuolisen joutokäyntijakson loppuessa 
(osa 2, näytteenoton loppuminen) (NL) tai, kun kyseessä on tyyppi VI-testi, viimeisen 
kaupunkisyklin perusjakson (osa 1) viimeisen joutokäyntijakson loppuessa. 
 
7.2. Analysointi  
 
7.2.1. Pussin sisältämät pakokaasut on analysoitava mahdollisimman pian eikä missään 
tapauksessa myöhemmin kuin 20 minuuttia testisyklin loppumisesta. Käytetyt 
hiukkassuodattimet on vietävä kammioon viimeistään tunnin kuluttua pakokaasutestin 
päättymisestä ja niitä on vakautettava siellä 2–36 tuntia ja sitten punnittava. 
 
7.2.2. Ennen kunkin näytteen analysointia on kunkin epäpuhtauden osalta analysaattorin 
asetus nollattava sopivalla nollakaasulla. 
 
7.2.3. Analysaattorit asetetaan vastaamaan kalibrointikäyriä käyttämällä vertailukaasuja, 
joiden nimellispitoisuudet ovat 70–100 prosenttia mittausalueesta. 
 
7.2.4. Tämän jälkeen analysaattorien nollakohdat tarkastetaan. Jos lukema poikkeaa edellä 
7.2.2 kohdassa tarkoitetusta asteikosta yli 2 prosenttia, menettely uusitaan. 
 
7.2.5. Tämän jälkeen näytteet analysoidaan. 
 
7.2.6. Analysoinnin jälkeen nolla- ja asteikkokohdat tarkastetaan samoilla kaasuilla. Jos 
uusintatarkastukset ovat ∀ 2 prosentin sisällä edellä 7.2.3 kohdassa saaduista, analyysi 
voidaan hyväksyä. 
 
7.2.7. Tämän jakson kaikissa kohdissa on eri kaasujen virtausmäärien ja paineiden oltava 
samat kuin on käytetty analysaattoreita kalibroitaessa. 
 
7.2.8. Kunkin kaasuista mitatun epäpuhtauden pitoisuuslukema on se, joka on luettu 
mittauslaitteesta sen tasaantumisen jälkeen Dieselmoottoreiden hiilivetypäästöjen 
massat lasketaan integroidusta HFID:in lukemasta, tarvittaessa korjattuna vaihtelevalle 
virtaukselle tämän liitteen lisäyksessä 5 esitetyllä tavalla. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/337
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 107  
  
8. KAASUMAISTEN JA HIUKKASEPÄPUHTAUSPÄÄSTÖJEN MÄÄRÄN 
MÄÄRITYS 
 
8.1. Huomioitava tilavuus  
 
Huomioitava tilavuus on korjattava vastaamaan olosuhteita 101,33 kPa ja 273,2 K. 
 
8.2. Kaasumaisten ja hiukkasepäpuhtauspäästöjen kokonaismassa  
  
Ajoneuvosta testin aikana tulleen kunkin epäpuhtauden massa m määritetään 
volumetrisen pitoisuuden ja kyseisen kaasun tilavuuden tulona huomioiden seuraavat 
tiheydet edellä mainituissa vertailuolosuhteissa. 
 
hiilimonoksidin (CO) osalta:  d = 1,25 g/l 
 
hiilivetyjen osalta: 
bensiinille (CH 1. 85)  d = 0,619 g/1 
dieselöljylle (CH l.86)  d = 0,619 g/1 
nestekaasulle (CH 2.52 5)  d = 0,649 g/l 
maakaasulle (CH 4)  d = 0,714 g/l 
 
typen oksidien (NO x) osalta: d = 2,05 g/1 
 
Testin aikana ajoneuvosta saadun hiukkaspäästön massa m määritetään punnitsemalla 
kahdella suodattimella kerättyjen hiukkasten massa, m 1 ensimmäisestä suodattimesta, 
m 2 toisesta suodattimesta: 
 
jos 0,95 (m 1 + m 2) # m 1, m = m 1, 
jos 0,95 (m 1 + m 2) > m 1, m = m 1 + m 2, 
jos m 2 > m 1, testi on hylätty. 
 
Tämän liitteen lisäyksessä 8 esitetään laskelmat esimerkkeineen, joita käytetään 
kaasumaisten ja hiukkasepäpuhtauspäästöjen massojen määrittämiseen. 
 L 375/338 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 108  
Liite 4 – Lisäys 1
 
 
TYYPPI I -TESTIN TOIMINTASYKLIN OSAT 
 
1. TOIMINTASYKLI 
 
Toimintasykli, joka koostuu osasta 1 (kaupunkiajosykli) ja osasta 2 (taajama-alueen 
ulkopuolinen ajosykli), esitetään kuvassa 1/1. 
 
2. KAUPUNKIAJOSYKLIN (Osa I) PERUSOSA 
 
(Ks. kuva 1/2 ja taulukko 1.2.) 
 
2.1. Jako vaiheittain: 
 
  Aika  (s)   prosent tia 
 Jouto käynti  60  30,8  35,4 
 
Jouto käynti,  auto lii kkuu , kyt kin pä ällä; 
yhteensä  
9  4,6   
 Vaihteen siir to  8  4,1   
 Kiihdytyk set  36  18,5   
 Tasai sen nopeuden ja kso t  57  29,2   
 Hidastu kse t  25  12,8   
 
  
195  100  
 
 
2.2. Jako vaihteiden käytön mukaan  
 
  Aika  (s)   prosent tia 
 Jouto käynti  60  30,8  
35,4 
 
Jouto käynti, au to lii kkuu , ky tkin päällä ;  
yhteensä  
9  4,6  
 
 
Vaihteen siir to  8  4,1  
 
 
Yk kösvaihde  24  12,3  
 
 
Kak kosvaihde  53  27,2  
 
 Kol mo svaihde   41  21 
 
 
  195  100  
 
 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/339
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 109  
 2.3. Yleistä 
 
Keskinopeus testin aikana:  19 km/h 
Tehollinen ajoaika:  195 s 
Teoreettinen ajomatka yhdessä syklissä: 1,013 km 
Vastaava ajomatka neljässä syklissä:  4,052 km L 375/340 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 110  
Kuva 1/1
 
 
Tyyppi I -testin toimintasykli 
 Kaupunkiajon perussykli
Osa 1Osa 2
195195195195400
1180Aika (s)
010
203040 
5060 
7080 90
100
110
120 Nopeus (km/h)
NANL
NA: Näytteenotto aloitetaan, moottori käynnistetäänNL: Näytteenoton loppuminen27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/341
 
 Taulukko 1.2 
 Kaupunkiajon perussykli alustadynamometrillä (Osa 1) 
 
 
Kestoaika  Toimin -
nan N :o  Toimin ta  Vaihe  K i i h tyvy ys  
 (m /s2)  
Nopeus 
(k m/ h)  
Toimin ta   (s)  
Vaihe  (s)  
Ku m u latii vine n 
aika 
(s)  
Kä ytettä vä va ihde 
käsi vali ntai sella 
vaih teistolla 
 1  Joutokä y nti  1      
11  
11  
11  
6 s PM + 5  s K 1  
(*) 
 2  K i i h dytys   2  
1,04  
0–15  
4  
4  
15  
1 
 3  Tasainen nopeu s  3    
15  
9  
8  
23  
1 
 4  Hidastu s  4  
-0,69  
15–1 0  
2  
5  
25  
1 
 5  Hidastu s, 
k yt ki n irti    
-0,92  
10–0  
3    
28  
K 1  (* )  
 6  Joutokä y nti  5      
21  
21  
49  
16 s PM + 5 s K 1  
(*) 
 7  K i i h dytys   6  
0,83  
0–15  
5  
12  
54  
1 
 
8  Vaihteen siirto      
2  
56   
 9  
K i i h dytys    
 
0,94  
15–32  
5   
 
61  
2 
 
10  Tasainen nopeu s  
7    
32  
24  
24  
85  
2 
 11  Hidastu s  
8  
-0,75  
32–1 0  
8  
11  
93  
2 
 
   L 375/342 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
(*)   PM = vaihde vapaalla, kytkin päällä.     K 1, K 2 = ykkös- tai kakkosvaihde kytketty, kytkin irti. 
 
 
 
  
12  Hidastu s, 
k yt ki n irti    
-0,92  
10–0  
3    
96  
K 2  (*) 
 13  Joutokä y nti  
9  
0–15  
0–15  
21    
117  
16 s PM + 5 s K 1  
(*) 
 14  K i i h dytys   
10      
5  
26  
122  
1 
 15  Vaihtee n siirto      
2  
124   
 16  K i i h dytys   
0,62  
15–3 5  
9  
133  
2 
 17  Vaihtee n siirto      
2  
135   
 18  K i i h dytys    
 
0,52  
35–5 0  
8   
 
143  
3 
 19  Tasainen nopeu s  
11    
50  
12  
12  
155  
3 
 20  Hidastu s  
12  
-0,52  
50–3 5  
8  
8  
163  
3 
 21  Tasainen nopeu s  
13    
35  
13  
13  
176  
3 
 22  Vaihtee n siirto  
14      
2  
12  
178   
 23  Hidastu s  
-0,99  
35–1 0  
7  
185  
2 
 24  Hidastu s, 
k yt ki n irti   
 -0,92  10–0  3   
 188  K
2  (* )  
 25  Joutokä y nti  15      7  7  195  7 s PM (*) 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/343
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 113 Liite 4 – Lisäys 1 
 
Kuva 1/2
 
Tyyppi I -testin kaupunkiajosyklin perusosa 
 1148232152524832152928128132737
1148521122411212612813127
11111 
122222
3333
K1 K1K1 K1 
K2 PM
PMPM
R
R
RR 
K2 
K
K
K
K
050100200
150
2341 5678910111213141516171819202122232425
20 40 60V km /h10 k m/ h
15 k m/ h
32 k m/ h 35 k m/ h 50 k m/ hSELITYKSE T1 =  ykk ös vai hdeK =  kytkin  pohja a n
PM = vap a aK   K   = kytkin pohjaa n ,           ykkös-  tai kakkosvai hde kytkett yn ä
1 2 2 =  ka kkosvaihd e
R  = joutokä ynt i3 =  kolmosvaih de=  v a iht e e n s i irt o= nopeuden  (±  2 k m/ h ) j aaja n (±  1 ,0  sekun ti a) tolera nss i t
y hdistetää n  geometr isest ikussaki n  pis teessä sisäkuva n osoitta ma ll a taval l a12345t 
(s) 
1 2 3 4 5 V (km / h)S yklin  t eoreetti ne n
k uvaaj a+1 s 
-1 s
- 2 km / h +  2 km / hSYKLIN LOPP U: 195 seku nt i aOsitta iset 
v aiheaja t Sarja n  nu me rot
Sarja n  aja t
Sekunt i aL 375/344 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 114 Liite 4 – Lisäys 1  
3. TAAJAMA-ALUEEN ULKOPUOLINEN AJOSYKLI (Osa 2) 
 
 (Ks. kuva 1/3 ja taulukko 1.3.) 
 
3.1. Jako vaiheittain: 
 
 
  
Ai ka (s)  
prosenttia 
 
Joutokä y nti:  
20  
5,0 
 
Joutokä y nti, auto lii k ku u, k y t k in 
päällä; yhtee n sä:  
20 , 
5.0 
 
Vaihtee n siirto:  
6  
1,5 
 
Kiihd y t y kse t:  
103  
25,8 
 
Tasaisen nopeuden jaksot:  
209  
52,2 
 
Hidastu kse t:  
42  
10,5 
   
400  
100 
 
3.2. Jako vaihteiden käytön mukaan: 
 
   
Ai ka (s)  
prosenttia 
 
Joutokä y nti:  
20  
5,0 
 
Joutokä y nti, auto lii k ku u, k y t k in 
päällä; yhtee n sä:  
20  
5,0 
 
Vaihtee n siirto:  
6  
1,5 
 
Yk kösvai hde:  
5  
1,3 
 
Kak kosvai hde  
9  
2,2 
 
Kol mos vaihde:  
8  
2 
 
Nelosvai hde:  
99  
24,8 
 
Viitosva ihde:  
233  
58,2 
   
400  
100 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/345
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 115 Liite 4 – Lisäys 1 
 3.3. Yleistä 
 
Keskinopeus testin aikana: 62,6 km/h 
Tehollinen ajoaika: 400 s 
Teoreettinen ajomatka yhdessä syklissä: 6,955 km 
Suurin nopeus: 120 km/h 
Suurin kiihtyvyys: 0,833 m/s2 
Suurin hidastuvuus: -1,389 m/s2 
 L 375/346 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
 
Taulukko 1.3  
 
Tyyppi I -testin taajama-alueen ulkopuolinen ajosykli (osa 2) 
 
 
 
Kestoaika  
Toimin-
nan N:o  
Toiminta  
Vaihe N:o  
Kiihtyvyys 
(m/s2)  
Nopeus 
(km/h)  
Toiminta  (s)  
Vaihe (s)  
Kumulatiivi-
nen aika 
(s)  
Käytettävä 
vaihde käsi-
valintaisella 
vaihteistolla 
 
1  
Joutokäynti  
1  
    
20  
20  
20  
K 1   (1) 
 
2  
Kiihdytys  
0,83  
0  
5  
25  
1 
 
3  
Vaihteen siirto      
2  
27  
- 
 
4  
Kiihdytys  
0,62  
15–35  
9  
36  
2 
 
5  
Vaihteen siirto      
2  
38  
- 
 
6  
Kiihdytys  
0,52  
35–30  
8  
46  
3 
 
7  
Vaihteen siirto  
12 
     
2  
41 
 
48  
- 
 
8  
Kiihdytys   
0,43  
50–70  
13   
61  
4 
 
9  
Tasainen nopeus  
3    
70  
50  
50  
111  
5 
 
10  
Hidastus  
4  
-0,69  
70–50  
8  
8  
119  
4  s.5 + 4  s.4 
 
11  
Tasainen nopeus  
5    
50  
69  
69  
188  
4 
 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/347
 
  
12  
Kiihdytys  
6  
0,43  
50–70  
13  
13  
201  
4 
 
13  
Tasainen nopeus  
7  
  
70  
50  
50  
251  
5 
 
14  
Kiihdytys  
8  
0,24  
70–100  
35  
35  
286  
5 
 
15  
Tasainen nopeus  (2)  
9    
100  
30  
30  
316  
5 (2) 
 
16  
Kiihdytys (2)  
10  
0,28  
100–120  
20  
20  
336  
5 (2) 
 
17  
Tasainen nopeus (2)  
11    
120  
10  
20  
346  
5 (2) 
 
18  
Hidastus  (2)  
-0,69  
120–80  
16  
34  
362  
5 (2) 
 
19  
Hidastus  (2)  
12 
 
-1,04  
80–50  
8    
370  
5 (2) 
 
20  
Hidastus, 
kytkin irti   
1,39  
50–0  
10   
380  
K5 (1) 
 
21  
Joutokäynti  
13      
20  
20  
400  
PM (1) 
 
  
(1) PM = vaihde vapaalla, kytkin päällä. 
  K 1,K 5 = ykkös- tai viitosvaihde kytketty, kytkin irti 
 
(2) Lisävaihteita voidaan käyttää valmistajan suositusten mukaisesti, jos ajoneuvon vaihteistossa on enemmän kuin viisi vaihdet ta. 
  
 
   L 375/348 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 118 Liite 4 – Lisäys 1  
Kuva 1/3
 
 
Tyyppi I -testin taajama-alueen ulkopuolinen ajosykli (osa 2) 
 
 
 123 4
56789101112131415161718192021
0 10 20
30
40
50 60 70 80 90 100 110 120050100150200250300350400
Vaiheet 
Nopeus (km/h)Aika (s)27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/349
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 119 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
Liite 4 – Lisäys 2  
 
ALUSTADYNAMOMETRI 
 
1.  MÄÄRITELMÄ ALUSTADYNAMOMETRISTÄ KIINTEÄLLÄ 
KUORMITUSKÄYRÄLLÄ 
 
1.1.  Johdanto 
 
Jos alustadynamometrillä ei voi jäljitellä kokonaisajovastuksia nopeuksilla 10–
120 km/h, on suositeltavaa käyttää alustadynamometriä, jolla on jäljempänä 
määritellyt ominaisuudet. 
 
1.2.  Määritelmä 
 
1.2.1. Alustadynamometri voi olla yksi- tai kaksirullainen. 
Eturulla käyttää suoraan tai epäsuorasti inertiamassoja ja tehon absorptiolaitetta. 
 
1.2.2. Jarrulaitteen ja alustadynamometrin sisäisten kitkavaikutusten absorboima kuorma 0-
nopeudesta 120 km:n tuntinopeuteen on seuraava:  
 
F = (a + b.V2) ∀ 0,1.F 80   (ei ole negatiivinen)  
 
jossa:  
 
F  = alustadynamometrin absorboima kokonaiskuorma (N) 
a  = pyörimisvastuksen arvoekvivalentti (N) 
b  = ilmanvastuksen kerroinekvivalentti [N/(km/h)2] 
V  = nopeus (km/h)  
F 80 = kuorma nopeudessa 80 km/h (N). 
 
2. DYNAMOMETRIN KALIBROINTIMENETELMÄ 
 
2.1.  Johdanto 
 
Tässä lisäyksessä esitetään dynamometrin jarrun absorboiman kuorman 
määritysmenetelmä. Absorboitunut kuorma muodostuu kitkavaikutusten ja 
jarrulaitteiston absorboimasta kuormasta. 
 
Dynamometri otetaan käyttöön testissä käytettävien testinopeuksien ulkopuolella. 
Dynamometrin käynnistämiseen käytettävä laite kytketään irti: vetorullan 
pyörimisnopeus laskee. L 375/350 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 120 Liite 4 – Lisäys 1  
 
Tehon absorptioyksikkö ja kitkavaikutukset vaimentavat rullien liike-energiaa. Tämä 
menetelmä ei huomioi vaihtelua rullien sisäisissä kitkavaikutuksissa sen mukaan, 
onko rullien päällä ajoneuvo vai ei. Takarullan kitkavaikutusta ei huomioida, kun se 
on vapaa. 
 
2.2. Kuorman mittauslaitteiston kalibroiminen 80 km/h nopeuteen absorboidun kuorman 
funktiona 
 
On käytettävä seuraavaa menettelyä (ks. myös kuvaa 2/1). 
 
2.2.1. Mitataan rullan pyörimisnopeus, jollei sitä vielä ole tehty. Voidaan käyttää viidettä 
pyörää, kierroslaskuria tai muuta menetelmää. 
 
2.2.2. Asetetaan ajoneuvo dynamometrille tai käytetään muuta tapaa dynamometrin 
käynnistykseen. 
 
2.2.3. Käytetään vauhtipyörää tai muuta inertian simulointijärjestelmää kyseiselle 
inertialuokalle. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/351
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 121 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
Alustadynamometrin absorboimaa tehoa kuvaava kaavio 
 
LOAD = KUOR MA, SPEED = NOPEUS 
 
□ = F = a + b · V2 ●  = (a + b V2) - 0,1 · F 80 ∈ = (a + b · V2) + 0,1 · F 80 
 
 
2.2.4. Kiihdytetään dynamometri nopeuteen 80 km/h. 
 
2.2.5. Kirjataan mitattu kuorma F i (N). 
 
2.2.6. Kiihdytetään dynamometri nopeuteen 90 km/h. 
 
2.2.7. Kytketään dynamometrin käynnistykseen käytetty laite irti. 
 
2.2.8. Merkitään muistiin aika, jossa dynamometrin nopeus laskee 85 km/h:stä 75 km/h:iin. 
 
2.2.9. Säädetään tehon absorptiolaite eri tasolle. 
 
2.2.10. Edellä 2.2.4–2.2.9 kohdan vaatimukset on toistettava riittävän usein, jotta katetaan 
käytetyt kuorman vaihtelut. 
  L 375/352 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 122 Liite 4 – Lisäys 1  
2.2.11. Lasketaan absorboitunut kuorma seuraavan kaavan avulla:  
 
 
 
jossa:  
 
F = absorboitunut kuorma N:ssä 
M i = ekvivalentti-inertia kilogrammoina (ilman vapaana pyörivän 
  taemman rullan inertiavaikutuksia) 
∆ V = poikkeama vauhdin osalta m/s (10 km/h = 2,775 m/s) 
t = rullan hidastumiseen nopeudesta 85 km/h nopeuteen 75 km/h 
 kulunut aika. 
 
2.2.12.1. Kuviossa 2/2 esitetään mitattu kuorma nopeuden ollessa 80 km/h kyseisellä 
nopeudella absorboituneen kuorman funktiona. 
 
Kuvio 2/2  
 
Nopeudessa 80 km/h mitattu kuorma kyseisellä nopeudella absorboituneen kuorman funktiona 
 
 
Load indicated = Mitattu kuorma, Load absorbed = Absorboitunut kuorma 
 
2.2.13. Edellä 2.2.3–2.2.12 kohdassa esitetyt vaatimukset on toistettava kaikille käytetyille 
inertialuokille. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/353
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 123 Liite 4 – Lisäys 1 
 
2.3. Kuorman mittauslaitteiston kalibroiminen absorboidun kuorman funktiona muilla 
nopeuksilla. Edellä 2.2 kohdassa esitetyt menettelyt on toistettava riittävän usein 
valituille nopeuksille. 
 
2.4. Dynamometrin kuorman absorptiokäyrän tarkastaminen vertailuarvosta 80 km/h 
nopeudella. 
 
2.4.1. Asetetaan ajoneuvo dynamometrille tai käytetään muuta tapaa dynamometrin 
käynnistykseen. 
 
2.4.2. Säädetään dynamometri absorboituun kuormaan 80 km/h:ssä. 
 
2.4.3. Kirjataan absorboitunut kuorma nopeuksilla 120, 100, 80, 60, 40 ja 20 km/h. 
 
2.4.4. Piirretään käyrä F(V) ja tarkastetaan, että se vastaa tämän lisäyksen 1.2.2 kohdan 
vaatimuksia. 
 
2.4.5. Toistetaan 2.4.1–2.4.4 kohdassa annettu menettely muilla kuorma F:n arvoilla 80 
km/h:ssa ja muilla inertia-arvoilla. 
 
2.5. Samaa menettelyä on käytettävä voiman tai vääntömomentin kalibrointiin.  
 
3.  DYNAMOMETRIN SÄÄTÖ 
 
3.1. Asetusmenetelmät 
 
3.1.1. Johdanto 
 
Tämä menetelmä ei ole suositeltava ja sitä saa käyttää vain kiinteän kuormituskäyrän 
dynamometreille kuorman säädön mittaamiseksi 80 km/h nopeudessa eikä sitä voi 
käyttää sellaisten ajoneuvojen osalta, joissa on dieselmoottori. 
 
3.1.2. Testikojeisto 
 
Alipaine (tai absoluuttipaine) ajoneuvon imusarjassa on mitattava ± 0,25 kPa:n 
tarkkuudella. Paineen arvoa on voitava tallentaa jatkuvasti tai enintään yhden 
sekunnin välein. Nopeuden arvoa on tallennettava jatkuvasti ∀ 0,4 km/h:n 
tarkkuudella. 
 
3.1.3. Testi tiellä 
 
3.1.3.1. Varmistetaan, että tämän liitteen lisäyksessä 3 olevan 4 jakson vaatimukset täyttyvät. 
 
3.1.3.2. Ajetaan ajoneuvolla tasaista 80 km/h nopeutta ja tallennetaan nopeus ja alipaine (tai 
absoluuttipaine) edellä olevan 3.1.2 kohdan vaatimusten mukaisesti. L 375/354 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 124 Liite 4 – Lisäys 1  
 
3.1.3.3. Toistetaan edellä 3.1.3.2 kohdassa vahvistettu menettely kolme kertaa molempiin 
suuntiin. Kaikki kuusi ajoa on tehtävä neljän tunnin kuluessa. 
 
3.1.4. Tulosten käsittely ja hyväksyntäkriteerit 
 
3.1.4.1. Tarkastellaan 3.1.3.2 ja 3.1.3.3 kohdan mukaisesti saatuja tuloksia. (Nopeus ei saa 
olla pienempi kuin 79,5 km/h tai suurempi kuin 80,5 km/h kauemmin kuin yhden 
sekunnin ajan.) Luetaan kustakin ajosta alipaine sekunnin välein ja lasketaan 
alipaineen keskiarvo (v) ja keskihajonta (keskihajonnat). Laskentaan on sisällyttävä 
vähintään 10 alipainelukemaa. 
 
3.1.4.2. Keskihajonta ei saa ylittää 10 prosenttia keskiarvosta (v) kussakin ajossa. 
 
3.1.4.3. Lasketaan keskiarvo kuudelle ajolle (kolme ajoa kumpaankin suuntaan). 
 
3.1.5. Dynamometrin säätö 
 
3.1.5.1. Valmistelu 
 
Suoritetaan tämän liitteen lisäyksessä 3 olevassa 5.1.2.2.1–5.1.2.2.4 kohdassa 
eritellyt toiminnat. 
 
3.1.5.2. Kuorman säätö 
 
Lämmityksen jälkeen ajetaan ajoneuvoa tasaisella 80 km/h nopeudella ja säädetään 
dynamometrin kuorma siten, että alipainelukema (v) on edellä 3.1.4.3 kohdan 
mukainen. Poikkeama siitä ei saa olla suurempi kuin 0,25 kPa. Tähän on käytettävä 
samoja mittauslaitteita kuin testissä tiellä. 
 
3.2. Vaihtoehtoiset asetusmenetelmät 
 
Ajoneuvon valmistajan suostumuksella voidaan käyttää seuraavaa menetelmää: 
 
3.2.1. Jarrulaitteisto säädetään absorboimaan vetopyörästön teho tasaisella 80 km/h 
nopeudella seuraavan taulukon mukaisesti:  27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/355
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 125 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
 
 
 
Reference mass of vehicle =  Ajoneuvojen vertailumassa, Equivalent inertia = Ekvivalentti-inertia, Power and load  
absorbed by the dynamomet er at 80 km/h = Dynamometrin absorboima teho ja kuorma 80 km/h nopeu della,  
Coefficients = Kerroin, Rm = VM 
 
3.2.2. Muiden ajoneuvojen kuin henkilöautojen, joiden vertailupaino on suurempi kuin 
1 700 kg, ja ajoneuvojen, joiden kaikki pyörät ovat vetäviä, osalta 3.2.1 kohdan 
taulukossa esitetyt tehoarvot kerrotaan tekijällä 1,3. 
 
 
 L 375/356 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 126 Liite 4 – Lisäys 1  
Liite 4 – Lisäys 3
 
 
AJONEUVON AJOVASTUKSET – MITTAUSMENETELMÄ TIELLÄ – SIMULOINTI 
ALUSTADYNAMOMETRILLÄ 
 
1. MENETELMIEN TAVOITE 
 
Jäljempänä määriteltyjen menetelmien tavoite on mitata ajoneuvon ajovastus 
vakionopeuksilla tiellä ja simuloida tätä vastusta dynamometrillä liitteessä 4 olevan 
4.1.5 kohdan edellytysten mukaisesti. 
 
2. TIEN MÄÄRITELMÄ 
 
Tien on oltava vaakasuora ja riittävän pitkä, jotta jäljempänä tarkoitetut mittaukset 
voidaan tehdä. Nousun tai laskun on oltava vakio ∀ 0,1 prosentin tarkkuudella eikä 
se saa olla suurempi kuin 1,5 prosenttia. 
 
3. ULKOILMAN OLOSUHTEET 
 
3.1. Tuuli 
 
Testaus voidaan tehdä vain tuulilla, joiden nopeuksien keskiarvo on pienempi kuin 3 
m/s ja suurimmat nopeudet pienempiä kuin 5 m/s. Lisäksi tuulen vaakasuoran 
vektoriosan testaustiehen nähden on oltava pienempi kuin 2 m/s. Tuulen nopeus on 
mitattava 0,7 m tien pinnan yläpuolelta. 
 
3.2. Kosteus 
 
Tien on oltava kuiva. 
 
3.3. Paine – Lämpötila 
 
Testin aikana ilman tiheys ei saa poiketa enempää kuin ∀ 7,5 prosenttia 
vertailuolosuhteista p = 100 kPa ja T = 293,2 K. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/357
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 127 Liite 4 – Lisäys 1 
 
4. AJONEUVON VAL MISTELU 
1/ 
 
4.1. Testiajoneuvon valinta 
 
Kun kaikkia ajoneuvotyyppiä koskevia variantteja ei ole mitattu, on testiajoneuvoa 
valittaessa käytettävä seuraavia perusteita. 
 
4.1.1. Kori 
 
Kun on olemassa tyypiltään erilaisia koreja, testi tehdään vähiten aerodynaamiselle 
korille. Valmistajan on toimitettava valintaa koskevat tarvittavat tiedot.  
 
4.1.2. Renkaat 
 
Testiin valitaan mahdollisimman leveät renkaat. Jos rengaskokoja on enemmän kuin 
kolme, valitaan ne renkaat, joissa on suurin kulutuspinta. 
 
4.1.3. Testipaino 
 
Testipainona käytetään ajoneuvon vertailupainoa suurimman inertialuvun mukaisesti. 
 
4.1.4. Moottori 
 
Testiajoneuvossa on oltava mahdollisimman suuri yksi tai useampi lämmönvaihdin. 
 
4.1.5. Voimansiirto 
 
Testi suoritetaan kullakin seuraavista vaihdelaatikon vaihteistotyypeistä: 
 
etuvetoinen 
takavetoinen 
kokonainen 4 x 4 
osittainen 4 x 4 
automaattivaihteinen 
käsivaihteinen 
 
                                                 
1/ Sähkökäyttöisten hybridiajoneuvojen osalta valmistaja sopii teknisen tutkimuslaitoksen 
kanssa ajoneuvon asemasta suoritettaessa tässä lisäyksessä kuvattua testiä, kunnes asiaan 
sovellettavat yhdenmukaiset tekniset määräykset on annettu. L 375/358 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 128 Liite 4 – Lisäys 1  
4.2. Sisäänajo 
 
Ajoneuvon on oltava normaalissa ajokunnossa ja -säädöissä, ja sillä on oltava 
takanaan vähintään 3 000 km:n pituinen totutusajo. Renkaat on ajettava sisään 
samalla kuin ajoneuvokin, tai niiden kulutuspinnan urasyvyyden on oltava 90–
50 prosenttia alkuperäisestä urasyvyydestä. 
 
4.3. Tarkastukset 
 
Seuraavat tarkastukset on tehtävä ajoneuvon valmistajan asianomaiselle käytölle 
antamien ohjeiden mukaisesti: 
 
pyörät, pölykapselit, renkaat (merkki, tyyppi, paine), 
etuakseligeometria, 
jarrujen säätö (hankautumisen estäminen), 
etu- ja taka-akseleiden voitelu, 
jousituksen ja ajoneuvon maavaran säätö jne. 
 
4.4. Testin valmistelu 
 
4.4.1. Ajoneuvo kuormataan vertailumassaansa. Ajoneuvon maavaran on oltava sellainen, 
että kuorman painopiste sijaitsee ulompien etuistuinten ”R”-pisteiden puolivälissä ja 
näiden pisteiden kautta kulkevalla suoralla. 
 
4.4.2. Tiellä suoritettavissa testeissä ajoneuvon ikkunoiden on oltava kiinni. 
Ilmastointilaitteiden, valaisimien ym. suojusten on oltava pois käytöstä -asennossa. 
 
4.4.3. Ajoneuvon on oltava puhdas. 
 
4.4.4. Ajoneuvo saatetaan sopivalla tavalla tavanomaiseen käyntilämpötilaan välittömästi 
ennen testiä. 
 
5. MENETELMÄT 
 
5.1. Energian muutosmenetelmä rullauksen aikana 
 
5.1.1. Tiellä 
 
5.1.1.1. Testilaitteisto ja virhe 
 
Ajan mittausvirheen on oltava pienempi kuin 0,1 s. 
Nopeuden mittausvirheen on oltava pienempi kuin 2 prosenttia. 
 
5.1.1.2. Testausmenettely 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/359
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 129 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
5.1.1.2.1. Kiihdytetään ajoneuvo 10 km/h suurempaan nopeuteen kuin valittu testinopeus V. 
 
5.1.1.2.2. Siirretään vaihde ”vapaa” asentoon. 
 
5.1.1.2.3. Mitataan aika (t 1), joka kuluu hidastumiseen nopeudesta 
 
V 2 = V + ∆V   km/h   nopeuteen   V 1 = V - ∆V   km/h 
 
5.1.1.2.4. Suoritetaan sama testi vastakkaiseen suuntaan: t 2 
 
5.1.1.2.5. Lasketaan aikojen t 1 ja t 2 keskiarvo T. 
 
5.1.1.2.6. Toistetaan nämä testit useita kertoja, jotta tilastollinen tarkkuus (p) keskiarvosta 
 
ei ole suurempi kuin 2 prosenttia (p # 2 prosenttia) 
 
Tilastollinen tarkkuus (p) määritellään: 
 
jossa: 
 
t = alla olevassa taulukossa annettu kerroin, 
n = testien lukumäärä,   
s = keskihajonta   
 
 
n  
4  
5  
6  
7  
8  
9  
10  
11  
12  
13  
14  
15 
 
t  
3,2  
2,8  
2,6  
2,5  
2,4  
2,3  
2,3  
2,2  
2,2  
2,2  
2,2  
2,2 
 
n t/   
1,6  
1,25  
1,06  
0,94  
0,85  
0,77  
0,73  
0,66  
0,64  
0,61  
0,59  
0,57 
 
5.1.1.2.7. Lasketaan teho kaavasta: 
 
 
  
jossa: 
 
∑
= −−n
i nT Ti
1 12) (L 375/360 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 130 Liite 4 – Lisäys 1  
 
P ilmaistaan kilowatteina, 
 
V = testin nopeus m/s, 
 
∆V = nopeuden poikkeama nopeudesta V m/s, 
 
M = vertailumassa kg, 
 
T = aika sekunteina (s). 
 
5.1.1.2.8. Ajoradalla määritettyä tehoa (P) korjataan ympäröivien olosuhteiden mukaan 
seuraavasti: 
 
 P korja tt u   =  K . P mi ta tt u   
 
K = () []⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛+ − +pp
RRttKRR
TAERO
R
TR 0
0 . 1  
 
jossa: 
 
R R =  rullausvastus nopeudessa V 
R AERO  =  ilmanvastus nopeudessa V  
R T =  kokonaisajovastus = R R + R AERO 
K R =  rullausvastuksen lämpötilaa koskeva korjaustekijä, jonka 
 on oltava: 8,64 Α 10-3/°C, tai viranomaisen hyväksymä 
valmistajan korjaustekijä 
t   = tietestissä ympäröivä lämpötila °C 
t 0 = vertailulämpötila = 20 °C  
ρ = ilmantiheys testiolosuhteissa  
ρ 0 = ilmantiheys vertailuolosuhteissa (20 °C, 100 kPa)  
 
Ajoneuvon valmistajan on täsmennettävä suhteet R R/R T ja R AERO/R T yhtiössä 
tavanomaisesti saatavissa olevan tiedon perusteella. 
 
Jos arvoja ei ole saatavissa, voidaan käyttää seuraavan kaavan avulla saatavia 
pyörintä- ja kokonaisvastuksen suhteita, jollei valmistajan ja kyseisen teknisen 
laitoksen välisestä sopimuksesta muuta johdu: 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/361
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 131 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
 
jossa:  M = ajoneuvon massa kilogrammoina  
   sekä kunkin nopeuden osalta seuraavassa taulukossa esitetyt tekijät a ja b: 
 
V (km/h) a b 
20 
40 60 80 
100 120 7,24 Α 10
-5 
1,59 Α 10-4 
1,96 Α 10-4 
1,85 Α 10-4 
1,63 Α 10-4 
1,57 Α 10-4 0,82 0,54 0,33 0,23 0,18 0,14 
 
 
 
5.1.2. Dynamometrillä 
 
5.1.2.1. Mittauslaitteisto ja tarkkuus 
 
Laitteiston on oltava samanlainen kuin tiellä käytetty. 
 
5.1.2.2. Testausmenettely 
 
5.1.2.2.1. Asennetaan ajoneuvo testidynamometrille. 
 
5.1.2.2.2. Säädetään vetopyörien rengaspaine (kylmänä) dynamometrin vaatimaan arvoon. 
 
5.1.2.2.3. Säädetään dynamometrin ekvivalentti-inertia. 
 
5.1.2.2.4. Saatetaan ajoneuvo ja dynamometri käyttölämpötilaan sopivalla tavalla. 
 
5.1.2.2.5. Suoritetaan edellä 5.1.1.2 kohdassa (lukuun ottamatta 5.1.1.2.4 ja 
5.1.1.2.5 kohtaa) esitetyt toiminnat ja korvataan 5.1.1.2.7 kohdan kaavassa tekijä 
M tekijällä I. 
 L 375/362 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 132 Liite 4 – Lisäys 1  
5.1.2.2.6. Säädetään jarrulaitteisto siten, että saadaan korjattu teho (5.1.1.2.8 kohta) ja että 
ajoneuvon massan (M) ajoradalla ja käytettävän testimassan ekvivalentti-inertian 
välinen ero otetaan huomioon. Tämä voidaan suorittaa laskemalla tiellä 
keskimääräinen vapaalla ajettaessa kuluva hidastusaika nopeudesta V2 
nopeuteen V1 ja laskemalla sama aika dynamometrillä seuraavien suhteiden 
avulla:  
 
 
  
 
corrected = korjattu, measured = mitattu 
 
K = edellä 5.1.1.2.8 kohdassa täsmennetty arvo. 
 
5.1.2.2.7. Teho P a, jonka dynamometri tulee absorboimaan, olisi määritettävä, jotta saman 
ajoneuvon osalta saataisiin eri päivinä sama teho (5.1.1.2.8 kohta).  
 
5.2. Vääntömomentin mittausmenetelmä vakionopeudella 
 
5.2.1. Tiellä 
 
5.2.1.1. Mittauslaitteisto ja virhe 
 
Vääntömomentin mittaus on suoritettava sopivalla mittauslaitteella, joka antaa 
∀ 2 prosentin tarkkuuden. 
 
Nopeusmittauksen tarkkuuden on oltava ∀ 2 prosenttia. 
 
5.2.1.2. Testausmenettely 
 
5.2.1.2.1. Kiihdytetään ajoneuvo valittuun vakiintuneeseen nopeuteen V. 
 
5.2.1.2.2. Tallennetaan vääntömomentti C t ja nopeus vähintään 20 sekunnin ajan. Tiedot 
rekisteröivän järjestelmän tarkkuuden on oltava vähintään ∀ 1 Nm 
vääntömomentin osalta ja ∀ 0,2 km/h nopeuden osalta. 
 
5.2.1.2.3. Vääntömomentin C t ja nopeuden poikkeamat suhteessa aikaan saavat olla 
enintään 5 prosenttia mittausjakson kunkin sekunnin aikana. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/363
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 133 Liite 4 – Lisäys 1 
 
5.2.1.2.4. Vääntömomentti C
t1 on keskimääräinen vääntömomentti, joka saadaan 
seuraavasta kaavasta: 
 
 
  
 
 
5.2.1.2.5. Suoritetaan testi kumpaankin suuntaan kolme kertaa. Keskimääräinen 
vääntömomentti määritetään vertailunopeuden osalta kuuden mittauksen 
perusteella. Jos keskimääräinen nopeus poikkeaa enemmän kuin 1 km/h 
vertailunopeudesta, on keskimääräisen vääntömomentin laskennassa käytettävä 
lineaarista regressiota. 
 
5.2.1.2.6. Määritetään näiden kahden vääntömomentin C t1 ja C t2 keskiarvo ts. C t. 
 
5.2.1.2.7. Ajomatkalla määritettyä keskimääräistä vääntömomenttia C T on korjattava 
ympäröivien olosuhteiden mukaisesti seuraavalla tavalla: 
 
C Tkorjat tu   =  K . C Tmit at tu   
 
jossa K:n osalta määritelmä löytyy tämän lisäyksen 5.1.1.2.8 kohdasta. 
 
5.2.2. Dynamometrillä 
 
5.2.2.1. Mittauslaitteisto ja virhe 
 
Laitteiston on oltava samanlainen kuin tiellä käytetty. 
 
5.2.2.2. Testausmenettely 
 
5.2.2.2.1. Toteutetaan edellä 5.1.2.2.1–5.1.2.2.4 kohdassa esitetyt toimenpiteet. 
 
5.2.2.2.2. Toteutetaan edellä 5.2.1.2.1–5.2.1.2.4 kohdassa esitetyt toimenpiteet. 
 
5.2.2.2.3. Säädetään jarrutuslaitteisto siten, että se vastaa edellä 5.2.1.2.7 kohdassa esitettyä 
korjattua ajomatkalla saatua kokonaisvääntömomenttia. 
 
5.2.2.2.4. Suoritetaan samat toiminnat kuin 5.1.2.2.7 kohdassa samaa tarkoitusta varten. 
 
 L 375/364 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 134 Liite 4 – Lisäys 1  
Liite 4 – Lisäys 4
 
 
 
MUIDEN KUIN MEKAANISTEN INERTIOIDEN TARKASTUS 
 
1. TAVOITE 
 
Tässä lisäyksessä esitetty menetelmä tekee mahdolliseksi tarkastaa, että 
dynamometrin simuloitu kokonaisinertia toteutuu tyydyttävästi toimintasyklin 
ajovaiheissa. Dynamometrin valmistajan on esitettävä menetelmä erityisten 
vaatimusten tarkistamiseksi 3 kohdan mukaisesti. 
 
2.  PERIAATE 
  
2.1. Toimintayhtälöiden laatiminen 
 
Koska dynamometrin rullan/rullien pyörimisnopeus vaihtelee, rullan/rullien pinnassa 
vaikuttava voima voidaan esittää kaavalla: 
 
 
  
jossa: 
 
F  = voima rullan/rullien pinnassa 
 
I  = dynamometrin kokonaisinertia (ajoneuvon ekvivalentti-inertia: ks. 
5.1 kohdan taulukko) 
 
IM = dynamometrin mekaanisten massojen inertia, 
 
γ  = tangentiaalinen kiihtyvyys rullan pinnassa, 
 
F1 =  inertiavoima. 
 
Huomautus : Selitys tästä kaavasta mekaanisella inertiasimuloinnilla varustettujen 
dynamometrien osalta on liitteenä. 
 
Siten kokonaisinertia voidaan esittää seuraavasti: 
 
 I = I m+ F 1 /γ 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/365
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 135 Liite 4 – Lisäys 1 
 
jossa: 
 
I m voidaan laskea tai mitata perinteisin menetelmin, 
 
F 1 voidaan mitata dynamometrissä, 
 
γ voidaan laskea rullien kehänopeuksista. 
 
Kokonaisinertia (I) määritetään kiihdytys- tai hidastustestissä, joissa arvot ovat yhtä 
suuria tai suurempia kuin toimintasyklissä saadut. 
 
2.2. Eritelmät kokonaisinertian laskennasta 
 
Testaus- ja laskentamenetelmien on mahdollistettava kokonaisinertian I määritys 
pienemmällä kuin kahden prosentin suhteellisella virheellä (∆I/I). 
 
3.  ERITELMÄT 
 
3.1. Simuloidun kokonaishitauden I massan on oltava sama kuin vastaavan ekvivalentti-
inertian teoreettinen arvo (ks. liitteessä 4 oleva 5.1 kohta) seuraavin toleranssein: 
 
3.1.1. ∀ 5 prosenttia kunkin hetkellisen arvon teoreettisesta arvosta; 
 
3.1.2. ∀ 2 prosenttia kullekin syklin sarjalle lasketun keskiarvon teoreettisesta arvosta. 
 
3.2. Edellä 3.1.1 kohdassa esitetty raja nostetaan ∀ 50 prosenttiin yhden sekunnin ajaksi 
käynnistettäessä ja kahden sekunnin ajaksi vaihtamiskohdissa, kun ajoneuvossa on 
käsivalintainen vaihteisto. 
 
4. TARKASTUSMENETTELY 
  
4.1. Tarkastus suoritetaan kunkin testin aikana koko liitteessä 4 olevassa 2.1 kohdassa 
määritellyn syklin ajan. 
 
4.2. Kuitenkin, jos 3 kohdan vaatimukset täyttyvät hetkellisillä kiihtyvyyksillä, jotka ovat 
vähintään kolme kertaa suurempia tai pienempiä kuin teoreettisen syklin sarjoissa 
saadut arvot, edellä esitetty tarkastus ei ole tarpeen. 
 
 L 375/366 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 136 Liite 4 – Lisäys 1  
Liite 4 – Lisäys 5
 
 
PAKOKAASUPÄÄSTÖJEN NÄYTTEENOTTOJÄRJESTELMIEN KUVAUS 
 
1.  JOHDANTO 
 
1.1.  Liitteessä 4 olevassa 4.2 kohdassa esitetyt vaatimukset täyttäviä näytteenottolaitteita 
on useita tyyppejä. 
 
Jäljempänä 3.1, 3.2 ja 3.3 kohdassa esitetyt laitteet voidaan hyväksyä, jos ne täyttävät 
muuttuvan laimennuksen periaatteeseen liittyvät pääkriteerit. 
 
1.2. Laboratorion on tiedotteissaan mainittava testin suorituksessa käytetty 
näytteenottojärjestelmä. 
 
2. MUUTTUVAN LAIMENNUKSEN JÄRJESTELMÄÄN LIITTYVÄT KRITEERIT 
PAKOKAASUPÄÄSTÖJEN MITTAUKSELLE 
  
2.1.  Soveltamisala  
 
Tässä jaksossa määritellään sellaisen pakokaasun näytteenottojärjestelmän 
toiminnalliset ominaisuudet, jota käytetään mittaamaan ajoneuvon pakokaasun 
todelliset päästöjen massat noudattaen tämän säännön määräyksiä. 
 
Muuttuvan laimennuksen näytteenoton periaate päästöjen massojen mittauksessa 
edellyttää, että kolme ehtoa täyttyy: 
 
2.1.1. ajoneuvon pakokaasuja on jatkuvasti laimennettava ulkoilmalla eritellyissä 
olosuhteissa; 
 
2.1.2. pakokaasujen ja laimennusilman seoksen kokonaistilavuus on mitattava tarkasti; 
 
2.1.3. jatkuva suhteellinen näyte laimennetuista pakokaasuista ja laimennusilmasta on 
kerättävä analysointia varten. 
 
Kaasupäästöjen massa määritetään suhteellisen näytteen pitoisuuksista ja testin 
aikana mitatusta kokonaistilavuudesta. Näytteen pitoisuudet korjataan ottamaan 
huomioon ulkoilman epäpuhtauspitoisuus. 
 
Lisäksi dieselmoottorilla varustetuista ajoneuvoista piirretään hiukkaspäästöt. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/367
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 137 Liite 4 – Lisäys 1 
 
2.2. Tekninen yhteenveto
 
 
Kuvassa 5/1 esitetään näytteenottojärjestelmän kaavio. 
 
2.2.1.1. Ajoneuvon pakokaasut on laimennettava riittävällä määrällä ulkoilmaa, jotta vettä ei 
kondensoidu näytteenotto- ja mittausjärjestelmään. 
 
2.2.2. Pakokaasun näytteenottojärjestelmä on suunniteltava siten, että on mahdollista mitata 
CO 2-, CO-, HC- ja NOx-päästöjen keskimääräiset tilavuuspitoisuudet ja lisäksi 
dieselmoottorilla varustetuista ajoneuvoista hiukkaspäästöt, joita ajoneuvon 
testisyklin aikaiset pakokaasut sisältävät. 
 
2.2.3. Ilman ja pakokaasujen seoksen on oltava homogeenista kohdassa, jossa keräysputki 
sijaitsee (ks. 2.3.1.2 kohta jäljempänä). 
 
2.2.4. Putken on otettava laimennetuista kaasuista edustava näyte. 
 
2.2.5.  Järjestelmän on mahdollistettava laimennettujen pakokaasujen kokonaistilavuuden 
mittaaminen. 
 
2.2.6. Näytteenottojärjestelmän on oltava kaasutiivis. Muuttuvan laimennuksen 
näytteenottojärjestelmän suunnittelun ja siihen tarvittujen materiaalien on oltava 
sellaisia, etteivät ne vaikuta laimennettujen pakokaasujen epäpuhtauspitoisuuksiin. 
Jos jokin järjestelmän osa (lämmönvaihdin, sykloniseparaattori, puhallin jne.) 
muuttaisi jonkin epäpuhtauden pitoisuutta laimennetuissa pakokaasuissa eikä vikaa 
voida korjata, on sen epäpuhtauden näytteenotto suoritettava ennen kyseistä osaa. 
 
2.2.7. Jos testattava ajoneuvo on varustettu pakojärjestelmällä, jossa on enemmän kuin yksi 
pakoaukko, liitäntäputket on kytkettävä yhteen putkistolla, joka on asennettu 
mahdollisimman lähelle ajoneuvoa. 
 
2.2.8. Kaasunäytteet on kerättävä riittävän suuriin näytepusseihin, jotta kaasuvirtausta ei 
rajoiteta näytteenottojakson aikana. Pussien on oltava materiaaleista, jotka eivät 
vaikuta kaasumaisten päästöjen pitoisuuksiin (ks. jäljempänä 2.3.4.4 kohta). 
 
2.2.9. Muuttuvan laimennuksen järjestelmän on oltava siten suunniteltu, että näyte voidaan 
ottaa muuttamatta vastapainetta pakoputken päässä merkittävästi (ks. jäljempänä 
2.3.1.1 kohta). L 375/368 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 138 Liite 4 – Lisäys 1  
Kuva 5/1
 
 
Pakokaasupäästöjen mittaamiseen käytettävän muuttuvan laimennuksen järjestelmän kaavio 
 
 
 
 
Pump puV ir t au k s en  s ä ä t öv en t tiili
S uodat i n  Vi rta us m i t tar i  
Ul ko i l m a n nä y tep ussi  ( nä yte otetaa n test i n ai ka na)  Pump pu
V ir t au k s en  s ä ä t öv en t tiili
S uodat i n  Virtausmittari 
L a i m e n net t uje n pakokaas uje nnä yte p ussi ( nä y te otetaa n
testi n a ika na )
Seoksen pa i nee n 
m i tta us j a lä m p öt i la n  
 
I l m a ns uodat i n27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/369
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 139 Liite 4 – Lisäys 1 
 
2.3. Erityiset vaatimukset
 
 
2.3.1. Pakokaasun keräys- ja laimennuslaite 
 
2.3.1.1. Ajoneuvon pakoputkien ja sekoituskammion välisen yhdysputken on oltava 
mahdollisimman lyhyt; se ei saa missään tapauksessa: 
 
i) aiheuttaa staattisen paineen muuttumista yli ∀ 0,75 kPa testattavan 
ajoneuvon pakoputkissa 50 km/h nopeudessa tai yli ∀ 1,25 kPa koko testin 
aikana verrattuna niihin staattisiin paineisiin, jotka on tallennettu, kun 
ajoneuvon pakoputkiin ei ole liitetty mitään. Paine on mitattava 
pakoputkesta tai samanhalkaisijaisesta jatkeesta mahdollisimman läheltä 
putken päätä, 
 
ii) muuttaa pakokaasun luonnetta. 
 
2.3.1.2. Sekoituskammio, jossa ajoneuvon pakokaasut ja laimennusilma sekoitetaan, on 
välttämätön, jotta saadaan homogeeninen seos kammion ulostulossa. 
 
  Seoksen homogeenisuus missään keräysputken leikkauskohdassa ei saa poiketa yli 2 
prosenttia niiden arvojen keskiarvosta, jotka on saatu vähintään viidestä pisteestä, 
jotka sijaitsevat tasaisin välein kaasuvirran poikkipinnassa. Jotta voitaisiin saattaa 
olosuhteiden vaikutus pakoputkessa mahdollisimman pieneksi ja rajoittaa paineen 
lasku laimennusilman säätölaitteessa, jos sellainen on, paine sekoituskammion sisällä 
ei saa poiketa yli ∀ 0,25 kPa ilmakehän paineesta. 
 
2.3.2. Imulaite/tilavuuden mittauslaite 
 
Tässä laitteessa voi olla erilaisia kiinteitä nopeuksia, jotta varmistetaan riittävä 
virtaus veden kondensoitumisen estämiseksi. Yleensä tämä saavutetaan pitämällä 
CO 2-pitoisuus laimennetun pakokaasun näytepussissa alle kolmen tilavuusprosentin. 
 
2.3.3. Tilavuuden mittaus 
 
2.3.3.1. Tilavuuden mittauslaitteen on säilytettävä kalibrointitarkkuutensa ∀ 2 prosentissa 
kaikissa käyttötilanteissa. Jos laite ei voi kompensoida pakokaasujen ja 
laimennusilman seoksen lämpötilan muutoksia mittauspisteessä, on käytettävä 
lämmönvaihdinta pitämään lämpötila ∀ 6 K:n sisällä annetusta käyttölämpötilasta. 
 
Tarvittaessa voidaan käyttää sykloniseparaattoria suojaamaan tilavuusmittauslaitetta. 
 
2.3.3.2. Lämpötila-anturi on asennettava välittömästi ennen tilavuuden mittauslaitetta. 
Lämpötila-anturin tarkkuuden on oltava ± 1 K ja vasteajan 0,1 sekuntia 
62 prosentissa annetusta lämpötilan vaihtelusta (arvo mitattu silikoniöljyssä). L 375/370 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 140 Liite 4 – Lisäys 1  
 
2.3.3.3. Painemittausten tarkkuuden on oltava ± 0,4 kPa testin aikana. 
 
2.3.3.4. Paineen poikkeama ilmakehän paineesta mitataan ennen tilavuuden mittauslaitetta ja 
tarvittaessa sen jälkeen. 
 
2.3.4. Kaasunäytteen otto 
 
2.3.4.1.  Laimennetut pakokaasut 
 
2.3.4.1.1. Laimennettujen pakokaasujen näyte otetaan ennen imulaitetta, mutta mahdollisten 
vakauttamislaitteiden jälkeen (jos sellaisia on). 
 
2.3.4.1.2. Virtausmäärä ei saa poiketa yli ∀ 2 prosenttia keskiarvosta. 
 
2.3.4.1.3. Näytteenottomäärä ei saa laskea 5 l/min alapuolelle, eikä se saa olla enempää kuin 
0,2 prosenttia laimennettujen pakokaasujen virtausmäärästä. 
 
2.3.4.2. Laimennusilma 
 
2.3.4.2.1. Näyte laimennusilmasta otetaan vakiovirtausmäärällä läheltä ulkoilman sisääntuloa 
(suodattimen jälkeen, jos sellainen on asennettu). 
 
2.3.4.2.2.  Sekoitusalueen pakokaasut eivät saa liata ilmaa. 
 
2.3.4.2.3.  Laimennusilman näytteenottomäärän on oltava verrattavissa laimennettujen 
pakokaasujen näytteenottomäärään. 
 
2.3.4.3. Näytteenottotoimenpiteet 
 
2.3.4.3.1. Näytteenottotoimenpiteisiin käytettävien materiaalien on oltava sellaisia, etteivät ne 
muuta epäpuhtauspitoisuutta. 
 
2.3.4.3.2. Suodattimia voidaan käyttää kiinteiden hiukkasten erottamiseen näytteestä. 
 
2.3.4.3.3. Pumppuja tarvitaan siirtämään näyte näytepussiin (näytepusseihin). 
 
2.3.4.3.4. Virtauksen säätöventtiileitä ja virtausmittareita tarvitaan näytteenotossa tarvittavien 
virtausmäärien aikaansaamiseksi. 
 
2.3.4.3.5. Kaasutiiviitä pikakiinnitteisiä liittimiä voidaan käyttää kolmitoimiventtiilien ja 
näytepussien välissä, jolloin liittimet tiivistyvät automaattisesti pussin puolelta. 
Muita järjestelmiä voidaan käyttää siirtämään näytteet analysaattorille (esim. 
kolmitoimisulkuventtiilejä). 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/371
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 141 Liite 4 – Lisäys 1 
 
2.3.4.3.6. Näytekaasujen ohjaukseen käytettävien erilaisten venttiilien on oltava pikasäätöistä 
ja pikatoimista tyyppiä. 
 
2.3.4.4. Näytteen varastointi 
 
Kaasunäytteet kerätään riittävän suuriin pusseihin, jotta näytteenottomäärä ei vähene. 
Pussien on oltava materiaalista, joka ei muuta synteettisten kaasumaisten päästöjen 
pitoisuutta yli 2 prosenttia 20 minuutin jälkeen. 
 
2.4.  Lisänäytteenottoyksikkö dieselmoottorilla varustettujen ajoneuvojen testaukseen  
 
2.4.1. Erotuksena ottomoottorilla varustettujen ajoneuvojen kaasunäytteiden otosta, 
hiilivetyjen ja hiukkasten näytteenottopisteet sijaitsevat laimennustunnelissa. 
 
2.4.2. Pakokaasujen lämpöhäviöiden vähentämiseksi pakoputken pään ja laimennustunnelin 
sisäänmenon välillä putki ei saa olla yli 3,6 m pitkä, tai 6,1 m lämpöeristettynä. Sen 
sisähalkaisija ei saa olla suurempi kuin 105 mm. 
 
2.4.3. Laimennustunnelissa, joka koostuu sähköä johtavasta materiaalista valmistetusta 
suorasta putkesta, sovelletaan pääasiassa pyörrevirtausta (Reynoldsin luku ∃ 4 000), 
jotta varmistetaan, että laimennettu pakokaasu on näytteenottopisteissä homogeenistä 
ja että näyte koostuu edustavista kaasuista ja hiukkasista. Laimennustunnelin 
halkaisijan on oltava vähintään 200 mm ja järjestelmä on maadoitettava. 
 
2.4.4. Hiukkasten näytteenottojärjestelmä koostuu keräysputkesta laimennustunnelissa ja 
kahdesta sarjaan asennetusta suodattimesta. Virtauksen suunnassa ennen ja jälkeen 
kahden suodattimen on pikatoimiset venttiilit. 
 
Keräysputken on oltava muodoltaan kuvan 5/2 mukainen. 
 
2.4.5. Hiukkasten keräysputki on järjestettävä seuraavasti: 
 
Se on asennettava tunnelin keskilinjan läheisyyteen, karkeasti 10 tunnelinhalkaisijan 
päähän myötävirtaan kaasun sisääntulosta, ja sen sisähalkaisijan on oltava vähintään 
12 mm. 
 
Etäisyyden näytteenottokärjestä suodattimen kiinnikkeeseen on oltava vähintään viisi 
kertaa keräysputken halkaisija, mutta ei suurempi kuin 1 020 mm. 
 
2.4.6. Näytekaasun virtausmittausyksikkö koostuu pumpuista, kaasuvirtauksen säätimistä ja 
virtausmittareista. 
 L 375/372 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 142 Liite 4 – Lisäys 1  
2.4.7. Hiilivetyjen näytteenottojärjestelmä koostuu lämmitetystä keräysputkesta, linjasta, 
suodattimesta ja pumpusta. Keräysputki on asennettava samalle etäisyydelle 
pakokaasun sisääntulosta kuin hiukkasten keräysputki siten, ettei kumpikaan häiritse 
toisen näytteenottoa. Putken pienin sisähalkaisija on 4 mm. 
 
2.4.8. Kaikki lämmitetyt osat on pidettävä 463 K (190 ºc) ∀ 10 K:n lämpötilassa 
lämmitysjärjestelmän avulla. 
 
2.4.9. Jos virtausmäärän muutoksia ei voida kompensoida, on käytettävä lämmönvaihdinta 
ja lämpötilan säädintä 2.3.3.1 kohdassa esitetyllä tavalla, jotta varmistetaan, että 
virtausmäärä järjestelmässä on vakio ja näytteenottomäärä on vastaavassa suhteessa. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/373
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 143 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
Kuva 5/2  
 
Hiukkasten keräysputken muoto 
 
 
 
Cros s-section = Poikkileikkaus, minimum internal diame ter = pienin sisähalkaisija, Wall thickness = Seinämän  
vahvuus, Material: stainless st eel = Materiaali: ruostumaton  teräs 
 L 375/374 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 144 Liite 4 – Lisäys 1  
3.  LAITTEIDEN KUVAUS 
  
3.1.  Muuttuva laimennuslaite kiertomäntäpumpulla (PDP-CVS)  
(Kuva 5/3)  
 
3.1.1.  Kiertomäntäpumppu-vakiotilavuuskerääjä (PDP-CVS) täyttää tämän liitteen 
vaatimukset annostelemalla vakiolämpötilassa ja -paineessa pumpun läpi. 
Kokonaistilavuus mitataan laskemalla kalibroidun kiertomäntäpumpun kierrokset. 
Suhteellinen näyte saadaan ottamalla näyte pumpulla, virtausmittarilla ja virtauksen 
säätöventtiilillä vakiovirtausmäärällä. 
 
3.1.2. Kuvassa 5/3 on piirustus tällaisesta näytteenottojärjestelmästä. Koska erilaisilla 
järjestelyillä voidaan saada tarkkoja tuloksia, ei kaavion täsmällinen noudattaminen 
ole välttämätöntä. Lisälaitteita, kuten mittareita, venttiilejä, solenoideja ja kytkimiä, 
voidaan käyttää lisätietojen saamiseksi ja laitejärjestelmän toimintojen 
yhteensovittamiseen. 
 
3.1.3. Näytteenottolaitteisto koostuu: 
 
3.1.3.1. laimennusilman suodattimesta (D), joka voi tarvittaessa olla esilämmitetty. 
Suodattimessa on oltava aktiivihiili kahden paperikerroksen välissä ja sitä käytetään 
vähentämään ja stabiloimaan laimennusilmassa olevaa hiilivetypitoisuutta; 
 
3.1.3.2. sekoituskammiosta (M), jossa pakokaasu ja ilma sekoitetaan homogeeniseksi 
seokseksi; 
 
3.1.3.3. lämmönvaihtimesta (H), jonka teho on riittävä, jotta ilman ja pakokaasun seoksen 
lämpötila mitattuna välittömästi ennen kiertomäntäpumppua on koko testin ajan 
± 6 K:n sisällä suunnitellusta käyttölämpötilasta. Tämä laite ei saa vaikuttaa 
laimennettujen kaasujen epäpuhtauspitoisuuksiin, jotka erotetaan analysointia varten; 
 
3.1.3.4. lämpötilan säätöjärjestelmästä (TC), jota käytetään lämmönvaihtimen 
esilämmitykseen ennen testiä ja säätämään sen lämpötilaa testin aikana siten, että 
poikkeama suunnitellusta käyttölämpötilasta on alle ± 6 K; 
 
3.1.3.5. kiertomäntäpumpusta (PDP), jota käytetään siirtämään ilman ja pakokaasun seos 
vakiovirtausmäärällä; pumpun tuoton on oltava riittävän suuri, jotta vettä ei 
kondensoidu järjestelmään testin aikana missään toimintaolosuhteissa; tämä voidaan 
yleensä varmistaa käyttämällä kiertomäntäpumppua, jonka virtauskapasiteetti on: 
 
3.1.3.5.1. kaksinkertainen verrattuna suurimpaan pakokaasuvirtaan, joka saadaan 
toimintasyklin kiihdytyksissä, tai 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/375
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 145 Liite 4 – Lisäys 1 
 
3.1.3.5.2.  riittävä varmistamaan, että CO
2-pitoisuus laimennetun pakokaasun näytepussissa on 
pienempi kuin kolme tilavuusprosenttia bensiinin ja dieselöljyn osalta, pienempi kuin 
2,2 tilavuusprosenttia nestekaasun osalta ja pienempi kuin 1,5 tilavuusprosenttia 
maakaasun osalta; 
 
3.1.3.6.  lämpötila-anturista (T 1) (tarkkuus ∀ 0,4 kPa), joka on asennettu välittömästi ennen 
tilavuusmittaria ja jota käytetään mittaamaan kaasuseoksen ja ulkoilman välinen 
paine-ero; 
 
3.1.3.7.  painemittarista (G 1) (tarkkuus ∀ 0,4 KPa), joka on asennettu välittömästi ennen 
kiertomäntäpumppua ja jota käytetään mittaamaan kaasuseoksen ja ulkoilman 
välinen paine-ero; 
 
3.1.3.8.  toisesta painemittarista (G 2) (tarkkuus ∀ 0,4 kPa), joka on asennettu niin, että 
pumpun imupuolen ja painepuolen paine-ero voidaan rekisteröidä; 
 
3.1.3.9. kahdesta näytteenottoaukosta (S 1 ja S 2), joista otetaan vakionäytteitä 
laimennusilmasta ja laimennetusta pakokaasun ja ilman seoksesta; 
 
3.1.3.10.  suodattimesta (F), jolla poistetaan kiinteät hiukkaset analysoitaviksi kerättävistä 
kaasuvirroista; 
 
3.1.3.11.  pumpuista (P), joilla saadaan laimennusilman ja laimennetun pakokaasun ja ilman 
seoksen vakiovirtaus testin aikana; 
 
3.1.3.12.  virtauksen säätimistä (N), joilla taataan tasainen kaasunäytteiden vakiovirtaus testin 
aikana keräysputkista S 1 ja S 2; kaasunäytteiden virtauksen on oltava sellainen, että 
kunkin testin lopussa näytteiden määrä on riittävä analysointia varten (noin 10 litraa 
minuutissa); 
 
3.1.3.13. virtausmittareista (FL) kaasunäytteiden vakiovirtauksen säätämiseen ja valvontaan 
testin aikana; 
 
3.1.3.14.  pikatoimisista venttiileistä (V), joilla ohjataan kaasunäytteiden vakiovirtaus 
näytepusseihin tai ulos; 
 
3.1.3.15.  kaasutiiviistä pikalukitusliittimistä (Q) pikatoimiventtiilien ja näytepussien välissä; 
liittimen on sulkeuduttava automaattisesti näytepussin puolelle; vaihtoehtoisesti 
voidaan käyttää muita keinoja näytteiden siirtämiseen analysaattorille (esimerkiksi 
kolmitoimisulkuhanoja); 
 L 375/376 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 146 Liite 4 – Lisäys 1  
3.1.3.16.  pusseista (B) laimennetun pakokaasun ja laimennusilman näytteiden keräämiseen 
testien aikana; niiden on oltava riittävän suuria, jotta näytevirtausta ei estetä; pussin 
materiaalin on oltava sellaista, ettei se vaikuta itse mittauksiin eikä kaasunäytteiden 
kemialliseen koostumukseen (esim. laminoitua polyetyleeni/polyamidikalvoa tai 
fluorattuja monihiilivetyjä); 
 
3.1.3.17.  digitaalisesta laskimesta (C), jolla kirjataan kiertomäntäpumpun kierrokset testin 
aikana. 
 
3.1.4. Dieselmoottorilla varustettujen ajoneuvojen testauksessa tarvittavat lisälaitteet 
 
Jotta liitteessä 4 olevan 4.3.1.1 ja 4.3.2 kohdan vaatimukset täyttyisivät, on kuvassa 
5/3 katkoviivan sisään jääviä lisälaitteita käytettävä dieselmoottorilla varustettujen 
ajoneuvojen testauksessa. 
 
Fh on lämmitetty suodatin, 
 
S 3 on näytteenottopiste lähellä sekoituskammiota, 
 
V h on lämmitetty monitoimiventtiili, 
 
Q on pikaliitin, jolla ulkoilmanäyte BA voidaan analysoida HFID:llä, 
 
HFID  on lämmitetty liekki-ionisaatioanalysaattori, 
 
R ja I ovat hetkellisten hiilivetypitoisuuksien integrointi- ja 
tallennusmenetelmät, 
 
L h on lämmitetty näytelinja. 
 
Kaikki lämmitetyt osat on pidettävä 463 (190 ºC) ± 10 K:n lämpötilassa. 
 
Hiukkasten näytteenottojärjestelmä: 
 
S 4 keräysputki laimennustunnelissa, 
 
Fp suodatinyksikkö, joka koostuu kahdesta sarjaan asennetusta suodattimesta; 
kytkentäjärjestely muille rinnan kytketyille suodatinpareille, 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/377
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 147 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
näytteenottolinja, 
 
pumput, virtauksen säätimet, virtausmittausyksiköt. 
 
3.2.  Laimennuslaite kriittisen virtauksen venturiputkella (CFV-CVS-järjestelmä) (Kuva 
5/4) 
 
3.2.1. Kriittisen virtauksen venturiputken käyttö CVS-näytteenottomenettelyn yhteydessä 
perustuu kriittisen virtauksen mekaniikan periaatteisiin. Laimennuksen ja 
pakokaasun muuttuvan seoksen virtausmäärä ylläpidetään äänennopeutena, joka on 
suoraan verrannollinen kaasun lämpötilan neliöjuureen. Virtausta valvotaan, 
lasketaan ja integroidaan jatkuvasti testin ajan. 
 
Jos käytetään lisäksi toista kriittisen virtauksen näytteenottoventuriputkea, otettujen 
kaasunäytteiden suhteellisuus varmistetaan. Kun sekä paine että lämpötila ovat yhtä 
suuret kahdessa venturiputken sisäänmenoaukossa, näytteenottoon ohjatun 
kaasuvirtauksen tilavuus on suhteessa tuotettuun laimennetun pakokaasuseoksen 
kokonaistilavuuteen, ja siten tämän liitteen vaatimukset täyttyvät. L 375/378 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 148 Liite 4 – Lisäys 1  
Kuva 5/3
 
 
Vakiotilavuuskerääjä kiertomäntäpumpulla (PDP-CVS -järjestelmä) 
 
Kuva 5/4  
 Ulkoilm a
BS I MSS
PHFL
UlosQB
FP
UlosV
NFLQ
PDP
TCTGUlos
Ulos 
P
NHiilivetyjen vertailuka as u
N
Q
HF I D 
RIFhVaad it aa n va in  d ies e
134C
5 678B
E
NG1
1
T
S22
G
Vh BA N ol lausilm aA 
V
Fp27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/379
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 149 Liite 4 – Lisäys 1 
 
Vakiotilavuuskerääjä kriittisen virtauksen venturiputkella (CFV-CVS- järjestelmä) 
 
 
 Ulkoilm
a 
BS IHSS PHFL
Ulos QBF P
Ulos VFLQ
TC
TGUlos 
P
NHiilivetyjen vertailuka as u
N
Q
HF I D
RIFhVaad it aa n va in  d ieselmoottor e
134B E
NS2
Vh BA N ol l a usilm aPS
SV 
CSTG M VBL
A 
V
FpL 375/380 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 150 Liite 4 – Lisäys 1  
 
3.2.2. Kuvassa 5/4 on piirustus tällaisesta näytteenottojärjestelmästä. Koska eri 
rakennevaihtoehdoilla voidaan saada tarkkoja tuloksia, piirustuksen ehdoton 
noudattaminen ei ole tarpeen. Lisälaitteita, kuten mittareita, venttiilejä, solenoideja ja 
kytkimiä, voidaan käyttää antamaan lisätietoja ja ohjaamaan laitejärjestelmän 
toimintoja. 
 
3.2.3. Keräyslaitteisto käsittää: 
 
3.2.3.1.  laimennusilman suodattimen (D), joka voi tarvittaessa olla esilämmitetty: 
suodattimessa on oltava aktiivihiili paperikerrosten välissä, ja sitä on käytettävä 
vähentämään ja stabiloimaan laimennusilmassa olevia hiilivetyjen taustapäästöjä; 
 
3.2.3.2.  sekoituskammion (M), jossa pakokaasu ja ilma sekoitetaan homogeeniseksi 
seokseksi; 
 
3.2.3.3.  syklonierottimen (CS), jolla poistetaan kiinteät hiukkaset; 
 
3.2.3.4. kaksi keräysputkea (S 1 ja S 2), joilla otetaan näytteet laimennusilmasta sekä 
laimennetusta pakokaasusta; 
 
3.2.3.5. kriittisen virtauksen näytteenottoventuriputken (SV), jolla otetaan suhteellisia 
näytteitä laimennetusta pakokaasusta keräysputkessa S 2; 
 
3.2.3.6. suodattimen (F), jolla poistetaan kiinteät hiukkaset analysointiin ohjatuista 
kaasuvirroista; 
 
3.2.3.7. pumput (P), joilla kerätään osa ilmavirrasta ja laimennetusta pakokaasusta pusseihin 
testin aikana; 
 
3.2.3.8. virtauksen säätimen (N), jolla taataan testin aikana keräysputkesta S 1 otettujen 
kaasunäytteiden jatkuva virtaus; kaasunäytteiden virtauksen on oltava sellainen, että 
testin lopussa näytteiden määrä on riittävä analysointia varten (noin 10 litraa 
minuutissa); 
 
3.2.3.9. virtauksen tasaajan (PS) näytteenottolinjassa; 
 
3.2.3.10. virtausmittarit (FL) kaasunäytteiden virtauksen säätöä ja valvontaa varten testien 
aikana; 
 
3.2.3.11. pikatoimiset magneettiventtiilit (V), joilla ohjataan kaasunäytteiden vakiovirtaus 
näytepusseihin tai ulos; 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/381
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 151 Liite 4 – Lisäys 1 
 
3.2.3.12. kaasutiiviit pikalukitusliittimet (Q) pikatoimiventtiilien ja näytepussien välissä; 
liittimen on sulkeuduttava automaattisesti näytepussin puolelle; vaihtoehtoisesti 
voidaan käyttää muita keinoja näytteiden siirtämiseen analysaattorille (esimerkiksi 
kolmitoimisulkuhanoja); 
 
3.2.3.13. pussit (B) laimennetun pakokaasun ja laimennusilman näytteiden keräämiseen testien 
aikana; niiden on oltava riittävän suuria, jotta näytevirtausta ei estetä; pussin 
materiaalin on oltava sellaista, ettei se vaikuta itse mittauksiin eikä kaasunäytteiden 
kemialliseen koostumukseen (esim. laminoitua polyetyleeni/polyamidikalvoa tai 
fluorattuja monihiilivetyjä); 
 
3.2.3.14. painemittarin (G), jonka tarkkuus on ∀ 0,4 kPa; 
 
3.2.3.15. lämpötila-anturin (T), jonka tarkkuus on ∀ 1 K ja toimintaviive 0,1 sekuntia 
62 prosenttiin lämpötilan muutoksesta (mitattuna silikoniöljyssä); 
 
3.2.3.16. mittaavan kriittisen virtauksen venturiletkun (MV), jolla mitataan laimennetun 
pakokaasun virtaustilavuus; 
 
3.2.3.17. puhaltimen (BL), jonka teho riittää käsittelemään laimennetun pakokaasun 
kokonaistilavuuden. 
 
3.2.3.18. CFV-CVS-järjestelmän kapasiteetin on oltava sellainen, että missään testin aikana 
mahdollisesti esiintyvissä olosuhteissa vettä ei kondensoidu. Tämä voidaan yleensä 
varmistaa käyttämällä puhallinta, jonka teho on: 
 
3.2.3.18.1. kaksinkertainen verrattuna toimintasyklin kiihdytysten tuottamaan suurimpaan 
pakokaasuvirtaan, tai 
 
3.2.3.18.2. riittävä varmistamaan, että CO 2-pitoisuus laimennetun pakokaasun näytepussissa on 
pienempi kuin 3 tilavuusprosenttia. 
 
3.2.4.  Dieselmoottorilla varustettujen ajoneuvojen testauksessa tarvittavat lisälaitteet 
 
Jotta liitteessä 4 olevan 4.3.1.1 ja 4.3.2 kohdan vaatimukset täyttyisivät, on kuvassa 
5/4 katkoviivan sisään jääviä lisälaitteita käytettävä dieselmoottorilla varustettujen 
ajoneuvojen testauksessa. 
 
Fh on lämmitetty suodatin, 
 
S 3 on hiilivetynäyte, 
 
V h on lämmitetty monitoimiventtiili, 
 L 375/382 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 152 Liite 4 – Lisäys 1  
Q on pikaliitin, jolla ulkoilmanäyte BA voidaan analysoida HFID:llä, 
 
HFID on lämmitetty liekki-ionisaatioanalysaattori, 
 
R ja I ovat hetkellisten hiilivetypitoisuuksien integrointi- ja 
tallennusmenetelmät, 
 
L h on lämmitetty näytelinja. 
 
Kaikki lämmitetyt osat on pidettävä 463 (190 ºC) ∀ 10 K:n lämpötilassa. 
 
Jos muuttuvan virtauksen kompensointi ei ole mahdollista, tarvitaan tämän lisäyksen 
3.1.3 kohdassa esitetty lämmönvaihdin (H) ja lämpötilan säätöjärjestelmä (TC) 
takaamaan vakiovirtaus venturiletkun (MV) läpi ja siten suhteellinen virtaus S 3:n 
läpi. 
 
S 4 keräysputki laimennustunnelissa, 
 
Fp  suodatinyksikkö, joka koostuu kahdesta sarjaan asennetusta suodattimesta; 
kytkentäjärjestely muille rinnan kytketyille suodatinpareille, 
 
näytteenottolinja, 
 
pumput, virtauksen säätimet, virtausmittausyksiköt. 
 
 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/383
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 153 Liite 4 – Lisäys 1 
 
Liite 4 – Lisäys 6
 
 
LAITTEIDEN KALIBROINTIMENETELMÄ 
 
1. KALIBROINTIKÄYRÄN MÄÄRITYS 
 
1.1. Kukin tavanomaisesti käytetty toiminta-alue kalibroidaan liitteessä 4 olevan 
4.3.3 kohdan vaatimusten ja seuraavan menettelyn mukaisesti: 
 
1.2. Analysaattorin kalibrointikäyrä määritetään vähintään viiden kalibrointipisteen 
avulla, jotka ovat mahdollisimman tasaväliset. Suurimman pitoisuuden omaavan 
kalibrointikaasun nimellispitoisuuden on oltava vähintään 80 prosenttia täydestä 
asteikkoarvosta. 
 
1.3. Kalibrointikäyrä lasketaan pienimmän neliösumman menetelmällä. Jos tuloksen 
polynominen aste on suurempi kuin 3, kalibrointipisteiden määrän on oltava 
vähintään yhtä suuri kuin tämä polynominen aste ± 2. 
 
1.4. Kalibrointikäyrä ei saa poiketa yli ∀ 2 prosenttia kunkin kalibrointikaasun 
nimellisarvosta. 
 
1.5. Kalibrointikäyrän muoto 
 
Kalibrointikäyrän muodosta ja kalibrointipisteistä on mahdollista tarkastaa, että 
kalibrointi on oikein suoritettu. Analysaattorin erilaiset ominaismuuttujat on 
ilmoitettava, erityisesti seuraavat: 
 
asteikko, 
herkkyys, 
nollapiste, 
päivä, jona kalibrointi on suoritettu. 
 
1.6. Jos tutkimuslaitosta tyydyttävällä tavalla voidaan osoittaa, että vaihtoehtoinen 
teknologia (esimerkiksi tietokone, sähköisesti ohjattu aluekytkin ym.) antaa 
vastaavan tarkkuuden, näitä vaihtoehtoja voidaan käyttää. 
 
1.7. Kalibroinnin todentaminen 
 
1.7.1. Kukin tavanomaisesti käytetty toiminta-alue on tarkastettava ennen kutakin analyysiä 
seuraavasti: 
 
1.7.2.  Kalibrointi tarkastetaan käyttämällä nollakaasua ja vertailukaasua, jonka nimellisarvo 
on 80–95 prosenttia analysoitavasta oletusarvosta. 
 L 375/384 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 154 Liite 4 – Lisäys 1  
1.7.3.  Jos tarkastelluissa kahdessa pisteessä arvo ei poikkea teoreettisesta arvosta enempää 
kuin ∀ 5 prosenttia täydestä asteikkoarvosta, säätöparametreja voidaan muuttaa. Jos 
näin ei ole, on uusi kalibrointikäyrä määritettävä tämän lisäyksen 1 kohdan 
mukaisesti. 
 
1.7.4. Testauksen jälkeen käytetään nollakaasua ja samaa vertailukaasua jälkitarkastukseen. 
Analyysi katsotaan hyväksyttäväksi, jos näiden kahden mittaustuloksen ero on 
vähemmän kuin 2 prosenttia. 
 
2. LIEKKI-IONISAATTORIN JA HIILIVETYJEN VASTEEN TARKASTUS 
  
2.1.  Liekki-ionisaattorin vasteen optimointi 
 
FID-laite on säädettävä laitevalmistajan ohjeiden mukaan. Vasteen optimointiin on 
käytettävä propaania ilmassa yleisimmällä mittausalueella. 
 
2.2.  HC-analysaattorin kalibrointi 
 
Analysaattori on kalibroitava käyttämällä propaania ilmassa ja puhdistettua 
synteettistä ilmaa. Ks. liitteessä 4 oleva 4.5.2 kohta (kalibrointi ja vertailukaasut). 
 
Määritetään kalibrointikäyrä tämän lisäyksen 1.1–1.5 kohdassa esitetyllä tavalla. 
 
2.3.  Eri hiilivetyjen vastetekijät ja suositellut raja-arvot 
 
Tietyn hiilivetylajin vastetekijä (Rf) on FID-laitteen C 1-lukeman suhde 
kaasusylinterin pitoisuuteen, joka on ilmaistu ppm C 1:nä. 
 
Testikaasun pitoisuuden on oltava tasolla, jolla saadaan vasteeksi noin 80 prosenttia 
täydestä asteikkoarvosta toiminta-alueella. Pitoisuuden on oltava tunnettu ± 2 
prosentin tarkkuudella verrattuna tilavuutena ilmaistuun gravimetriseen vakioon. 
Lisäksi kaasusylinteriä on vakautettava 24 tuntia lämpötilassa 293–303 K (20 ja 30 
ºC). 
 
Vastetekijät määritellään, kun analysaattori otetaan käyttöön ja sen jälkeen isompien 
huoltojen yhteydessä. Käytettävät testikaasut ja suositellut vastetekijät ovat: 
 
metaani ja puhdistettu ilma: 1,00 < Rf < 1,15 
 
tai   1,00 < Rf < 1,05 maakaasua polttoaineena käyttävien 
ajoneuvojen osalta, 
 
propyleeni ja puhdistettu ilma: 0,90 < Rf < 1,00 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/385
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 155 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
tolueeni ja puhdistettu ilma: 0,90 < Rf < 1,00 
 
Suhteessa vastetekijään (Rf) = 1,00 propaanille ja puhtaalle ilmalle. 
 
2.4.  Hapen vaikutuksen tarkastus ja suositellut rajat 
 
Vastetekijä on määritettävä edellä 2.3 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Käytettävä 
testikaasu ja suositeltava vastetekijäalue on: 
 
propaani ja typpi: 0,95 < Rf < 1,05 
 
3.  NO x-MUUNTIMEN HYÖTYSUHDETESTI 
  
Muuntimen, jolla NO 2 muutetaan NO:ksi, hyötysuhde testataan seuraavasti: 
 
Muuntimien hyötysuhde voidaan tarkastaa otsonaattorin avulla käyttäen kuvassa 6/1 
olevaa testijärjestelyä ja jäljempänä esitettyä menettelyä. 
 
3.1. Kalibroidaan analysaattori yleisimmällä toiminta-alueella valmistajan eritelmien 
mukaisesti käyttäen nolla- ja vertailukaasua (jonka NO-pitoisuus on noin 
80 prosenttia toiminta-alueesta ja kaasuseoksen NO 2-pitoisuus alle 5 prosenttia NO-
pitoisuudesta). NO x-analysaattorin on oltava NO-moodissa, niin että vertailukaasu ei 
kulje muuntimen läpi. Merkitään osoitettu pitoisuus muistiin. 
 
3.2. T-liitoksen kautta happea tai synteettistä ilmaa lisätään jatkuvasti kaasuvirtaan, 
kunnes osoitettu pitoisuus on noin 10 prosenttia vähemmän kuin edellä 3.1 kohdassa 
saatu kalibrointipitoisuus. Merkitään osoitettu pitoisuus (C) muistiin. Otsonaattori on 
pois toiminnasta tämän prosessin aikana. 
 
3.3. Nyt otsonaattori kytketään tuottamaan riittävästi otsonia, jotta NO-pitoisuus laskee 
20 prosenttiin (alimmillaan 10 prosenttiin) edellä olevan 3.1 kohdan 
kalibrointipitoisuudesta. Merkitään osoitettu pitoisuus (d) muistiin. 
 
3.4.  Sitten NO x -analysaattori kytketään NO x-moodiin, mikä tarkoittaa, että kaasuseos 
(joka sisältää NO, NO 2, O 2 ja N 2) kulkee nyt muuntimen läpi. Merkitään osoitettu 
pitoisuus (a) muistiin. 
 
3.5.  Otsonaattori kytketään nyt pois toiminnasta. Edellä 3.2 kohdassa esitetty kaasuseos 
kulkee muuntimen läpi ilmaisimeen. Merkitään osoitettu pitoisuus (b) muistiin. 
 L 375/386 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 156 Liite 4 – Lisäys 1  
Kuva 6/1
 
 
NO x- muuntimen hyötysuhdelaitteen kaavio 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
3.6. Kun otsonaattori on pois toiminnasta, on myös hapen tai synteettisen ilman virtaus 
katkaistu. Tällöin analysaattorin NO 2-lukema ei saa olla enemmän kuin 5 prosenttia 
edellä 3.1 kohdassa annetun arvon yläpuolella. 
 
3.7. NO x-muuntimen hyötysuhde lasketaan seuraavasti: 
  Magneett iventt iili  virta u ksen s ää töön 
O 2 :n ta i ilman  syöttö 
Virta uksen  sä ätöventt iili 
V i r t au s m it ta r i  
N O/NO 2 :n syöttö Anal ysaattorin  sis ää nmenolii ti n Otsona attori VAR I A C 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/387
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 157 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
  Hyötysuhde (prosenttia) 
 
3.8.  Muuntimen hyötysuhde ei saa olla pienempi kuin 95 prosenttia. 
 
3.9.  Muuntimen hyötysuhde on tarkastettava vähintään kerran viikossa. 
 
4.  CVS-JÄRJESTELMÄN KALIBROINTI 
  
4.1. CVS-järjestelmä on kalibroitava käyttäen tarkkaa virtausmittaria ja kuristinlaitetta. 
Virtaus järjestelmän läpi on mitattava eri painelukemilla ja järjestelmän 
säätöparametrit mitattava ja suhteutettava virtauksiin. 
 
4.1.1. Useita eri virtausmittarityyppejä voidaan käyttää, esim. kalibroitua venturiputkea, 
laminaarivirtausmittaria, kalibroitua turbiinimittaria, jos ne ovat dynaamisia 
mittausjärjestelmiä ja täyttävät liitteessä 4 olevan 4.4.1 ja 4.4.2 kohdan vaatimukset. 
 
4.1.2.  Seuraavissa kohdissa esitetään yksityiskohtaisesti PDP- ja CFV-yksiköiden 
kalibrointimenetelmät käyttäen laminaarista virtausmittaria, joka antaa vaaditun 
tarkkuuden, sekä kalibroinnin pätevyyden tilastollinen tarkastus. 
 
4.2. Kiertomäntäpumpun (PDP) kalibrointi 
 
4.2.1. Seuraava kalibrointimenettely selvittää laitteet, testivarustelun ja eri parametrit, jotka 
mitataan CVS-pumpun virtausmäärän määritystä varten. Kaikki pumppuun liittyvät 
parametrit mitataan yhtaikaa niiden parametrien kanssa, jotka liittyvät pumpun 
kanssa sarjaan kytkettyyn virtausmittariin. Laskettu virtausmäärä (ilmaistuna m3/min 
pumpun imupuolella, absoluuttipaine ja lämpötila) voidaan sitten piirtää verrattuna 
korrelaatiofunktioon, joka on tietyn pumpun parametrien yhdistelmän arvo. Siten 
määritetään lineaarinen yhtälö, joka ilmaisee pumpun virtauksen ja 
korrelaatiofunktion suhteen toisiinsa. Jos CVS:n käyttö on moninopeuksinen, on 
kalibrointi suoritettava jokaiselle käytettävälle alueelle. 
 
4.2.2. Tämä kalibrointimenettely perustuu virtausmäärän kussakin pisteessä ilmaisevien 
pumpun ja tilavuusmittarin parametrien absoluuttisten arvojen mittaamiseen. Kolme 
ehtoa on täytettävä, jotta varmistetaan kalibrointikäyrän tarkkuus ja oikeellisuus. 
 
4.2.2.1. Pumpun paineet on mitattava pumppuun tehdyistä mittausrei'istä eikä pumpun imu- 
ja painepuolen ulkoisista putkista. Paineenmittausreiät, jotka on tehty pumpun 
käyttöpäädyn ylä- ja alakeskiöihin, antavat todelliset pumpun sisäiset paineet ja siten 
ilmaisevat absoluuttiset paine-erot. 
 L 375/388 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 158 Liite 4 – Lisäys 1  
4.2.2.2. Lämpötila on pidettävä vakaana kalibroinnin aikana. Laminaarinen virtausmittari on 
herkkä tulopuolen lämpötilan vaihteluille, jotka aiheuttavat mittauspisteiden 
hajontaa. Asteittaiset ∀ 1 K:n lämpötilanvaihtelut ovat hyväksyttäviä, jos ne 
tapahtuvat useita minuutteja kestävän jakson aikana. 
 
4.2.2.3. Kaikkien virtausmittarin ja CVS-pumpun välisten liitosten on oltava vuotamattomia. 
 
4.2.3. Pakokaasupäästötestin aikana näiden samojen pumppuparametrien mittaus antaa 
käyttäjälle mahdollisuuden laskea virtausmäärä kalibrointiyhtälöstä. 
 
4.2.3.1. Tämän lisäyksen kuvassa 6/2 esitetään eräs mahdollinen testijärjestely. Muutokset 
ovat sallittuja, jos hyväksynnän antava viranomainen on hyväksynyt ne 
tarkkuudeltaan vastaaviksi. Jos käytetään lisäyksessä 5 olevan kuvan 5/3 mukaista 
järjestelyä, seuraavat tiedot on selvitettävä annetuissa tarkkuusrajoissa: 
 
ulkoilman paine (korjattu)(P b) ± 0,03 kPa 
 
ulkoilman lämpötila (T) ± 0,2 K 
 
ilman lämpötila LFE:ssä (ETI) ± 0,15 K 
 
alipaine ennen LFE:tä (EPI) ± 0,01 kPa 
 
paine-ero LFE-kennon yli (EDP) ∀ 0,0015 kPa 
 
ilman lämpötila CVS-pumpun imupuolella (PTI) ∀ 0,2 K 
 
ilman lämpötila CVS-pumpun painepuolella (PTO) ∀ 0,2 K 
 
alipaine CVS-pumpun imupuolella (PPI) ∀ 0,22 kPa 
 
ylipaine CVS-pumpun painepuolella (PPO) ∀ 0,22 kPa 
 
pumpun kierrokset testijakson aikana (n) ∀ 1 1/min 
 
jakson aika (vähintään 250 s)(t) ∀ 0,1 s 
 
4.2.3.2. Kun järjestelmä on kytketty tämän lisäyksen kuvan 6/2 mukaisesti, asetetaan 
säädettävä kuristin täysin auki ja käytetään CVS-pumppua 20 minuuttia ennen 
kalibroinnin aloitusta. 
 
4.2.3.3.1. Säädetään kuristusventtiili kiinnipäin sellaisin alipainevälein (noin 1 kPa), jolla 
saadaan vähintään kuusi mittauspistettä kokonaiskalibrointiin. Annetaan järjestelmän 
tasaantua kolme minuuttia ja toistetaan mittaus. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/389
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 159 Liite 4 – Lisäys 1 
 
Kuva 6/2
 
 
PDP-CVS-laitteiston kalibrointi 
 
 
 
 
 123456
654321
PT I
PTOLämpö-
mit tari
Kier rokset
A ikaja kson
tPT I
PPOVirta uksen  t asa us-
v entti ili
P a i n e m it ta r iKuristinlä p p ä
 
LFE ET ISuoda ti nEP I EDP
543210L 375/390 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 160 Liite 4 – Lisäys 1  
4.2.4. Tietojen analysointi 
 
4.2.4.1.  Ilman virtausmäärä (Q s) kussakin testipisteessä lasketaan vakiokuutiometreiksi 
minuutissa virtausmittarin tiedoista käyttäen valmistajan ilmoittamaa menetelmää. 
 
4.2.4.2. Ilman virtausmäärä muutetaan sitten pumpun virtaukseksi (V 0) (m3/kierros) pumpun 
imupuolen absoluuttisessa lämpötilassa ja paineessa. 
 
 
  
jossa: 
 
V 0 = pumpun virtausmäärä olosuhteissa T p ja P p (m3/kierros), 
 
Q s = ilman virtausmäärä olosuhteissa 101,33 kPa ja 273,2 K (m3/min), 
 
T p = pumpun imupuolen lämpötila (K), 
 
P p = pumpun imupuolen absoluuttipaine (kPa), 
 
n = pumpun pyörimisnopeus kierroksina minuutissa. 
 
Jotta kompensoitaisiin pumpun nopeuden ja paineen vaihteluiden ja pumpun luiston 
vaikutus, korrelaatiofunktio (x 0) pumpun nopeudesta (n), paine-erosta pumpun 
imupuolen ja painepuolen välillä ja pumpun painepuolen absoluuttipaineesta 
lasketaan seuraavalla kaavalla: 
 
 
  
jossa: 
 
x 0 = korrelaatiofunktio, 
 
∆P p = pumpun imu- ja painepuolen paine-ero (kPa), 
 
P e = painepuolen absoluuttipaine (PPO + P b) (kPa). 
 
Seuraavien kaavojen mukaiset kalibrointiyhtälöt saadaan tekemällä pienimmän 
neliösumman sovitus: 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/391
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 161 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
V 0 = D 0 - M (x 0) 
 
n = A - B (∆P p) 
 
D 0, M, A ja B ovat käyriä kuvaavat muotovakiot. 
 
 
Kuva 6/3  
 
CFV-CVS-laitteiston kalibrointi 
 
 
 
4.2.4.3. Moninopeuksinen CVS-järjestelmä on kalibroitava jokaiselle käytettävälle 
nopeudelle. Alueille tehtävien kalibrointikäyrien on oltava lähes yhdensuuntaisia ja 
muotovakioiden (D 0) arvon on kasvettava, kun pumpun virtausalue laskee. 
 
Jos kalibrointi on huolella suoritettu, yhtälöstä lasketut arvot ovat ± 0,5 prosentin 
sisällä V 0:n mitatusta arvosta. M:n arvot vaihtelevat pumppukohtaisesti. Kalibrointi 
suoritetaan pumpun liikkeelle laskemisen yhteydessä ja suuremman huollon jälkeen. 
  
123456
654321
L ä m pö m i tta r i  Vi rta ukse n  
t a s a u sv en t tiili 
P ain emitt a ri  Säädettä vä
ku r ist i n lä ppä
LFEET I S uodat i n  EP IEDP
543210L 375/392 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 162 Liite 4 – Lisäys 1  
4.3. Kriittisen virtauksen venturiputken (CFV) kalibrointi 
 
4.3.1. Kriittisen virtauksen venturiputken kalibrointi perustuu kriittisen venturiputken 
virtausyhtälöön: 
 
 
  
jossa: 
 
Q s = virtaus, 
 
K v = kalibrointikerroin, 
 
P = absoluuttipaine (kPa), 
 
T = absoluuttinen lämpötila (K). 
 
Kaasun virtaus on imupuolen paineen ja lämpötilan funktio. 
 
Jäljempänä kuvattu kalibrointimenettely määrittää kalibrointikertoimen arvon 
mitatuilla paineen, lämpötilan ja virtausmäärän arvoilla. 
 
4.3.2. CFV:n elektroniikkaosien kalibroinnissa on noudatettava valmistajan suosittamaa 
menettelyä. 
 
4.3.3. Kriittisen virtauksen venturiputken virtauksen kalibrointimittaukset on suoritettava ja 
seuraavat arvot on mitattava annetuissa tarkkuusrajoissa: 
 
ulkoilman paine (korjattu)(P b) ∀ 0,03 kPa, 
ilman lämpötila virtausmittarissa (ETI) ∀ 0,15 K, 
alipaine ennen LFE:tä (EPI) ∀ 0,01 kPa, 
paine-ero LFE-kennon yli (EDP)  ∀ 0,0015 kPa, 
ilman virtausmäärä (Q s)  ∀ 0,5 prosenttia, 
CFV:n imupuolen alipaine  (PPI) ∀ 0,02 kPa, 
lämpötila venturiputken sisäänmenoaukossa (T v) ∀ 0,2 K. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/393
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 163 Liite 4 – Lisäys 1 
 
4.3.4. Laitteet on asennettava tämän lisäyksen kuvassa 3 esitetyllä tavalla ja vuodot 
tarkastettava. Virtausmittauslaitteen ja kriittisen virtauksen venturiputken väliset 
vuodot heikentävät kalibroinnin tarkkuutta huomattavasti. 
 
4.3.5. Säädettävä kuristinläppä on asetettava aukiasentoon, puhallin käynnistetään ja 
järjestelmän annetaan tasaantua. Kaikkien laitteiden antamat tiedot tallennetaan. 
 
4.3.6. Kuristinläpän asentoa muutetaan ja venturiputken kriittisen virtauksen alueelta 
otetaan vähintään kahdeksan lukemaa. 
 
4.3.7. Kalibroinnissa tallennettuja tietoja on käytettävä seuraavissa laskelmissa.  
 
Ilman virtausmäärä (Q s) kussakin testipisteessä lasketaan virtausmittarin tiedoista 
käyttämällä valmistajan vahvistamaa menetelmää. 
 
Kalibrointikertoimien arvot kussakin mittauspisteessä lasketaan kaavasta: 
 
  
jossa: 
 
Q s = virtausmäärä m3/min olosuhteissa 273,2 K ja 101,33 kPa, 
 
T v = lämpötila venturiputken sisäänmenoaukossa (K), 
 
P v = absoluuttipaine venturiputken sisäänmenoaukossa (kPa). 
 
Piirretään K v venturiputken imupuolen paineen funktiona. Soonisella virtauksella 
K v:n arvo on lähes vakio. Kun paine laskee (alipaine kasvaa), venturiputki ei kurista 
ja K v laskee. Seurauksena saatavat K v:n muutokset eivät ole sallittuja. 
 
Lasketaan K v:n keskiarvo ja normaalipoikkeama vähintään kahdeksalle pisteelle ja 
kriittiselle alueelle. 
 
Jos normaalipoikkeama on enemmän kuin 0,3 prosenttia K v:n keskiarvosta, on 
tehtävä korjauksia. L 375/394 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 164 Liite 4 – Lisäys 7  
Liite 4 – Lisäys 7
 
 
KOKO JÄRJESTELMÄN TARKASTUS 
 
 
1. Liitteessä 4 olevan 4.7 kohdan vaatimusten täyttämiseksi on CVS-
näytteenottojärjestelmän ja analysointijärjestelmän kokonaistarkkuus määritettävä 
syöttämällä järjestelmään tunnettu massa kaasumaista päästöä ja käyttämällä samalla 
laitteistoa samoin kuin tavanomaisessa testissä ja sitten epäpuhtauksien massa 
analysoidaan ja lasketaan liitteen 4 lisäyksen 8 kaavojen mukaisesti, paitsi että 
propaanin tiheydeksi oletetaan 1,967 grammaa litralta vakio-olosuhteissa. Seuraavan 
kahden tekniikan tiedetään antavan riittävän tarkkuuden. 
 
2. Mitataan vakiovirtaus puhdasta kaasua (Co tai C 3H 8) käyttäen kriittisen virtauksen 
kuristin laitetta 
  
2.1. Tunnettu määrä puhdasta kaasua (CO tai C 3H 8) syötetään CVS-järjestelmään 
kalibroidun kriittisen kuristinlaitteen läpi. Jos paine sisäänmenossa on riittävän 
korkea, kriittisen virtauksen kuristinlaitteen avulla säädetty virtausmäärä (q) on 
riippumaton mittalaipan ulostulopaineesta (kriittinen virtaus). Jos yli 5 prosentin 
poikkeamia esiintyy, virheen syy on määritettävä ja korjattava. CVS-järjestelmää 
käytetään kuin pakokaasutestissä noin 5-10 minuuttia. Näytepussiin kerätty kaasu 
analysoidaan tavallisilla laitteilla ja tuloksia verrataan kaasunäytteiden ennalta 
tunnettuun pitoisuuteen. 
 
3.  Mitataan rajoitettu määrä puhdasta kaasua (CO tai C 3H 8) gravimetrisellä tekniikalla 
  
3.1. Seuraavaa gravimetristä menettelyä voidaan käyttää CVS-järjestelmän 
tarkastamiseen. 
 
Joko hiilimonoksidia tai propaania sisältävän pienen sylinterin paino määritetään 
∀ 0,01 gramman tarkkuudella. Noin 5–10 minuutin ajan CVS-järjestelmää käytetään 
kuten tavanomaisessa pakokaasutestissä, samalla kun CO:ta tai propaania syötetään 
järjestelmään. Puhtaan kaasun määrä määritetään punnitsemalla painoero. 
Näytepussiin kerätty kaasu analysoidaan pakokaasuanalyysiin tavanomaisesti 
käytetyillä laitteilla. Tuloksia verrataan aiemmin laskettuihin lukuihin. 
 
 
 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/395
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 165 Liite 4 – Lisäys 1 
 
Liite 4 – Lisäys 8
 
 
EPÄPUHTAUSPÄÄSTÖJEN LASKEMINEN 
 
 
1. YLEISET MÄÄRÄYKSET 
 
Kaasumaiset päästöt lasketaan seuraavasta yhtälöstä: 
 
 
jossa: 
 
M i  =  epäpuhtauspäästöjen i massa grammoina kilometriä kohti, 
 
V mix  =  laimennetun pakokaasun tilavuus ilmaistuna l/testi ja korjattuna vakio-
olosuhteisiin (273,2 K ja 101,33 kPa), 
 
Q i  =  epäpuhtauden i tiheys g/l tavanomaisessa lämpötilassa ja -paineessa 
(273,2 K ja 101,33 kPa), 
 
k h  =  kosteuskorjauskerroin, jota käytetään typen oksidien päästöjen massan 
laskemiseen. HC:lle ja CO:lle ei ole kosteuskorjausta, 
 
C i  =  epäpuhtauden i pitoisuus laimennetussa pakokaasussa ilmaistuna 
ppm:nä ja korjattuna laimennusilman sisältämällä epäpuhtauden i 
määrällä, 
 
d = toimintasykliä vastaava ajomatka kilometreinä, 
 
1.2. TILAVUUDEN MÄÄRITYS 
 
1.2.1. Tilavuuden laskeminen käytettäessä säädettävää laimennuslaitetta, jossa virtaus 
pidetään vakiona kuristinlaitteen tai venturiputken avulla. 
 
Tallentakaa jatkuvasti tilavuusvirran arvot ja laskekaa kokonaistilavuus testin 
kestoajalta. 
 (1)L 375/396 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 166 Liite 4 – Lisäys 7  
1.2.2. Tilavuuden laskeminen kiertomäntäpumppua käytettäessä. 
 
Laimennetun pakokaasun tilavuus kiertomäntäpumpun omaavissa järjestelmissä 
lasketaan seuraavasta kaavasta: 
 
V = V o · N 
 
jossa: 
 
V  = laimennetun kaasun tilavuus ilmaistuna l/testi (ennen korjausta), 
 
V o = kiertomäntäpumpun siirtämän kaasun tilavuus testausolosuhteissa l/kierros, 
 
N  = kierrosten lukumäärä testiä kohti. 
 
1.2.3. Laimennetun pakokaasun tilavuuden korjaus vakio-olosuhteisiin. 
 
Laimennetun pakokaasun tilavuus korjataan seuraavalla kaavalla: 
  
 
jossa: 
 
 
  jossa: 
 
P B = ulkoilman paine testihuoneessa (kPa), 
 
P 1 = kiertomäntäpumpun imupuolen alipaine (kPa) ulkoilman paineeseen 
nähden, 
 
T p = kiertomäntäpumppuun menevän laimennetun pakokaasun keskimääräinen 
lämpötila testin aikana (K). 
 
 
 (2) 
(3) 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/397
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 167 Liite 4 – Lisäys 1 
 
1.3. NÄYTEPUSSISSA OLEVIEN EPÄPUHTAUKSIEN KORJATTUJEN 
PITOISUUKSIEN LASKEMINEN 
 
 
 
jossa: 
 
C i = epäpuhtauden i pitoisuus laimennetussa pakokaasussa, ilmaistuna ppm:nä ja 
korjattuna laimennusilman sisältämällä i:n määrällä, 
 
C e = epäpuhtauden i mitattu pitoisuus laimennetussa pakokaasussa (ppm), 
 
C d = epäpuhtauden i pitoisuus laimennusilmassa (ppm), 
 
DF = laimennuskerroin. 
 
Laimennuskerroin lasketaan seuraavasti: 
 
Bensiinin ja dieselöljyn osalta 
 
DF =        bensiinin ja dieselöljyn osalta (5a)     
 
 
DF =         nestekaasun osalta
 (5b)     
 
 
DF =             
 maakaasun osalta 
 (5c) 
Näissä yhtälöissä: 
 
C CO2   =   näytepussin sisältämän laimennetun pakokaasun CO 2-
pitoisuus tilavuusprosentteina, 
 
C HC = näytepussin sisältämän laimennetun pakokaasun HC-
pitoisuus ppm hiiliekvivalenttina, 
 
C CO = näytepussin sisältämän laimennetun pakokaasun CO-
pitoisuus ppm:nä. (4) 
 
L 375/398 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 168 Liite 4 – Lisäys 7  
 
1.4.  NO:N KOSTEUSKORJAUSKERTOIMEN MÄÄRITYS 
 
Kosteuden vaikutuksen korjaamiseksi typen oksideista saatuihin tuloksiin sovelletaan 
seuraavaa yhtälöä: 
 
  
jossa: 
 
jossa: 
 
H  = absoluuttinen kosteus ilmaistuna grammoina vettä kuivaa ilmakiloa kohden, 
 
R a = ulkoilman suhteellinen kosteus ilmaistuna prosentteina, 
 
P d = kyllästetyn höyryn paine ulkoilman lämpötilassa (kPa), 
 
P B = ulkoilman paine testihuoneessa (kPa). 
 
1.5. ESIMERKKI 
 
1.5.1. Tiedot 
 
1.5.1.1. Ulkoilman olosuhteet: 
 
lämpötila: 23 °C = 297,2 K, 
 
paine: P B = 101,33 kPa, 
 
suhteellinen kosteus: R a = 60 prosenttia, 
 
kyllästyshöyrynpaine: P d = 2,81 kPa H 2O:n osalta 23 °C:ssa. 
 (6) 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/399
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 169 Liite 4 – Lisäys 1 
 
1.5.1.2.  Mitattu ja vakio-olosuhteisiin alennettu tilavuus (ks. 1 kohta)  
 
V = 51,961 m 3 
 
1.5.1.3.  Analysaattorin lukemat: 
  
  Laimennettu pakokaasu  Laimennusilma 
 HC (1)  92 ppm  3,0 ppm 
 
CO  470 ppm  0 ppm 
 
NO x  
70 ppm  0 ppm 
 CO
2  
1.6 til-%  0,03 til-% 
(1) ppm:inä hiiliekvivalenttia 
 
1.5.2. Laskeminen 
 
1.5.2.1. Kosteuden korjauskerroin (k H) (katso kaava 6): 
 
 
 
 
 
 H =10,5092 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
L 375/400 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 170 Liite 4 – Lisäys 7  
1.5.2.2. Laimennuskerroin (DF) (katso kaava (5)) 
 
 
 
1.5.2.3.  Näytepussissa olevien korjattujen epäpuhtauspitoisuuden laskeminen: 
 
HC, päästöjen massat (ks. kaavat (4) ja (1)) 
 
C i = C e - C d     
 
 
C i = 92 - 3 (1-)    
 
C i = 89,371    
M HC = C HC . V mix . Q HC . 
 
Q HC = 0,619 bensiinin ja dieselöljyn osalta 
 
Q HC = 0,649 nestekaasun osalta 
 
Q HC = 0,714 maakaasun osalta 
 
M HC = 89.371 · 51.961 · 0.619 · 10-6 · 
 
M HC = d88.2 g/km 
 
CO, päästöjen massat (ks. kaava (1)) 
 
27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/401
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 171 Liite 4 – Lisäys 1 
 
M
CO  = C CO . V mix . Q CO .d1 
 
Q CO = 1,25 
 
M CO  = 470 · 51,961 · 1,25 · 10-6 · d1 
 
M CO = d5,30 g/km 
 
NO x päästöjen massat (ks. kaava (1)) 
 
M NOx = C NOx · V mix · Q NO x · k H · d1 
 
Q NOx = 2,05 
 
M NOx = 70 · 51,961 · 2,05 · 0,9934 · 10-6 · d1 
 
M NOx =  d14,7 g/km 
 
2. DIESELMOOTTORILLA VARUSTETTUJA AJONEUVOJA KOSKEVAT 
ERITYISET MÄÄRÄYKSET 
 
2.1. HC-määritys dieselmoottoreille 
 
Keskimääräinen HC-pitoisuus, jota käytetään HC-päästöjen massan määritykseen 
dieselmoottoreille, lasketaan seuraavan kaavan avulla: 
 
 
 
 
 
 
 
 
jossa: 
 
(7) 
 L 375/402 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 172 Liite 4 – Lisäys 7  
 
 = lämmitetyn FID:n lukeman integraali testin aikana 
(t 2-t 1) 
 
C e  = laimennetusta pakokaasusta mitattu HC-pitoisuus 
ppm:nä C i:tä, joka korvataan suoraan C HC:lla 
kaikissa tarvittavissa yhtälöissä. 
 
2.2. Hiukkasten määritys 
 
Hiukkaspäästö M p (g/km) lasketaan seuraavasta yhtälöstä: 
 
 
  
 
kun pakokaasut poistetaan tunnelista, 
 
 
  
 
kun pakokaasut palautetaan tunneliin, 
 
joissa: 
 
V mix = laimennetun pakokaasun (ks. 1.1 kohta) tilavuus standardiolosuhteissa, 
 
V ep = hiukkassuodattimen läpi virtaavan pakokaasun tilavuus 
standardiolosuhteissa, 
 
P e  = suodattimiin kerääntynyt hiukkasmassa, 
 
d   = toimintasykliä vastaava todellinen ajomatka km, 
 
M p  = hiukkaspäästö g/km. 
 
  27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/403
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 173 Liite 4 – Lisäys 1 
 
Liite 5
 
 
TYYPPI II -TESTI 
(Hiilimonoksidipäästön testi joutokäyntinopeudella) 
 
1. JOHDANTO 
  
Tässä liitteessä kuvataan tämän säännön 5.3.2 kohdassa määritetyn tyyppi II -testin 
menettely. 
 
2.  MITTAUSOLOSUHTEET 
  
2.1. Polttoaineen on oltava vertailupolttoainetta, jota koskevat vaatimukset annetaan 
tämän säännön liitteissä 10 ja 10a. 
 
2.2.  Testin aikana ympäristön lämpötilan on oltava välillä 293 ja 303 K (20 ºC ja 30 ºC). 
Moottoria lämmitetään, kunnes jäähdytys- ja voitelunesteiden lämpötilat ja 
öljynpaine ovat saavuttaneet tasapainonsa. 
 
2.2.1. Ajoneuvot, joissa voidaan käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai 
maakaasua, testataan tyyppi I -testissä käytety(i)llä vertailupolttoaineella 
(vertailupolttoaineilla). 
 
2.3. Käsivalintaisella tai puoliautomaattisella vaihteistolla varustettujen ajoneuvojen 
osalta testi on suoritettava vaihde ”vapaalla”-asennossa ja kytkin kytkettynä. 
 
2.4. Automaattivaihteistolla varustetuilla ajoneuvoilla testi on suoritettava 
vaihteenvalitsin joko ”vapaa”- tai ”pysäköinti”- asennossa. 
 
2.5.  Joutokäyntinopeuden säätölaitteet 
 
2.5.1. Määritelmä 
 
Tässä säännössä ”joutokäyntinopeuden säätölaitteilla ” tarkoitetaan käyttölaitteita, 
joilla mekaanikko voi helposti muuttaa moottorin joutokäyntiä käyttäen vain 2.5.1.1 
kohdassa tarkoitettuja työkaluja. Erityisesti polttoaineen ja ilman virtauksen 
kalibrointilaitteita ei katsota säätölaitteiksi, jos säätö edellyttää sinettien irrottamista, 
jonka toimenpiteen tavallisesti voi suorittaa vain ammattimainen mekaanikko. 
 
2.5.1.1. Työkalut, joita voi käyttää joutokäynnin säätöön: ruuvitaltat (tavalliset tai ristipäiset), 
ruuviavaimet (lenkkiavaimet, kiintoavaimet ja jakoavaimet), pihdit, 
kuusiokoloavaimet. L 375/404 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 174 Liite 4 – Lisäys 7  
 
 
2.5.2.  Mittauspisteiden määritys 
 
2.5.2.1. Ensin suoritetaan mittaus valmistajan ilmoittamissa säätöä koskevissa olosuhteissa. 
 
2.5.2.2. Portaattomasti säätyville säätölaitteille määritetään riittävä määrä tyypillisiä asentoja. 
 
2.5.2.3. Pakokaasujen hiilimonoksidipitoisuuden mittaus on tehtävä kaikilla mahdollisilla 
säätölaitteiden asennoilla, mutta portaattomasti säädettäviin laitteisiin sovelletaan 
vain edellä 2.5.2.2 kohdassa määriteltyjä asentoja. 
 
2.5.2.4. Tyyppi II -testi katsotaan hyväksyttäväksi, jos vähintään toinen seuraavista kahdesta 
edellytyksestä täyttyy: 
 
2.5.2.4.1. yksikään edellä olevan 2.5.2.3 kohdan mukaisesti mitatuista arvoista ei ylitä raja-
arvoja; 
 
2.5.2.4.2. suurin pitoisuus, joka saadaan muuttamalla yhtä säätölaitetta portaattomasti samalla 
kun muut laitteet pidetään samassa asennossa, ei ylitä raja-arvoa, ja tämä ehto on 
täytettävä muiden säätölaitteiden kuin portaattomasti säädetyn laitteen eri 
yhdistelmillä. 
 
2.5.2.5. Säätölaitteiden mahdollisia asentoja rajoittavat: 
 
2.5.2.5.1. ensiksi, suurempi seuraavista kahdesta arvosta: joko alhaisin joutokäyntinopeus, 
jonka moottori voi saavuttaa, tai valmistajan suosittelema nopeus miinus 100 
kierrosta minuutissa; 
 
2.5.2.5.2. toiseksi, pienin seuraavista kolmesta arvosta: 
 
joko suurin nopeus, jonka moottori voi saavuttaa käyttämällä joutokäyntinopeuden 
säätölaitteita, tai valmistajan suosittelema nopeus lisättynä 250 kierroksella 
minuutissa, tai automaattikytkimen kytkentänopeus. 
 
2.5.2.6. Lisäksi mittaussäädöiksi ei saa valita säätöjä, joilla moottori ei käy kunnolla. 
Erityisesti, kun moottori on varustettu useilla kaasuttimilla, on kaikissa kaasuttimissa 
oltava sama säätö. 
 
3.  KAASUNÄYTTEIDEN OTTO 
 
3.1. Keräysputki asennetaan pakojärjestelmään vähintään 300 mm:n syvyyteen 
mahdollisimman lähelle pakoputkea putkeen, jolla pakojärjestelmä on yhdistetty 
näytepussiin. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/405
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 175 Liite 4 – Lisäys 1 
 
3.2. CO-pitoisuus (C
CO) ja CO 2-pitoisuus (C CO 2) määritetään mittauslaitteen lukemista tai 
tallennuksista kalibrointikäyrien avulla. 
 
3.3. Nelitahtimoottoreille korjattu hiilimonoksidipitoisuus on: 
 
  
3.4. Edellä 3.3 kohdassa tarkoitetun kaavan avulla laskettua pitoisuutta C CO (ks. 
3.2 kohta) ei tarvitse korjata, jos mitattu kokonaispitoisuus (C CO + C CO2) on 
nelitahtimoottoreilla vähintään seuraava: 
 
–  bensiinin osalta 15 prosenttia 
–  nestekaasun osalta 13,5 prosenttia 
–  maakaasun osalta 11,5 prosenttia 
 
 
 (tilavuusprosenttia) L 375/406 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 176 Liite 4 – Lisäys 7  
Liite 6
 
 
TYYPPI III -TESTI 
(Kampikammiokaasupäästöjen tarkastaminen) 
 
1. JOHDANTO 
 
Tässä liitteessä kuvataan tämän säännön 5.3.3 kohdassa tarkoitetun tyyppi III -testin 
testausmenettely. 
 
2.  YLEISET MÄÄRÄYKSET 
  
2.1. Tyyppi III -testi suoritetaan ajoneuvolle, joka on varustettu ottomoottorilla ja jolle 
suoritetaan tapauksen mukaan myös tyyppi I- ja II -testit. 
 
2.2. Testissä on oltava mukana myös täysin tiiviiksi tehtyjä moottoreita lukuun ottamatta 
niitä, jotka on suunniteltu siten, että pienikin vuoto voi aiheuttaa pahoja 
toimintahäiriöitä (kuten vastaiskumoottorit). 
 
3.  TESTAUSOLOSUHTEET 
  
3.1. Joutokäynti on säädettävä valmistajan suositusten mukaisesti. 
 
3.2. Mittaukset tehdään kolmessa eri moottorin toiminnan olosuhteessa: 
  
Olosuhde N:o  Ajoneuvon nopeus (km/h) 
 1  Joutokäynti 
 2  
50 ∀ 2 (kolmosvaihde tai "drive")  
3  
50 ∀ 2 (kolmosvaihde tai "drive") 
 
  
Olosuhde N:o  Jarrun absorboima teho 
 
1  Ei 
 2  Tyyppi I -testi nopeudessa 50 km/h 
 3  Kuten toimintatila 2, mutta 
kerrottuna kertoimella 1,7 
 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/407
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 177 Liite 4 – Lisäys 1 
 
4.  TESTAUSMENETELMÄ 
  
4.1. Kampikammion tuuletusjärjestelmän luotettava toiminta on tarkastettava edellä 3.2 
kohdassa luetelluissa olosuhteissa. 
 
5.  MENETELMÄ KAMPIKAMMION TULETUSJÄRJESTELMÄN TOIMINNAN 
TARKASTAMISEKSI 
  
5.1. Moottorissa olevia aukkoja ei saa muuttaa. 
 
5.2. Kampikammion paine mitataan sopivasta kohdasta. Se mitataan öljyn mittatikun 
reiästä viistoputkisella painemittarilla. 
 
5.3. Ajoneuvo katsotaan hyväksyttäväksi, jos kaikissa edellä 3.2 kohdassa esitetyissä 
olosuhteissa kampikammiosta mitattu paine ei ylitä mittaushetkellä vallitsevaa 
ulkoilman painetta. 
 
5.4. Edellä esitetyllä menetelmällä tehtävässä testissä paine imusarjassa mitataan 
∀ 1 kPa:n tarkkuudella. 
 
5.5. Ajoneuvon nopeus dynamometrillä mitataan ∀ 2 km/h:n tarkkuudella. 
 
5.6. Kampikammion paine on mitattava ∀ 0,01 kPa:n tarkkuudella. 
 
5.7. Jos jossakin edellä 3.2 kohdassa määritellyssä olosuhteessa kampikammiosta mitattu 
paine ylittää ulkoilman paineen, suoritetaan jäljempänä 6 kohdassa määritelty 
lisätesti, jos valmistaja niin pyytää. 
 
6. LISÄTESTAUSMENETELMÄ 
  
6.1. Moottorissa olevia aukkoja ei saa muuttaa. 
 
6.2. Öljyn mittatikun reikään asennetaan noin viiden litran joustava pussi, joka sietää 
kampikammiokaasuja. Pussin on oltava tyhjä ennen kutakin mittausta. 
 
6.3. Pussin on oltava suljettuna ennen kutakin mittausta. Se avataan kampikammiolle 
viideksi minuutiksi kussakin edellä 3.2 kohdassa esitetyssä olosuhteessa. 
 
6.4. Ajoneuvo katsotaan hyväksyttäväksi, jos pussi ei näkyvästi täyty missään edellä 
3.2 kohdassa esitetyssä mittausolosuhteessa. 
 
6.5.  Huomautus 
 L 375/408 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 178 Liite 4 – Lisäys 7  
6.5.1. Jos moottorin rakenne on sellainen, ettei testiä voida suorittaa edellä 6.1–
6.4 kohdassa esitetyillä menetelmillä, mittaukset on tehtävä samalla menetelmällä 
muutettuna seuraavasti: 
 
6.5.2. ennen testiä kaikki moottorin aukot suljetaan paitsi se, jota tarvitaan kaasujen 
talteenottoon; 
 
6.5.3. Pussi liitetään sopivaan haaraan, joka ei aiheuta ylimääräistä painehäviötä ja joka on 
asennettu kaasunkierrätyspiiriin suoraan moottorista tulevaan aukkoon. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/409
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 179 Liite 4 – Lisäys 1 
 
TYYPPI III -TESTI 
  K s. koh ta (i)  K s. koh ta (i)
K s. koh ta (i)( i) Haara l i itt imen  ja  p u ssin  as en t aminenHaara l i it i n
K ampik am m i o
Puss i
Tuul etusaukko
Säät öventti i l i(b) Epäsuora  kierrät ys l i e vä l l ä alipaine el la  (a) Su o ra kierrät ys lieväl lä  alip aineel la
(c) Kak sipiirinen  suora ki errätys  (d) Ka mp i ka m m io n tuuletus säätöventti i lin av ul la
 (puss i on l i itettävä tuuletusaukkoon)Säät öventti i l iL 375/410 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 180 Liite 4 – Lisäys 7  
Liite 7
 
 
TYYPPI IV -TESTI 
(Ottomoottorilla varustettujen ajoneuvojen 
haihtumispäästöjen määrittäminen) 
 
1. JOHDANTO 
 
Tässä liitteessä kuvataan tämän säännön 5.3.4 kohdan mukaisessa tyyppi IV -testissä 
noudatettava menettely. 
 
Tämä menettely on menetelmä, jolla määritetään kipinäsytytteisellä polttomoottorilla 
varustetun ajoneuvon polttoainejärjestelmästä haihtuvat hiilivedyt. 
 
2. TESTIN KUVAUS 
 
Haihtumispäästötestin (kuva 7/1 jäljempänä) tarkoituksena on määrittää hiilivetyjen 
haihtumispäästöt, jotka aiheutuvat lämpötilan vuorokausivaihtelusta, ja kuumaksi 
ajetun moottorin ajoneuvoa lämmittävästä vaikutuksesta ajoneuvon ollessa 
pysäköitynä sekä kaupunkiajosta. Testi käsittää seuraavat vaiheet: 
 
2.1. testin valmistelun, mukaan lukien kaupunkiajosykli (osa 1) ja taajama-alueen 
ulkopuolinen ajosykli (osa 2), 
 
2.2. niiden haihtumispäästöjen määrittämisen, jotka aiheutuvat kuumaksi ajetun 
moottorin ajoneuvoa lämmittävästä vaikutuksesta (kuumahaihtuma) ajoneuvon 
ollessa pysäköitynä, 
 
2.3. niiden haihtumispäästöjen määrittämisen, jotka aiheutuvat lämpötilan 
vuorokausivaihtelusta ajoneuvon ollessa pysäköitynä. 
 
Kuumahaihtuman ja lämpötilan vuorokausivaihtelusta aiheutuvan haihtuman 
määrittämisestä saadut hiilivetypäästöjen massat lasketaan yhteen ja testistä annetaan 
yhteenlaskettu tulos. 
 
3. AJONEUVO JA POLTTOAINE 
 
3.1. Ajoneuvo 
 
3.1.1. Ajoneuvon on oltava hyvässä mekaanisessa kunnossa, sen on oltava sisäänajettu ja 
sillä on oltava ajettu vähintään 3 000 km ennen testiä. Haihtumispäästöjen 
rajoitusjärjestelmän on oltava kytkettynä ja sen on oltava toiminut oikein tämän ajan 
ja aktiivihiilisäiliön (-säiliöiden) on oltava ollut tavanomaisessa käytössä ilman 
tavallisuudesta poikkeavaa tyhjentämistä tai kuormitusta. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/411
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 181 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
3.2. Polttoaine 
 
3.2.1. Testeissä on käytettävä sopivaa vertailupolttoainetta, joka määritellään tämän 
säännön liitteessä 10. 
 
4. HAIHTUMISPÄÄSTÖTESTIN TESTAUSLAITTEISTO 
 
4.1. Alustadynamometri 
 
Alustadynamometrin on oltava liitteessä 4 esitettyjen vaatimusten mukainen. 
 
4.2. Haihtumispäästöjen mittaustila 
 
  Haihtumispäästöjen mittaustilan on oltava kaasutiivis suorakulmainen 
mittauskammio, johon testattava ajoneuvo mahtuu. Ajoneuvoon on päästävä käsiksi 
joka puolelta, ja suljettuna mittaustilan on oltava kaasutiivis tämän liitteen lisäyksen 
1 mukaisesti. Mittaustilan sisäpinnan on oltava läpäisemätöntä materiaalia, joka ei 
reagoi hiilivetyjen kanssa. Lämpötilan säätelyjärjestelmän on koko testin ajan voitava 
ohjata mittaustilan lämpötilaa määritellyn lämpötila/aikaohjelman mukaisesti, josta 
sallittu keskimääräinen lämpötilapoikkeama on ± 1 K. 
 
Säätelyjärjestelmä on säädettävä siten, että lämpötilavaihtelut ovat tasaisia ja 
lämpötiloissa on mahdollisimman vähän ylityksiä, huojuntaa ja epävakaisuutta 
ympäröivän lämpötilan pitkän aikavälin tavoitearvoihin verrattuna. Sisäpinnan 
lämpötila ei saa missään vaiheessa laskea alemmaksi kuin 278 K (5 ºC) tai nousta 
korkeammaksi kuin 328 K (55 ºC) lämpötilan vuorokausivaihtelusta aiheutuvien 
päästöjen testauksen aikana. Seinärakenteen on johdettava lämpöä hyvin. Sisäpinnan 
lämpötila ei saa laskea alemmaksi kuin 293 K (20 ºC) tai nousta korkeammaksi kuin 
325 K (52 ºC) kuumaksi ajetun moottorin aiheuttamien haihtumispäästöjen 
testauksen aikana. 
 
Lämpötilavaihtelusta aiheutuviin mittaustilan tilavuuden muutoksiin varaudutaan 
käyttämällä joko tilavuudeltaan muuttuvaa tai tilavuudeltaan muuttumatonta 
mittaustilaa. 
 
4.2.1. Tilavuudeltaan muuttuva mittaustila 
 
Tilavuudeltaan muuttuva mittaustila laajenee ja supistuu mittaustilassa olevien 
ilmamassojen lämpötilamuutoksia vastaavasti. Kaksi käytettävissä olevaa keinoa 
mittaustilan tilavuuden muuttamiseksi ovat liikkuva(t) paneeli(t) tai paljerakenne, 
jossa mittaustilan sisällä oleva(t) läpäisemätön (läpäisemättömät) pussi(t) laajenee 
(laajenevat) tai supistuu (supistuvat) tilan sisällä olevan paineen muutosten 
vaikutuksesta ottamalla korvausilmaa tilan ulkopuolelta. Tilavuuden muutoksiin L 375/412 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 182 Liite 4 – Lisäys 7  
mukautuvien rakenteiden osalta on varmistettava tämän liitteen lisäyksen 1 
mukaisesti, että mittaustilan eheys säilyy lämpötilan vaihdellessa sallitulla alueella. 
 
Tilavuutta mukauttavilla menetelmillä on rajoitettava mittaustilan sisällä olevan 
paineen ja ilmanpaineen välinen erotus enimmäisarvoon ∀ 5 kPa. 
 
Mittaustilan tilavuus on voitava lukita määrättyyn arvoon. Tilavuudeltaan muuttuvan 
mittaustilan ”nimellisen tilavuuden” on voitava muuttua + 7 prosenttia (katso tämän 
liitteen lisäyksessä 1 oleva 2.1.1 kohta) testauksen aikana tapahtuvan lämpötilan ja 
ilmanpaineen vaihtelun mukaisesti. 
 
4.2.2. Tilavuudeltaan muuttumaton mittaustila 
 
Tilavuudeltaan muuttumattoman mittaustilan on oltava koottu lujista paneeleista, 
jotka pitävät mittaustilan tilavuuden muuttumattomana ja ovat seuraavien 
vaatimusten mukaisia. 
 
4.2.2.1. Mittaustilassa on oltava ilmanvaihtojärjestelmä, joka poistaa mittaustilasta ilmaa 
pienellä ja tasaisella virtaamalla koko testin ajan. Ilmanvaihtojärjestelmä voi korvata 
ulos virtaavan ilman aiheuttamaa vajetta mittaustilaa ympäröivällä ilmalla. Sisään 
päästettävä ilma on suodatettava aktiivihiilellä suhteellisen tasaisen hiilivetytason 
ylläpitämiseksi. Tilavuutta mukauttavilla menetelmillä on pidettävä mittaustilan 
sisällä olevan paineen ja ilmanpaineen välinen erotus 0:n ja -5 kPa:n välillä. 
 
4.2.2.2. Laitteistolla on voitava mitata poistetun ja sisään päästettävän ilman hiilivetyjen 
massa 0,01 gramman resoluutiolla. Mittaustilasta poistuvasta ja sen sisään 
päästetystä ilmasta voidaan suhteellisella osavirtaperiaatteella toimivalla laitteella 
kerätä näytepussi. Vaihtoehtoisesti mittaustilaan päästettyä ja tilasta poistettua 
virtaamaa voidaan tarkkailla jatkuvasti prosessiin suoraan kytketyn FID-
analysaattorin avulla, ja virtaamat ja niiden mittaus voidaan sovittaa yhteen siten, että 
saadaan jatkuva tallenne poistettujen hiilivetyjen määrästä. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/413
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 183 Liite 4 – Lisäys 1 
 
Ku va 7/1  
 
HAIHTUMISPÄ Ä STÖN MÄ Ä RIT TÄMINEN 
3000 km: n si säänajojakso (ei liiallista t y hje nnys t ä/ ku o rm i tust a )  
A ktii vi hiili säiliö n (-sä iliöiden)  kä ytö n aikai ne n teho n hei k ke ne m ine n todettu 
Ajoneu von hö yr ype su (tar vitta essa)  
   
Polttoaineen läm pötila  2 8 3– 2 87K (1 0 °–14°C) 
40  % ± 2 % sä iliön  n imellistilavu udes ta Ympäris tön  lämpöt ila: 2 9 3– 3 03K (20 –3 0°C)
  
enin tä än 
7 m in enin tä än 2 m in 12 –36  h Toistetaan  lämpöt ilan  
vuorokaus ivai htelua , k unn e s  s a a vu t e t aa n 2 
gramman  ylivuoto 
 T
star t  = 293 K  ( 2 0 ° C )  enin-
tää n 1h  
6–36 h
 L 375/414 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 184 Liite 4 – Lisäys 7  
 
 
Tä yttö b ut aa ni /typpi seoksella, ku nnes  saav uteta an  2 gramm an  ylivuoto 
 
 Polttoaineen läm pötila  2 9 1K ±8K (18  K ± 8°C) 
40  % ± 2 %  sä iliön nimellistilav uu dest a 
Y m p ä r i st ö n l ä m p ö ti l a  2 93– 303  K  ( 2 0– 30 ° C )  
 
T y yppi 1: yksi os an  1  + ka ks i osa n 2 ajosykliä 
T
aloitus =  29 3–3 03  (20 –30 ° C )  
 
 
Y m p ä r i st ö n l ä m p ö ti l a :  293 –30 3 K  ( 2 0– 30 ° C )  
 
T y yppi 1: yksi os an  1  + yksi os an  2  aj os ykli. T
aloitus =  29 3–3 03  (20 –30 ° C )  
  T y yppi 1: osa  1 
 
 
 
T
min  = 296 K  ( 2 3 ° C )  
T max = 30 4 K (31°C) 
60  mi n ± 0, 5 m in 
 
T=29 3K±2K(20°±2°C) vi imeisen 6 tu nn in  a ik an a 
 
T aloitus  = 203 K  ( 2 0 ° C )  
T min   = 30 8 K; ∆T = 1 5K 
24  t un ti a, lä mpöt ilan  vai htelutest i N:o = 1 
  
 
Start = Aloitus, Fuel drain an d refill= Polttoainesäiliöiden tyhjennys ja uudelleent äyttö, Canister load to breakthrough  
= Aktiivihiilisäiliön täyttö ylivuotoon sa akka, (petrole) = (bensiini), (butane) = buta ani, Preconditio ning drive =  
Esivakauttamisajo, S oak =  Lämpötilan t asausseisonta, Ty pe I test drive = Tyyppi I  -t estin ajo, ev aporative system 
conditionin g-driving = Säili ön tuuletusjärjestelmän esivakauttamisajo, an d max 2 min form engine shut-off = ja  
enintään  2 min  moottorin pysäyttämisestä, Hot soak t est = Kuumahaihtumatesti,  Diurnal test = Lämpötila n 
vuorokausivaihtelutesti, End  = Loppu 
 
Huo m. :  
1.  Haiht u m ispäästöjen rajoitta mi speriaatteet — y ksi t yi sko hdat selvi tettä vä. 
2.  Pakokaasupää stöt voidaan m itata ajettaessa t y y ppi I -tes ti, m utta t ulok sia ei kä y tetä  lainsäädä nnöll isii n  
tarkoitu ksi in. Pakokaa supääs t öjen lainsäädän nölli nen te sti py s y y  erill ise nä. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/415
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 185 Liite 4 – Lisäys 1 
 
4.3. Analysointijärjestelmät 
 
4.3.1. Hiilivetyanalysaattori 
 
4.3.1.1. Mittaustilan ilmaa valvotaan liekki-ionisaatiotyyppisellä hiilivetyilmaisimella 
(FID). Näytekaasu on imettävä yhden sivuseinän keskipisteestä tai kammion 
katosta, ja mahdolliset ohivirtaukset on johdettava takaisin mittaustilaan, mieluiten 
heti sekoitustuulettimen taakse. 
 
4.3.1.2. Hiilivetyanalysaattorin vasteajan on oltava enintään 1,5 sekuntia lukemaan, joka on 
90 prosenttia lopullisesta lukemasta. Stabiilisuuden on oltava parempi kuin 
2 prosenttia täydestä asteikosta asteikon nollakohdassa ja 80 ∀ 20 prosentin 
kohdassa täydestä asteikosta 15 minuutin ajan kaikilla käytettävillä alueilla. 
 
4.3.1.3. Keskihajonnan avulla ilmaistun analysaattorin toistuvuuden on oltava parempi kuin 
∀ 1 prosentti täydestä asteikosta asteikon nollakohdassa ja 80 ∀ 20 prosentin 
kohdassa täydestä asteikosta kaikilla käytettävillä alueilla. 
 
4.3.1.4. Analysaattorin käyttöalueet on valittava siten, että saadaan paras resoluutio 
mittauksessa, kalibroinnissa ja vuototarkastusmenettelyssä. 
 
4.3.2. Hiilivetyanalysaattorin tietojen tallennusjärjestelmä 
 
4.3.2.1. Hiilivetyanalysaattori on varustettava laitteella, joka tallentaa sähköistä signaalia 
joko kynäpiirturilla tai muulla tietojenkäsittelyjärjestelmällä ja jonka 
tallennustaajuus on vähintään kerran minuutissa. Tallennusjärjestelmän on oltava 
käyttöominaisuuksiltaan vähintään tallennettavaa signaalia vastaava ja tulosten on 
tallennuttava pysyvästi. Tallenteessa on näyttävä selvä merkki kuumahaihtuman ja 
lämpötilan vuorokausivaihtelun testauksen alkamisesta ja päättymisestä (mukaan 
lukien näytteenottojaksojen alkaminen ja päättyminen sekä kunkin testin alkamisen 
ja päättymisen välinen aika). 
  
4.4. Polttoainesäiliön lämmitys (ainoastaan, jos aktiivihiilisäiliötä täytettäessä käytetään 
bensiiniä) 
  
4.4.1. Ajoneuvon polttoainesäiliössä (-säiliöissä) olevaa polttoainetta on lämmitettävä 
säädettävällä lämmönlähteellä, esimerkiksi 2 000 watin tehoinen lämmitystyyny on 
sopiva. Lämmitysjärjestelmän on lämmitettävä tasaisesti säiliön seinämiä 
polttoainepinnan alapuolella siten, että se ei aiheuta polttoaineen paikallista 
ylikuumenemista. Säiliössä polttoaineen yläpuolella olevaa höyryä ei saa lämmittää. 
 L 375/416 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 186 Liite 4 – Lisäys 7  
4.4.2. Säiliön lämmityslaitteen on kyettävä lämmittämään säiliössä oleva polttoaine 
tasaisesti 289 K:n (16 ºC) alkulämpötilasta 14 K:n verran 60 minuutissa, lämpötila-
anturin sijainnin ollessa jäljempänä olevan 5.1.1 kohdan mukainen. 
Lämmitysjärjestelmän on kyettävä pitämään polttoaineen lämpötila ∀ 1,5 K:n 
sisällä vaaditusta lämpötilasta säiliön lämmityksen aikana. 
 
4.5. Lämpötilalukemien tallennus 
 
4.5.1. Mittauskammiossa (SHED) vallitseva lämpötila tallennetaan kahdessa pisteessä 
lämpötila-antureiden avulla, jotka on kytketty näyttämään keskimääräistä arvoa. 
Mittauspisteet sijaitsevat mittaustilan sisällä noin 0,1 metrin etäisyydellä 
kummankin sivuseinän pystysuorasta keskiviivasta 0,9 ± 0,2 metrin korkeudella. 
 
4.5.2. Polttoainesäiliön (-säiliöiden) lämpötila mitataan anturilla, joka on asennettu 
polttonestesäiliöön jäljempänä olevan 5.1.1 kohdan mukaisesti tapauksissa, joissa 
aktiivihiilisäiliötä täytettäessä käytetään bensiiniä (5.1.5 kohta). 
 
4.5.3. Lämpötilatietoja on tallennettava tai syötettävä tietojenkäsittelyjärjestelmään 
vähintään kerran minuutissa haihtumispäästöjen mittausten koko keston ajan. 
 
4.5.4. Lämpötilan tallennusjärjestelmän tarkkuuden on oltava ∀ 1,0 K ja lämpötila on 
kyettävä lukemaan ∀ 0,4 K:n tarkkuudella. 
 
4.5.5. Tallennus- tai tietojenkäsittelyjärjestelmästä on kyettävä lukemaan 
aika ∀ 15 sekunnin tarkkuudella. 
 
4.6.  Painelukemien tallennus 
 
4.6.1. Testausalueen ilmanpaineen ja mittaustilan sisällä vallitsevan ilmanpaineen välinen 
erotus ∆p on tallennettava tai syötettävä tietojenkäsittelyjärjestelmään vähintään 
kerran minuutissa haihtumispäästöjen mittauksen koko keston ajan. 
 
4.6.2. Lämpötilan tallennusjärjestelmän tarkkuuden on oltava ∀ 2 kPa ja paine on kyettävä 
lukemaan ∀ 0,2 K:n tarkkuudella. 
 
4.6.3. Tallennus- tai tietojenkäsittelyjärjestelmästä on kyettävä lukemaan 
aika ∀ 15 sekunnin tarkkuudella. 
 
4.7. Tuulettimet 
 
4.7.1. Kammion hiilivetypitoisuus on kyettävä alentamaan ulkoilman tasolle käyttämällä 
yhtä tai useampaa tuuletinta tai puhallinta mittaustilan (SHED) oven (ovien) ollessa 
auki. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/417
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 187 Liite 4 – Lisäys 1 
 
4.7.2. Kammiossa on oltava yksi tai useampi tuuletin tai puhallin, joiden teho vastaa 
ilmavirtaa 0,1–0,5 m3/min. ja joilla mittaustilan ilma saadaan kunnolla sekoitetuksi. 
Kammion lämpötila ja hiilivetypitoisuus on kyettävä pitämään tasaisena mittausten 
ajan. Tuulettimien tai puhaltimien ilmavirtausta ei saa kohdistaa suoraan 
mittaustilassa olevaan ajoneuvoon. 
 
4.8. Kaasut 
 
4.8.1. Kalibrointia ja käyttöä varten on oltava saatavilla seuraavia puhtaita kaasuja: 
 puhdistettua synteettistä ilmaa: (epäpuhtauksia < 1 ppm C 1 ekvivalenttina, 
 #1 ppm CO, #400 ppm CO 2, #0,1 ppm NO); 
 happipitoisuus 18–21 tilavuusprosenttia. 
 
hiilivetyanalysaattorin polttoainekaasua: (40 ∀ 2 prosenttia vetyä ja loppu heliumia, 
jossa on vähemmän kuin 1 ppm C 1-ekvivalenttia hiilivetyjä, vähemmän kuin 400 
ppm CO 2), 
 
propaania (C 3H 8): puhtaus vähintään 99,5 prosenttia, 
 
butaania (C 4H 10): puhtaus vähintään 98 prosenttia, 
 
typpeä (N 2): puhtaus vähintään 98 prosenttia. 
 
4.8.2. Käytettävissä on oltava propaanin (C 3H 8) ja puhdistetun synteettisen ilman seoksia 
sisältäviä kalibrointi- ja vertailukaasuja. Kalibrointikaasun todellisten pitoisuuksien 
on oltava kahden prosentin sisällä annetuista arvoista. Kaasunjakajaa käyttämällä 
saatujen laimennettujen kaasujen tarkkuuden on oltava kahden prosentin sisällä 
todellisesta arvosta. Lisäyksessä 1 tarkoitetut pitoisuudet voidaan myös saada 
aikaan kaasunjakajalla, jossa laimennuskaasuna käytetään synteettistä ilmaa. 
 
4.9. Lisävarusteet 
 
4.9.1. Testialueen absoluuttinen kosteus (H) on kyettävä mittaamaan ∀ 5 prosentin 
tarkkuudella. 
 
5. TESTAUSMENETTELY 
 
5.1. Testin valmistelu 
 
5.1.1. Ajoneuvon mekaaninen valmistelu ennen testiä on seuraava: 
 
a) ajoneuvon pakojärjestelmässä ei saa olla vuotoja, 
 
b) ajoneuvo voidaan höyrypestä ennen testiä, L 375/418 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 188 Liite 4 – Lisäys 7  
 
c) jos aktiivihiilisäiliötä täytettäessä käytetään bensiiniä (jäljempänä 
5.1.5 kohta), on ajoneuvon polttoainesäiliö varustettava lämpötila-anturilla, 
jonka avulla lämpötila voidaan mitata säiliössä olevan polttoaineen 
keskipisteestä, kun säiliö on täytetty 40 prosenttiin tilavuudestaan, 
 
d) polttoainejärjestelmään voidaan asentaa lisävarusteita ja liittimiä, joiden 
avulla polttoainesäiliö voidaan tyhjentää täysin. Tämän vuoksi säiliön 
kuorta ei tarvitse muuttaa,  
 
e) valmistaja voi tehdä ehdotuksen testimenettelystä, jolla otetaan huomioon 
ainoastaan ajoneuvon polttoainejärjestelmästä haihtumalla poistuvat 
hiilivedyt. 
 
 
5.1.2. Ajoneuvo viedään testialueelle, jossa ympäristön lämpötila on 293–303 K (20–30 
ºC). 
 
5.1.3. Aktiivihiilisäiliön (-säiliöiden) tehon heikkeneminen käytössä on tarkastettava. 
Tämä voidaan tehdä osoittamalla, että säiliö on ollut käytössä vähintään 
3 000 ajokilometrin ajan. Jos aktiivihiilisäiliöitä on useampi kuin yksi, on seuraavaa 
menettelyä sovellettava jokaiseen säiliöön. 
 
5.1.3.1. Aktiivihiilisäiliö poistetaan ajoneuvosta. Tämän vaiheen aikana on erityisesti 
varottava vaurioittamasta laitteiden osia ja polttoainejärjestelmää. 
 
5.1.3.2. Aktiivihiilisäiliön paino tarkastetaan. 
 
5.1.3.3.  Aktiivihiilisäiliö liitetään mahdollisesti ajoneuvon ulkopuolella olevaan 
polttoainesäiliöön, joka on täytetty vertailupolttoaineella 40 prosenttiin 
polttoainesäiliön (-säiliöiden) tilavuudesta. 
 
5.1.3.4. Polttoainesäiliössä olevan polttoaineen lämpötilan olisi oltava 283–287 K (10–
14 ºC). 
 
5.1.3.5.  (Ajoneuvon ulkopuolella olevaa) polttoainesäiliötä lämmitetään lämpötilasta 288 K 
lämpötilaan 318 K (15–45 ºC) (nostamalla lämpötilaa 1 ºC 9 minuutissa). 
 
5.1.3.6. Jos aktiivihiilisäiliön ylivuoto tapahtuu ennen kuin lämpötila on 318 K (45 ºC), 
lämmityslaite kytketään irti. Tämän jälkeen säiliö punnitaan. Jos aktiivihiilisäiliön 
ylivuotoa ei ole tapahtunut lämpötilan saavuttaessa 318 K (45 ºC), menettely 
toistetaan 5.1.3.3 kohdasta alkaen ylivuotoon asti. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/419
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 189 Liite 4 – Lisäys 1 
 
5.1.3.7.  Ylivuoto voidaan todeta tämän liitteen 5.1.5 ja 5.1.6 kohdassa kuvatulla tavalla tai 
käyttäen jotakin muuta näytteenotto- ja analyysijärjestelmää, jonka avulla voidaan 
havaita aktiivihiilisäiliöstä ylivuotovaiheessa tulevat hiilivetypäästöt. 
 
5.1.3.8. Aktiivihiilisäiliötä tyhjennetään käyttäen 25 ∀ 5 litraa koelaboratorion ilmaa 
minuutissa hiililitraa kohden, kunnes säiliön ilma on vaihtunut 300 kertaa. 
 
5.1.3.9.  Aktiivihiilisäiliön paino tarkastetaan. 
 
5.1.3.10.  Toistetaan 5.1.3.4–5.1.3.9 kohdan menettelyn kaikki vaiheet yhdeksän kertaa. Testi 
voidaan lopettaa ennen tätä, jos aktiivihiilisäiliöiden paino on tasaantunut 
viimeisten syklien jälkeen, ei kuitenkaan ennen kuin on suoritettu kolme edellä 
kuvatun mukaista sykliä. 
 
5.1.3.11. Aktiivihiilisäiliö asennetaan takaisin paikalleen ja ajoneuvo saatetaan 
tavanomaiseen ajokuntoon. 
 
5.1.4. Aktiivihiilisäiliö on vakautettava käyttäen joitakin 5.1.5 ja 5.1.6 kohdassa 
eritellyistä menetelmistä. Jos ajoneuvossa on useampia aktiivihiilisäiliöitä, jokainen 
säiliö on vakautettava erikseen. 
 
5.1.4.1. Ylivuoto todetaan mittaamalla aktiivihiilisäiliöstä tulevat päästöt. 
 
Ylivuodolla tarkoitetaan tässä pistettä, jossa hiilivetypäästöjen kertymä on kaksi 
grammaa. 
 
5.1.4.2. Ylivuoto voidaan todeta käyttäen haihtumispäästöjen mittaustilaa 5.1.5 ja 
5.1.6 kohdassa kuvatulla tavalla. Ylivuoto voidaan vaihtoehtoisesti todeta käyttäen 
toista, ajoneuvon aktiivihiilisäiliöstä myötävirtaan kytkettyä apusäiliötä. Apusäiliö 
on tuuletettava huolellisesti ennen täyttämistä. 
 
5.1.4.3.  Mittauskammiota on tuuletettava välittömästi ennen testin aloittamista usean 
minuutin ajan, kunnes tausta-arvot ovat vakaat.  Kammion sekoitustuulettimen (-
tuulettimien) on tällöin oltava kytkettynä (kytkettyinä). 
 
Hiilivetyanalysaattori on nollattava ja mittausalue on tarkastettava välittömästi 
ennen testiä. 
 
5.1.5. Aktiivihiilisäiliöiden täyttö ylivuotopisteeseen kohotettaessa lämpötilaa toistuvasti 
 
5.1.5.1.  Ajoneuvon (ajoneuvojen) polttoainesäiliö (-säiliöt) tyhjennetään käyttäen 
asennettuja tyhjennyshanoja. Tyhjennys on suoritettava siten, että ajoneuvoon 
asennettuja haihtumispäästöjen mittauslaitteita ei tyhjennetä eikä kuormiteta 
tavanomaisesta poikkeavasti. Tämä voidaan tehdä yleensä irrottamalla 
polttoainesäiliön täyttöaukon tulppa. L 375/420 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 190 Liite 4 – Lisäys 7  
 
5.1.5.2. Polttoainesäiliö (-säiliöt) täytetään testipolttoaineella, jonka lämpötila on 283–
287 K (10–14 ºC), 40 ∀ 2 prosenttiin polttoainesäiliön tavallisesta tilavuudesta. 
Ajoneuvon polttoainesäiliön täyttöaukon tulpan (tulppien) on oltava paikoillaan 
tässä vaiheessa. 
 
5.1.5.3. Ajoneuvo on asetettava haihtumispäästöjen mittaustilaan moottori pysäytettynä 
tunnin sisällä polttoainesäiliöiden uudelleentäytöstä. Polttoainesäiliön lämpötila-
anturi on kytkettävä lämpötilan tallennusjärjestelmään. Lämmönlähde on asetettava 
polttoainesäiliöön (-säiliöihin) nähden asianmukaisesti ja kytkettävä lämpötilan 
säätimeen. Lämmönlähteelle asetettavat vaatimukset ovat edellä 4.4 kohdassa. Jos 
ajoneuvossa on useampi kuin yksi polttoainesäiliö, on kaikkia säiliöitä lämmitettävä 
samalla jäljempänä esitetyllä tavalla. Säiliöiden lämpötilojen on oltava samat ∀ 1,5 
K:n tarkkuudella. 
 
5.1.5.4. Polttoaine voidaan lämmittää keinotekoisesti aloituslämpötilaan 293 K (20 °C) ∀ 1 
K. 
 
5.1.5.5. Heti kun polttoaine saavuttaa vähintään lämpötilan 292 K (19 ºC), on puhallin 
pysäytettävä, ovet suljettava ja tiivistettävä ja mittaustilan hiilivetypitoisuuden 
mittaus aloitettava. 
 
5.1.5.6. Kun lämpötila polttoainesäiliössä on 293 K (20 ºC), alkaa 15 K:n (15 ºC) 
lineaarinen lämpötilan nosto. Lämmityksen aikana polttoaineen lämpötilan on 
noudatettava alla olevaa funktiota ∀ 1,5 K:n tarkkuudella. Lämpötilan kohoamiseen 
kulunut aika ja lämpötilan nousu tallennetaan. 
 
T r = T o + 0,2333 · t 
 
jossa: 
 
T r = vaadittu lämpötila (K); 
 
T o = säiliön alkulämpötila (K); 
 
t = aika säiliön lämmityksen aloittamisesta minuutteina. 
 
5.1.5.7. Välittömästi ylivuodon tapahduttua tai polttoaineen lämpötilan noustua lukemaan 
308 K (35 ºC), sen mukaan, kumpi tapahtuu ensin, lämmönlähde on kytkettävä irti, 
mittaustilan ovien tiivistys poistettava, ovet avattava ja polttoainesäiliön 
täyttöaukon tulppa (tulpat) poistettava. Jos ylivuotoa ei ole tapahtunut lämpötilan 
noustua lukemaan 308 K (35 ºC), lämmönlähde on poistettava ajoneuvosta, 
ajoneuvo vietävä ulos haihtumispäästöjen mittaustilasta ja jäljempänä 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/421
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 191 Liite 4 – Lisäys 1 
 
5.1.7 kohdassa kuvattu menettely toistettava kokonaisuudessaan, kunnes ylivuoto 
tapahtuu. 
 
5.1.6. Aktiivihiilisäiliöiden täyttö ylivuotopisteeseen butaania käyttäen 
 
5.1.6.1.  Jos mittaustilaa käytetään ylivuodon toteamiseen (katso edellä 5.1.4.2 kohta), 
ajoneuvo sijoitetaan haihtumispäästöjen mittaustilaan moottori pysäytettynä. 
 
5.1.6.2. Aktiivihiilisäiliö esikäsitellään sen täyttöä varten. Aktiivihiilisäiliötä ei saa poistaa 
ajoneuvosta, jollei säiliön sijainti ajoneuvossa vaikeuta sen käsittelyä siinä määrin, 
ettei täyttöä kohtuudella voida edellyttää suoritettavaksi muutoin kuin poistamalla 
säiliö ajoneuvosta. Tämän vaiheen aikana on erityisesti varottava vaurioittamasta 
polttoainejärjestelmää ja sen osia. 
 
5.1.6.3. Aktiivihiilisäiliötä täytetään 50 tilavuusprosenttia butaania ja 50 tilavuusprosenttia 
typpeä sisältävällä seoksella, käyttäen virtausnopeutta 40 grammaa butaania 
tunnissa. 
 
5.1.6.4. Höyrystin kytketään irti välittömästi, kun aktiivihiilisäiliön ylivuoto on tapahtunut. 
 
5.1.6.5. Aktiivihiilisäiliö asennetaan takaisin paikalleen ja ajoneuvo saatetaan 
tavanomaiseen ajokuntoon. 
 
5.1.7.  Polttoaineen tyhjennys ja uudelleentäyttö 
 
5.1.7.1. Ajoneuvon (ajoneuvojen) polttoainesäiliö (-säiliöt) tyhjennetään käyttäen 
asennettuja tyhjennyshanoja. Tämä on tehtävä siten, että ajoneuvoon asennettuja 
haihtumispäästöjen rajoituslaitteita ei tyhjennetä tai kuormiteta tavanomaisesta 
poikkeavasti. Tämä voidaan tehdä yleensä irrottamalla polttoainesäiliön täyttöaukon 
tulppa. 
 
5.1.7.2. Polttoainesäiliö (-säiliöt) täytetään testipolttoaineella, jonka lämpötila on 291 ∀ 8 K 
(18 ∀ 8 °C), 40 ∀ +2 prosenttiin polttoainesäiliön tavallisesta tilavuudesta. 
Ajoneuvon polttoainesäiliön täyttöaukon tulpan (tulppien) on oltava paikoillaan 
tässä vaiheessa. 
 
5.2. Esivakauttamisajo 
 
5.2.1. Tunnin kuluessa siitä, kun aktiivihiilisäiliö on täytetty 5.1.5 tai 5.1.6 kohdan 
mukaisesti, ajoneuvo asetetaan alustadynamometrille ja ajetaan yksi osan 1 ajosykli 
ja kaksi osan 2 ajosykliä, jotka on määritelty liitteessä 4. Pakokaasunäytteitä ei oteta 
tänä aikana. 
 
5.3. Lämpötilan vakauttaminen 
 L 375/422 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 192 Liite 4 – Lisäys 7  
5.3.1. Viiden minuutin kuluessa edellä 5.2.1 kohdassa määritellyn esivakauttamisen 
päättymisestä konepelti on suljettava täysin, auto ajettava pois alustadynamometriltä 
ja pysäköitävä seisonta-alueelle. Auto on pysäköitynä vähintään 12 tuntia ja 
enintään 36 tuntia. Jakson päättyessä moottoriöljyn ja jäähdytysveden lämpötilan on 
oltava saavuttanut ympäristön lämpötila ∀ 3 K:n tarkkuudella. 
 
5.4.  Dynamometritesti 
 
5.4.1.  Seisontavaiheen päätyttyä ajoneuvolla ajetaan yksi tyyppi I -testiajo 
kokonaisuudessaan liitteen 4 mukaisesti (kylmäkäynnistys, kaupunkiajosykli ja 
taajama-alueen ulkopuolinen ajosykli). Sen jälkeen moottori pysäytetään. Tämän 
vaiheen aikana voidaan ottaa pakokaasunäytteitä, mutta näin saatuja tuloksia ei 
käytetä tyyppihyväksynnän myöntämisessä pakokaasupäästöjen osalta. 
 
5.4.2. Kahden minuutin kuluessa 5.4.1 kohdassa kuvatun tyyppi I -testiajon päättymisestä 
ajoneuvolla ajetaan toinen vakauttamisajo, joka käsittää yhden tyyppi I -testin 
mukaisen kaupunkiajosyklin (lämmin käynnistys). Tämän jälkeen moottori 
pysäytetään jälleen. Tämän vaiheen aikana ei ole tarpeen ottaa pakokaasunäytteitä. 
 
5.5. Kuumahaihtumatesti 
  
5.5.1. Mittauskammiota on tuuletettava ennen testiajon päättymistä useiden minuuttien 
ajan, kunnes hiilivetyjen tausta-arvot ovat vakaat. Myös kammion 
sekoitustuulettim(i)en on tällöin oltava kytkettyinä. 
 
5.5.2. Hiilivetyanalysaattori on nollattava ja mittausalue tarkastettava välittömästi ennen 
testiä. 
 
5.5.3. Esivakauttavan ajosyklin päätyttyä konepelti on suljettava täysin ja kaikki 
ajoneuvon ja testilaitteiston väliset kytkennät irrotettava. Tämän jälkeen ajoneuvo 
ajetaan mittauskammioon käyttämällä kaasupoljinta mahdollisimman vähän. 
Moottori on pysäytettävä ennen kuin mikään osa ajoneuvosta on mittauskammion 
sisäpuolella. Moottorin pysäyttämishetki tallennetaan haihtumispäästömittauksen 
tietojentallennusjärjestelmään ja lämpötilalukemien tallennus aloitetaan. Ajoneuvon 
ikkunat ja tavaratila on avattava tässä vaiheessa, jolleivät ne jo ole auki. 
 
5.5.4. Ajoneuvo on työnnettävä tai siirrettävä mittauskammioon jollain muulla tavoin 
moottori pysäytettynä. 
 
5.5.5. Mittaustilan ovet suljetaan ja saatetaan kaasutiiviiksi kahden minuutin kuluessa 
moottorin pysäyttämisestä ja seitsemän minuutin kuluessa esivakauttavan ajon 
päättymisestä. 
 
5.5.6. Kun kammio on tiivistetty, 60 ∀ 0,5 minuutin mittainen kuumahaihtumajakso alkaa. 
Hiilivetypitoisuus, lämpötila ja ilmanpaine mitataan, jotta saadaan 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/423
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 193 Liite 4 – Lisäys 1 
 
kuumahaihtumatestin alkulukemat C
HCi, P i ja T i. Näitä arvoja käytetään 
haihtumispäästöjen laskentaan jäljempänä olevan 6 kohdan mukaisesti. 
Mittaushuoneen ilman lämpötilan T on oltava vähintään 296 K ja enintään 304 K 60 
minuuttia pitkän kuumahaihtumajakson aikana. 
 
5.5.7. Hiilivetyanalysaattori on nollattava ja mittausalue tarkastettava välittömästi ennen 
60 ∀ 0,5 minuutin testijakson päättymistä. 
 
5.5.8. Kammion hiilivetypitoisuus mitataan 60 ∀ 0,5 minuutin mittaisen testijakson 
lopussa. Myös lämpötila ja ilmanpaine mitataan. Nämä ovat 6 kohdan mukaisessa 
laskennassa käytettävät kuumahaihtumatestin loppulukemat C HCf, P f jaT f. 
 
5.6. Lämpötilan vakauttaminen 
 
5.6.1. Testiajoneuvo työnnetään tai siirretään muulla tavoin moottoria käyttämättä 
seisonta-alueelle, ja ajoneuvon lämpötilaa vakautetaan vähintään kuuden ja enintään 
36 tunnin ajan kuumahaihtumatestin ja lämpötilan vuorokausivaihtelutestin välissä. 
Vakautuksen on tapahduttava tästä jaksosta vähintään 6 tunnin ajan lämpötilassa 
293 K ∀ 2 K (20 ºC ∀ 2 ºC). 
 
5.7. Lämpötilan vuorokausivaihtelutesti 
 
5.7.1.  Testiajoneuvon on oltava ympäristön lämpötilassa yhden syklin ajan tämän liitteen 
lisäyksessä 2 esitetyn kaavion mukaisesti, jossa annetuista luvuista lämpötila ei 
millään hetkellä saa poiketa enempää kuin ∀ 2 K. Keskimääräinen 
lämpötilapoikkeama, joka lasketaan käyttäen kaikkien mitattujen 
lämpötilapoikkeamien itseisarvoja, ei saa olla suurempi kuin 1 K. Ympäristön 
lämpötila on mitattava vähintään kerran minuutissa. Lämpötilan vaihtelu aloitetaan, 
kun aika T aloitus = 0, jäljempänä olevan 5.7.6 kohdan mukaisesti. 
 
5.7.2. Mittauskammiota on tuuletettava välittömästi ennen testin aloittamista usean 
minuutin ajan, kunnes tausta-arvot ovat vakaat. Kammion sekoitustuulettim(i)en on 
tällöin oltava kytketty(i)nä. 
 
5.7.3. Testiajoneuvo on tuotava mittaustilaan moottori pysäytettynä ja ikkunat ja 
tavaratila(t) auki. Sekoitustuuletin (-tuulettimet) on säädettävä siten, että ilman 
virtaus testiajoneuvon polttoainesäiliön alla on jatkuvasti vähintään 8 kilometriä 
tunnissa. 
 
5.7.4. Hiilivetyanalysaattori on nollattava ja mittausalue on tarkastettava välittömästi 
ennen testiä. 
 
5.7.5. Mittaustilan ovet suljetaan ja saatetaan kaasutiiviiksi. 
 L 375/424 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 194 Liite 4 – Lisäys 7  
5.7.6. Hiilivetypitoisuus, lämpötila ja ilmanpaine mitataan 10 minuutin kuluessa ovien 
sulkemisesta ja tiivistämisestä, jotta saadaan alkulukemat C HCi, P i ja T i lämpötilan 
vuorokausivaihtelutestiä varten. Tämä on vaihe, jossa aika T aloitus = 0. 
 
5.7.7. Hiilivetyanalysaattori nollataan ja mittausalue tarkastetaan välittömästi ennen testin 
päättymistä. 
 
5.7.8. Näytteenotto päästöistä on lopetettava 24 tunnin ∀ 6 minuutin kuluttua 
5.7.6 kohdassa tarkoitetusta näytteenoton aloittamisesta. Näytteenoton aloituksen ja 
sen päättymisen välillä kulunut aika tallennetaan. Hiilivetypitoisuus, lämpötila ja 
ilmanpaine mitataan, jotta saadaan 6 kohdan mukaiseen laskelmaan lämpötilan 
vuorokausivaihtelutestin loppulukemat C HCf, P f ja T f. Haihtumispäästötesti on täten 
suoritettu. 
 
6. LASKENTA 
 
6.1. Edellä 5 kohdassa kuvattujen haihtumispäästötestien avulla voidaan laskea 
lämpötilan vuorokausivaihtelua ja kuumahaihtumia testattaessa syntyneet 
hiilivetypäästöt. Näissä testivaiheissa syntyneet haihtumishäviöt lasketaan käyttäen 
mittaustilassa vallinneita alkuhetken ja loppuhetken hiilivetypitoisuuksia, 
lämpötiloja ja paineita sekä mittaustilan nettotilavuutta. Laskennassa käytetään 
seuraavaa kaavaa: 
 
 
 
 
  
 
jossa: 
 
M HC = hiilivedyn määrä grammoina, 
 
M HC,ou t  = tilavuudeltaan muuttumattomasta mittaustilasta lämpötilan 
 vuorokausivaihtelutestin aikana poistuvien hiilivetyjen massa 
 (grammoina),   
 
M HC,i = tilavuudeltaan muuttumattomasta mittaustilasta lämpötilan 
 vuorokausivaihtelutestin aikana saapuvien hiilivetyjen massa 
 (grammoina), 
 
C HC = mittaustilassa mitattu hiilivetypitoisuus (ppm (tilavuus) C 1-
 ekvivalenttina), 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/425
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 195 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
V = mittaustilan nettotilavuus kuutiometreinä korjattuna ajoneuvon 
 tilavuudella ikkunoiden ja tavaratilan ollessa auki. Jos 
 ajoneuvon tilavuutta ei ole määritetty, vähennetään 1,42 
 kuutiometrin suuruinen tilavuus, 
 
T =  ympäristön lämpötila kammiossa, K, 
 
P = ilmanpaine, kPa 
 
H/C = hiili/vetysuhde, 
 
k = 1,2 . (12 + H/C); 
 
kun: 
 
i = on lukema testin alussa, 
 
f = on lukema testin lopussa, 
 
H/C = arvoksi oletetaan 2,33 lämpötilan vuorokausivaihtelutestissä, 
 
H/C = arvoksi oletetaan 2,20 kuumahaihtumatestissä. 
 
6.2. Testin kokonaistulos 
 
Ajoneuvon yhteenlaskettu hiilivetypäästöjen massa on 
 
M total = M DI + M HS 
 
 missä: 
 
M total  =  ajoneuvon päästöjen yhteenlaskettu massa (grammaa), 
 
M DI    =  hiilivetypäästöjen massa (grammaa) lämpötilan 
vuorokausivaihtelutestissä, 
 
M HS    =  hiilivetypäästöjen massa (grammaa) kuumahaihtumatestissä. 
 L 375/426 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 196 Liite 4 – Lisäys 7  
7. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS 
 
7.1. Rutiininomaisia tuotantolinjan päässä tehtäviä testejä varten hyväksynnän haltija 
voi osoittaa tuotannon vaatimustenmukaisuuden ottamalla näytteitä ajoneuvoista, 
jotka täyttävät seuraavat vaatimukset. 
 
7.2. Vuototesti 
 
7.2.1. Päästöjen valvontajärjestelmästä ulkoilmaan johtavat aukot on eristettävä. 
 
7.2.2. Polttoainejärjestelmään syötetään paine, jonka suuruus on 370 ∀ 10 mm H 2O:a. 
 
7.2.3. Paineen on annettava tasaantua ennen polttoainejärjestelmän erottamista 
painelähteestä. 
 
7.2.4. Polttoainejärjestelmän erotuksen jälkeen paine ei saa laskea enempää kuin 50 mm 
H 2O:a viidessä minuutissa. 
 
7.3. Tuuletustesti 
  
7.3.1. Päästöjen valvontajärjestelmästä ulkoilmaan johtavat aukot on eristettävä. 
 
7.3.2. Polttoainejärjestelmään syötetään paine, jonka suuruus on 370 ∀ 10 mm H 2O:a. 
 
7.3.3. Paineen on annettava tasaantua ennen polttoainejärjestelmän erottamista 
painelähteestä. 
 
7.3.4. Päästöjen valvontajärjestelmän tuuletusaukot ulkoilmaan palautetaan 
tuotantokuntoon. 
 
7.3.5. Polttoainejärjestelmän paineen on laskettava alle 100 mm:iin H 20:a vähintään 
30 sekunnin, mutta enintään kahden minuutin kuluttua. 
 
7.3.6. Valmistajan pyynnöstä kaasunpäästöön liittyvä toiminnallinen kapasiteetti voidaan 
osoittaa käyttämällä vastaavia vaihtoehtoisia menettelyjä. Valmistajan on esitettävä 
erityinen menettely tekniselle laitokselle tyyppihyväksyntämenettelyn aikana. 
 
7.4. Tyhjennystesti 
 
7.4.1. Laite, joka kykenee ilmaisemaan ilman virtausmäärän 1 l/min, kytketään 
tyhjennysaukkoon ja paineastia, joka on riittävän suuri, jottei sillä ole merkittävää 
vaikutusta tyhjennysjärjestelmään, yhdistetään kytkentäventtiilin kautta 
tyhjennysaukkoon, tai vaihtoehtoisesti, 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/427
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 197 Liite 4 – Lisäys 1 
 
7.4.2. valmistaja voi käyttää itse valitsemaansa virtausmittaria, jos toimivaltainen 
viranomainen sen hyväksyy. 
 
7.4.3. Ajoneuvoa on käytettävä siten, että mikä tahansa tyhjennysjärjestelmän 
rakenneominaisuus, joka voi rajoittaa tyhjennystä, havaitaan ja olosuhteet merkitään 
muistiin. 
 
7.4.4. Kun moottori toimii edellä 7.4.3 kohdassa tarkoitetuissa rajoissa, ilman virtaus 
määritetään joko: 
 
7.4.4.1. kytkemällä 7.4.1 kohdassa tarkoitettu laite toimintaan. On havaittava paineen lasku 
ulkoilman paineesta tasolle, joka osoittaa, että 1,0 litra ilmaa on virrannut 
haihtumispäästöjen valvontajärjestelmään minuutissa; tai 
 
7.4.4.2. jos käytetään vaihtoehtoista virtausmittauslaitetta, on lukemaksi todettava vähintään 
1 l/min. 
 
7.4.4.3. Valmistajan pyynnöstä voidaan käyttää vaihtoehtoista puhdistustestimenettelyä, jos 
menettely on esitetty tekniselle laitokselle ja hyväksytty kyseisen laitoksen toimesta 
tyyppihyväksyntämenettelyn aikana. 
 
7.5. Tyyppihyväksynnän antanut toimivaltainen viranomainen voi milloin tahansa 
tarkastaa vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät, joita sovelletaan jokaiseen 
tuotantoyksikköön. 
 
7.5.1. Tarkastajan on otettava riittävän laaja otos sarjasta. 
 
7.5.2. Tarkastaja voi testata nämä ajoneuvot soveltamalla tämän säännön 8.2.5 kohtaa. 
 
7.6. Jos edellä olevan 7.5 kohdan vaatimukset eivät täyty, toimivaltaisen viranomaisen 
on varmistettava, että kaikkiin tarpeellisiin toimiin ryhdytään tuotannon 
vaatimustenmukaisuuden saavuttamiseksi uudelleen mahdollisimman nopeasti. 
 L 375/428 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 198 Liite 4 – Lisäys 7  
Liite 7 – Lisäys 1
 
 
LAITTEISTON KALIBROINTI HAIHTUMISPÄÄSTÖTESTIÄ VARTEN 
 
1. KALIBROINTIEN VÄLINEN AIKA JA KALIBROINTIMENETELMÄT 
 
1.1. Kaikki laitteet on kalibroitava ennen kuin ne otetaan käyttöön ensimmäisen kerran 
ja tämän jälkeen niin usein kuin on tarpeellista ja joka tapauksessa 
tyyppihyväksyntätestiä edeltävän kuukauden kuluessa. Käytettävät 
kalibrointimenetelmät esitetään tässä lisäyksessä. 
 
1.2. Yleensä on käytettävä ensin mainittuja lämpötilasarjoja. Vaihtoehtoisesti voidaan 
käyttää hakasulkeissa olevia lämpötilasarjoja. 
 
2. MITTAUSTILAN KALIBROINTI 
 
2.1. Mittaustilan sisätilavuuden alkumäärittely 
 
2.1.1. Ennen kuin kammio otetaan käyttöön ensimmäisen kerran, sen sisätilavuus on 
määritettävä seuraavasti. 
 
Kammion sisäseinät mitataan huolellisesti, kaikki mittaustilan epäsäännöllisyydet 
kuten jäykistyssauvat huomioon ottaen. Kammion sisätilavuus määritetään näiden 
mittojen perusteella. 
 
Tilavuudeltaan muuttuvan mittaustilan tilavuus lukitaan määrättyyn arvoon tilan 
ollessa 303 K:n (30 ºC) [302 K (29 ºC)] ympäristön lämpötilassa. Tämän 
nimellistilavuuden on oltava toistettavissa siten, että ero on korkeintaan 
∀ 0,5 prosenttia ilmoitetusta tilavuudesta. 
 
2.1.2. Todellinen sisätilavuus määritetään vähentämällä kammion sisätilavuudesta 
1,42 kuutiometriä. Vaihtoehtoisesti 1,42 kuutiometrin sijasta voidaan käyttää 
testattavan ajoneuvon tilavuutta sen matkatavaratilan ja ikkunoiden ollessa auki. 
 
2.1.3. Kammio on tarkastettava 2.3 kohdan mukaisesti. Jos kammiosta mitattu propaanin 
massa ei vastaa sinne ruiskutettua massaa niin, että ero on enintään ∀ 2 prosenttia, 
on toteutettava korjaavia toimenpiteitä. 
 
2.2. Kammion taustapäästöjen määrittäminen 
 
Tällä toimenpiteellä varmistetaan, että kammiossa ei ole mitään aineita, joista 
pääsee merkittäviä määriä hiilivetyjä. Tarkastus on tehtävä, kun mittaustila otetaan 
käyttöön, jokaisen mittaustilassa tehdyn mahdollisesti taustapäästöihin vaikuttavan 
toimenpiteen jälkeen ja vähintään kerran vuodessa. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/429
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 199 Liite 4 – Lisäys 1 
 
 
2.2.1. Tilavuudeltaan muuttuvaa mittaustilaa voidaan käyttää joko lukittuna tiettyyn 
tilavuusasemaan kuten edellä 2.1.1 kohdassa esitetään tai tilavuudeltaan vapaasti 
muuttuvana. Ympäristön lämpötila on pidettävä 308 ∀ 2 K:n (35 ∀ 2 ºC) [309 
∀ 2 K (36 ∀ 2 ºC)] suuruisena koko jäljempänä mainitun neljän tunnin jakson ajan. 
 
2.2.2. Tilavuudeltaan muuttumatonta mittaustilaa on käytettävä tuuletusaukot suljettuina. 
Ympäristön lämpötila on pidettävä 308 K ∀ 2 K:n (35 ∀ 2 °C) [309 K ∀ 2 K (36 
∀ 2 °C) suuruisena koko jäljempänä mainitun neljän tunnin jakson ajan. 
 
2.2.3. Mittaustila voidaan tiivistää ja sekoitustuuletin voi olla käynnissä enintään 12 tuntia 
ennen kuin neljä tuntia kestävä taustapitoisuuksien näytteenotto alkaa. 
 
2.2.4. Kalibroidaan analysaattori (tarvittaessa), nollataan ja mittausalue tarkastetaan. 
 
2.2.5. Mittaustilaa ilmataan, kunnes saadaan vakaa lukema hiilivedylle. Sekoitustuuletin 
käynnistetään, jos se ei vielä käy. 
 
2.2.6. Kammio tiivistetään ja mitataan hiilivedyt, lämpötila ja ilmanpaine. Nämä ovat 
alkulukemat C HCi, P i, ja T i, joita käytetään laskettaessa taustapitoisuuksia 
mittaustilassa. 
 
2.2.7. Mittaustila jätetään lepoon ja sekoitustuuletin käyntiin neljän tunnin ajaksi. 
 
2.2.8. Kun kyseinen ajanjakso on päättynyt, samaa analysaattoria käytetään kammion 
hiilivetypitoisuuden mittauksessa. Lämpötila ja ilmanpaine mitataan myös. Nämä 
ovat loppulukemat C HCf, P f, ja T f. 
 
2.2.9. Mittaustilassa testin aikana tapahtunut hiilivetyjen massan muutos lasketaan 
jäljempänä olevan 2.4 kohdan mukaisesti. Mittaustilan taustapäästö saa olla 
enintään 0,05 grammaa. 
 
2.3. Kalibrointi ja hiilivetyjen säilyvyystesti 
 
Kalibroinnilla ja hiilivetyjen säilyvyystestillä kammiossa tarkastetaan edellä 
2.1 kohdassa laskettu tilavuus ja mitataan myös mahdollisen vuodon määrä. 
Mittaustilan vuodon määrä on määritettävä, kun mittaustila otetaan käyttöön, 
jokaisen sen eheyteen mahdollisesti vaikuttavan toimenpiteen jälkeen ja tämän 
jälkeen vähintään kerran kuussa. Jos kuutena peräkkäisenä kuukautena tehdyt 
säilyvyystarkastukset eivät ole antaneet aihetta korjauksiin, voidaan mittaustilan 
vuodon määrä vastedes määrittää neljännesvuosittain, edellyttäen, että korjaavia 
toimenpiteitä ei tarvita. 
 L 375/430 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 200 Liite 4 – Lisäys 7  
2.3.1. Mittaustilaa ilmataan, kunnes päästään vakaaseen hiilivetypitoisuuteen. 
Sekoitustuuletin käynnistetään, jos se ei vielä käy. Hiilivetyanalysaattori nollataan, 
kalibroidaan tarvittaessa ja mittausalue tarkastetaan. 
 
2.3.2. Tilavuudeltaan muuttuvat mittaustilat lukitaan nimellistilavuusasentoonsa. 
Tilavuudeltaan muuttumattomien mittaustilojen tuuletusaukot suljetaan. 
 
2.3.3. Lämpötilan säätöjärjestelmä käynnistetään (jos se ei vielä ole toiminnassa) ja se 
säädetään aloituslämpötilaan 308 K (35 °C) [309 K (36 °C)]. 
 
2.3.4. Kun mittaustilan lämpötila tasaantuu arvoon 308 ∀ 2 K (35 ∀ 2 ºC) [309 ∀ 2 K (36 
∀ 2 ºC)], mittaustila tiivistetään ja mitataan taustapitoisuus, lämpötila ja ilmanpaine. 
Nämä ovat alkulukemat C HCi, P i, ja T i, joita käytetään mittaustilan kalibroinnissa. 
 
2.3.5. Mittaustilaan ruiskutetaan noin 4 grammaa propaania. Propaanin määrä on 
mitattava vähintään ∀ 0,2 prosentin tarkkuudella mitatusta arvosta. 
 
2.3.6. Kammion sisällön annetaan sekoittua viiden minuutin ajan, minkä jälkeen mitataan 
hiilivetypitoisuus, lämpötila ja ilmanpaine. Nämä ovat mittaustilan kalibroinnin 
lukemat C HCf, P f ja T f ja säilyvyystarkastuksen alkulukemat C HCi, P i ja T i. 
 
2.3.7. Mittaustilassa olevan propaanin massa lasketaan käyttämällä edellä olevan 2.3.4 ja 
2.3.6 kohdan mukaisia lukemia ja jäljempänä olevan 2.4 kohdan kaavaa. Propaanin 
massa ei saa erota enempää kuin ± 2 prosenttia edellä 2.3.5 kohdassa mitatusta 
propaanin massasta. 
 
2.3.8. Tilavuudeltaan muuttuvat mittaustilat vapautetaan nimellistilavuuteen lukitusta 
asemasta. Tilavuudeltaan muuttumattomien mittaustilojen tuuletusaukot avataan. 
 
2.3.9. Aloitetaan 24 tuntia kestävä lämpötilan vaihtelu 15 minuutin kuluessa mittaustilan 
tiivistämisestä tämän liitteen lisäyksessä 2 olevan kaavion [vaihtoehtoisen kaavion] 
mukaisesti 308 K:n (35 ºC) lämpötilasta 293 K:n (20 ºC) lämpötilaan ja takaisin 308 
K:n (35 ºC) lämpötilaan [308,6 K:n (35,6 ºC) lämpötilasta 295,2 K:n (22,2 ºC) 
lämpötilaan ja takaisin 308,6 K:n (35,6 ºC) lämpötilaan]. (Liitteessä 7 olevassa 
5.7.1 kohdassa tarkoitetut poikkeamat sallitaan.) 
 
2.3.10. Lämpötilavaihtelun 24 tunnin jakson päätyttyä mitataan ja tallennetaan 
hiilivetypitoisuuden, lämpötilan ja ilmanpaineen loppuarvot. Nämä ovat hiilivetyjen 
säilyvyystarkastuksen loppulukemat C HCf, P f ja T f. 
 
2.3.11. Hiilivetyjen massa lasketaan edellä olevan 2.3.10 ja 2.3.6 kohdan lukemien 
perusteella jäljempänä olevan 2.4 kohdan kaavaa käyttäen. Massa ei saa poiketa 
enempää kuin 3 prosenttia 2.3.7 kohdassa tarkoitetusta hiilivetyjen massasta. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/431
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 201 Liite 4 – Lisäys 1 
 
2.4. Laskelmat 
 
Kammiossa vallitsevan hiilivetyjen taustapitoisuuden ja vuodon määrän 
määrittämisessä käytetään laskelmaa hiilivetyjen massan nettomuutoksesta 
mittaustilassa. Hiilivetypitoisuuden, lämpötilan ja ilmanpaineen alku- ja 
loppulukemia käytetään massan muutoksen laskemiseen seuraavan kaavan 
mukaisesti. 
 
 
 
jossa: 
 
M HC = hiilivedyn määrä grammoina, 
 
M HC,ou t  = tilavuudeltaan muuttumattomasta mittaustilasta lämpötilan 
  vuorokausivaihtelutestin aikana poistuvien hiilivetyjen massa 
  (grammoina), 
 
M HC,i = tilavuudeltaan muuttumattomasta mittaustilasta lämpötilan  
  vuorokausivaihtelutestin aikana saapuvien hiilivetyjen massa  
  (grammoina), 
 
C HC = hiilivetypitoisuus mittaustilassa (ppm hiiltä (Huom . ppm hiiltä  
  = ppm propaania × 3)), 
 
V = mittaustilan tilavuus kuutiometreinä, 
 
T = ympäristön lämpötila mittaustilassa, (K), 
 
P = ilmanpaine, (kPa), 
 
K = 17,6; 
 
kun: 
i on lukema testin alussa, 
f  on lukema testin lopussa. 
 L 375/432 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 202 Liite 4 – Lisäys 7  
3. FID-TYYPPISEN HIILIVETYANALYSAATTORIN TARKASTUS 
 
3.1. Ilmaisimen vasteen optimointi 
 
FID-laite on säädettävä mittauslaitteen valmistajan ohjeiden mukaan. Vasteen 
optimointiin on käytettävä propaania ilmassa yleisimmällä mittausalueella. 
 
3.2. HC-analysaattorin kalibrointi 
 
Analysaattori on kalibroitava käyttämällä propaania ilmassa ja puhdistettua 
synteettistä ilmaa. Ks. liitteessä 4 oleva 4.5.2 kohta (kalibrointi ja vertailukaasut). 
 
Kalibrointikäyrä määritetään tämän lisäyksen 4.1–4.5 kohdassa esitetyllä tavalla. 
 
3.3. Hapen vaikutuksen tarkastus ja suositellut rajat 
 
Vastetekijä (Rf) tietylle hiilivetylajille on FID-laitteen C 1-lukeman suhde 
kaasusäiliön pitoisuuteen, joka on ilmaistu ppm C 1 :nä. Testikaasun pitoisuuden on 
oltava tasolla, jolla saadaan vasteeksi noin 80 prosenttia täydestä näytöstä 
käyttöalueella. Pitoisuuden on oltava tunnettu ∀ 2 prosentin tarkkuudella verrattuna 
tilavuutena ilmaistuun gravimetriseen vakioon. Lisäksi kaasusäiliötä on 
esivakautettava 24 tuntia lämpötilassa 293–303 K (20–30 ºC). 
 
Vastetekijät määritellään, kun analysaattori otetaan käyttöön, ja sen jälkeen 
suurempien määräaikaishuoltojen yhteydessä. Käytettävä vertailukaasu on 
propaania ja puhdasta ilmaa, joka antaa vastetekijän 1,00. 
 
Hapen vaikutuksen ja suositellun vastetekijäalueen määritykseen tarvittavat 
testikaasut ovat seuraavanlaista: 
 
Propaania ja typpeä:       0,95 # Rf ≤  1,05. 
 
4. HIILIVETYANALYSAATTORIN KALIBROINTI 
 
Kukin tavanomaisesti käytetyistä käyttöalueista kalibroidaan seuraavalla 
menettelyllä: 
 
4.1. Määritetään kalibrointikäyrä vähintään viidessä kalibrointipisteessä, jotka ovat 
mahdollisimman tasavälisesti käyttöalueella. Suurimman pitoisuuden omaavan 
kalibrointikaasun nimellispitoisuuden on oltava vähintään 80 prosenttia täydestä 
asteikkoarvosta. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/433
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 203 Liite 4 – Lisäys 1 
 
4.2. Lasketaan kalibrointikäyrä pienimmän neliösumman menetelmällä. Jos saatu 
polynomin asteluku on suurempi kuin 3, on kalibrointipisteiden lukumäärän oltava 
vähintään polynomin asteluku plus 2. 
 
4.3. Kalibrointikäyrä ei saa poiketa yli 2 prosenttia kunkin kalibrointikaasun 
nimellisarvosta. 
 
4.4. Edellä 3.2 kohdassa saadun polynomin kertoimia käyttäen tehdään taulukko 
osoitetuista lukemista ja todellisista pitoisuuksista siten, että porrastus on 
korkeintaan 1 prosenttia täydestä asteikosta. Tämä suoritetaan kullekin kalibroidulle 
analysaattorin alueelle. Taulukon on sisällettävä myös muuta tärkeää tietoa, kuten: 
  
a) kalibrointipäivämäärä, alue- ja nollauspotentiometrien lukemat (jos 
mahdollista), 
 
b) nimellisasteikko, 
 
c) kunkin käytetyn kalibrointikaasun vertailutiedot, 
 
d) kunkin käytetyn kalibrointikaasun todellinen ja osoitettu arvo sekä 
prosentuaaliset erot, 
 
e) FID:n polttoaine ja tyyppi, 
 
f) FID:n ilmanpaine. 
 
4.5. Jos tutkimuslaitosta tyydyttävällä tavalla voidaan osoittaa, että vaihtoehtoinen 
teknologia (esimerkiksi tietokone, elektronisesti ohjattu aluekytkin ym.) antaa 
vastaavan tarkkuuden, näitä vaihtoehtoja voidaan käyttää. 
 L 375/434 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 204 Liite 4 – Lisäys 7  
Liite 7 – Lisäys 2  
 
 
Lämpötilan muuttumiskaavio mittaustilan kalibroinnissa 
ja lämpötilan vuorokausivaihtelutestissä  Vaihtoehtoinen lämpötilan 
muuttumiskaavio mittaustilan 
kalibroinnissa liitteen 7 lisäyksessä 1 
olevien 1.2 ja 2.3.9 kohdan mukaisesti   
Aika (tunteina) 
kalibrointi  
testi   
Lämpötila 
(°C i)  
Aika (tunteina) Lämpötila 
(°C i) 
 
13  
0/24   
20 , 0   
0   
35 , 6  
14  
1   
20,2   
1   
35,3  
15  
2   
20,5   
2   
34,5  
16  
3   
21,2   
3   
33,2  
17  
4   
23 , 1   
4   
31 , 4  
18  
5   
25,1   
5   
29,7  
19  
6   
27,2   
6   
28,2  
20  
7   
29,8   
7   
27,2  
21  
8   
31 , 8   
8   
26 , 1  
22  
9   
33,3   
9   
25,1  
23  
10   
34,4   
10   
24,3  
24/0  
11   
35,0   
11   
23,7  
1  
12   
34 , 7   
12   
23 , 3  
2  
13   
33,8   
13   
22,9  
3  
14   
32,0   
14   
22,6  
4  
15   
30,0   
15   
22,2  
5  
16   
28 , 4   
16   
22 , 5  
6  
17   
26,9   
17   
24,2  
7  
18   
25,2   
18   
26,8  
8  
19   
24,0   
19   
29,6  
9  
20   
23 , 0   
20   
31 , 9  
10  
21   
22,0   
21   
33,9  
11  
22   
20,8   
22   
35,1  
12  
23   
20,2   
23   
35,4  
  
  
  
24   
35 , 6 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/435
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 205 Liite 7 – Lisäys 2 
 
Liite 8
 
 
TYYPPI VI -TESTI 
(Alhaisessa ympäristön lämpötilassa kylmäkäynnistyksen jälkeen syntyvien, pakokaasupäästöjen 
keskimääräisten hiilimonoksidi- ja hiilivetypäästöjen tarkastus) 
 
1. JOHDANTO 
 
Tätä liitettä sovelletaan ainoastaan ottomoottorilla varustettuihin ajoneuvoihin. Siinä 
kuvataan tämän säännön 5.3.5 kohdassa määriteltyä tyyppi VI -testiä varten vaadittavat 
laitteet ja testimenettely, jolla määritetään alhaisessa ympäristön lämpötilassa syntyvät 
hiilimonoksidi- ja hiilivetypäästöt. Tässä säännössä käsitellään seuraavia asioita: 
 
i) Laitteistovaatimukset 
 
ii) Testiolosuhteet 
 
iii) Testimenettelyt ja vaadittavat tiedot 
 
2. TESTILAITTEISTO 
 
2.1. Tiivistelmä 
 
2.1.1. Tämä luku koskee ottomoottorilla varustettujen ajoneuvojen alhaisen lämpötilan 
pakokaasupäästötestejä varten tarvittavia laitteita. Tarvittavat laitteet ja vaatimukset 
ovat samat kuin liitteessä 4 ja sen lisäyksissä määritellyssä tyyppi I -testissä, jollei 
tyyppi VI -testille aseteta erityisiä vaatimuksia. Poikkeukset, joita on sovellettava 
alhaisessa lämpötilassa tehtävään tyyppi VI -testaukseen, esitetään 2.2–2.6 kohdassa. 
 
2.2. Alustadynamometri 
 
2.2.1. Sovelletaan liitteessä 4 olevan 4.1 kohdan vaatimuksia. Dynamometri on säädettävä 
ajoneuvon toiminnan simuloimiseksi tiellä 266 K:n (−7 ºC) lämpötilassa. Säätö voi 
perustua 266 K:n (−7 ºC) lämpötilassa vaikuttavien ajovastusvoimien profiilin 
määrittämiseen. Liitteen 4 lisäyksen 3 mukaisesti määritetty ajovastus voidaan 
vaihtoehtoisesti säätää vähentämällä rullausaikaa 10 prosenttia. Tekninen 
tutkimuslaitos voi hyväksyä käytettäväksi muita menetelmiä ajovastuksen 
määrittämiseksi. 
 
2.2.2. Dynamometrin kalibrointiin sovelletaan liitteen 4 lisäyksessä 2 olevia määräyksiä. 
 
2.3. Näytteenottojärjestelmä L 375/436 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 206 Liite 4 – Lisäys 7  
 
2.3.1. Sovelletaan liitteessä 4 olevan 4.2 kohdan ja liitteen 4 lisäyksen 5 määräyksiä. 
Lisäyksessä 5 oleva 2.3.2 kohta muutetaan seuraavasti: 
 
”Putkia, CVS-järjestelmän virtauskapasiteettia sekä laimennusilman lämpötilaa ja 
kosteutta (joka voi olla suuruudeltaan erilainen kuin ajoneuvon ottaman ilman kosteus) 
on säädettävä siten, että veden tiivistyminen järjestelmässä estetään lähes kokonaan 
(0,142–0,165 m3/s on riittävä virtaus useimmille ajoneuvoille).” 
 
2.4. Analysointilaitteisto 
 
2.4.1. Liitteessä 4 olevan 4.3 kohdan määräyksiä sovelletaan, mutta ainoastaan 
hiilimonoksidin, hiilidioksidin ja hiilivetyjen testauksen osalta. 
 
2.4.2. Analysointilaitteiston kalibroinnin osalta sovelletaan liitteen 4 lisäyksen 6 määräyksiä. 
 
2.5. Kaasut 
 
2.5.1. Liitteessä 4 olevan 4.5 kohdan määräykset ovat voimassa soveltuvin osin. 
 
2.6. Lisälaitteet 
 
2.6.1. Tilavuuden, lämpötilan, paineen ja kosteuden mittaamiseen käytettäviin laitteisiin 
sovelletaan liitteessä 4 olevien 4.4 ja 4.6 kohdan määräyksiä. 
 
3. TESTIN KULKU JA TESTIPOLTTOAINE 
 
3.1. Yleiset vaatimukset 
 
3.1.1. Tyyppi VI -testin vaiheet näkyvät kuvassa 8/1. Testiajoneuvoon kohdistuvan 
ympäristön lämpötilan on oltava keskimäärin 266 K (− 7 ºC) ∀ 3 K ja lämpötilan on 
oltava vähintään 260 K (− 13 ºC) tai enintään 272 K (− 1 ºC). 
 
Lämpötila ei saa olla alempi kuin 263 K (− 10 ºC) tai olla korkeampi kuin 269 K 
(− 4 ºC) pitempään kuin kolmen peräkkäisen minuutin ajan. 
 
3.1.2. Testihuoneen lämpötila on mitattava testauksen aikana tuulettimen lähdöstä (tämän 
liitteen 5.2.1 kohta). Selostuksessa ilmoitettava ympäristön lämpötila on aritmeettinen 
keskiarvo testihuoneen lämpötilamittauksista, jotka on tehty tasaisin, enintään yhden 
minuutin väliajoin. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/437
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 207 Liite 7 – Lisäys 2 
 
3.2. Testimenettely 
 
Liitteen 4 lisäyksen 1 kuvan 1/1 mukaisen kaupunkiajosyklin osa I koostuu neljästä 
kaupunkiajosyklin perusosasta, jotka muodostavat yhdessä täydellisen osan I syklin. 
 
3.2.1. Moottori käynnistetään, näytteenotto aloitetaan ja ensimmäinen sykli ajetaan liitteessä 
4 olevan taulukon 1.2 ja kuvan 1/1 mukaisesti. 
 
3.3. Testin valmistelu 
 
3.3.1. Testiajoneuvoon sovelletaan liitteessä 4 olevan 3.1 kohdan määräyksiä. Dynamometrin 
säätämiseen ekvivalenttia inertiaa vastaavasti sovelletaan liitteessä 4 olevan 5.1 
kohdan määräyksiä. L 375/438 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 208 Liite 4 – Lisäys 7  
Kuva 8/1
 
 
Testi alhaisessa ympäristön lämpötilassa 
 
 ALKU 
  
 Polttoainesäiliön tyhjen nys  
 ja täyttö, jos tarpeen 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/439
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 209 Liite 7 – Lisäys 2 
 
 
 Esivakautus  
 4 kohta 
 
 kaksi vaihtoehtoa 
 
  Pakotettu jää hdytys 
  4.3.3 
 
Sekoitus alhaisessa ympäristön 
lämpötilassa 4.3.2 
  Seisotus vähintää n 1 h 
 
 Pakokaasu päästötesti alhaisessa 
 ympäristön lämpötilassa 266 +  3 K 
 
 LOPPU L 375/440 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 210 Liite 4 – Lisäys 7  
3.4. Testipolttoaine 
 
3.4.1. Testipolttoaineen on täytettävä liitteessä 10 olevassa C osassa asetetut vaatimukset. 
 
4. AJONEUVON VAKAUTTAMINEN 
 
4.1. Tiivistelmä 
 
4.1.1. Testiajoneuvot on vakautettava yhdenmukaisella tavalla päästötestien toistettavuuden 
varmistamiseksi. Vakauttaminen koostuu alustadynamometrillä suoritettavasta 
vakautusajosta, jota seuraa seisontajakso ennen tämän liitteen 4.3 kohdan mukaisesti 
tehtävää päästötestiä. 
 
4.2. Vakauttaminen 
 
4.2.1. Polttoainesäiliö(t) on täytettävä vaadittavalla testipolttoaineella. Jos 
polttoainetank(e)issa jo oleva polttoaine ei täytä edellä olevan 3.4.1 kohdan mukaisia 
vaatimuksia, säiliö on tyhjennettävä ennen täyttämistä. Testipolttoaineen lämpötilan on 
oltava alempi tai yhtä suuri kuin 289 K (+ 16 ºC). Haihtumispäästöjä rajoittavaa 
järjestelmää ei tällöin saa tyhjentää eikä kuormittaa tavanomaisesta poikkeavalla 
tavalla. 
 
4.2.2. Ajoneuvo siirretään testihuoneeseen ja asetetaan alustadynamometrille. 
 
4.2.3. Vakauttaminen koostuu liitteen 4 lisäyksen 1 kuvassa 1/1 esitetyn ajosyklin osista I ja 
II. Valmistajan pyynnöstä kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot 
voidaan vakauttaa ajamalla yksi osan I ja kaksi osan II ajosykliä. 
 
4.2.4. Testihuoneen lämpötilan on vakauttamisen aikana pysyttävä suhteellisen vakiona eikä 
se saa olla korkeampi kuin 303 K (30 ºC). 
 
4.2.5. Vetävien pyörien rengaspaineet on säädettävä liitteessä 4 olevan 5.3.2 kohdan 
määräysten mukaisesti. 
 
4.2.6. Moottori on pysäytettävä kymmenen minuutin kuluessa vakauttamisen päättymisestä. 
 
4.2.7. Jos valmistaja pyytää lisävakauttamista ja tekninen tutkimuslaitos sen hyväksyy, se 
voidaan sallia poikkeustapauksissa. Tekninen tutkimuslaitos voi myös päättää suorittaa 
lisävakauttamisen. Lisävakauttamisen on koostuttava yhdestä tai useammasta liitteen 4 
lisäyksessä 1 kuvatusta osan I ajojaksosta. Lisävakauttamisen laajuus on merkittävä 
testiselostuksiin. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/441
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 211 Liite 7 – Lisäys 2 
 
4.3. Seisonta 
 
4.3.1. Ajoneuvon stabilointiin ennen päästötestiä on käytettävä valmistajan valinnan 
mukaisesti jompaakumpaa seuraavista kahdesta menetelmästä. 
 
4.3.2. Vakiomenetelmä. 
 
Ajoneuvoa on seisotettava vähintään 12 tunnin ja enintään 36 tunnin ajan ennen 
alhaisessa lämpötilassa tehtävää päästötestiä. Ympäristön lämpötila (kuiva 
lämpömittari) on pidettävä tänä aikana keskimäärin seuraavanlaisena: 
 
266 K (-7 °C) ∀ 3 K jakson jokaisena tuntina eikä lämpötila saa olla alempi 
kuin 260 K (-13 °C) eikä korkeampi kuin 272 K (-1 °C). Lämpötila ei myöskään saa 
laskea 263 K:n (− 10 ºC) alapuolelle eikä ylittää 269:ää K:iä (−4 ºC) pitempään kuin 
kolmen peräkkäisen minuutin ajan. 
 
4.3.3. Pakotettu menetelmä 
 
Ajoneuvoa on seisotettava enintään 36 tunnin ajan ennen alhaisessa lämpötilassa 
tehtävää päästötestiä. 
 
4.3.3.1. Ajoneuvoa ei tänä aikana saa seisottaa korkeammassa ympäristön lämpötilassa kuin 
303 K (30 ºC).  
 
4.3.3.2. Ajoneuvo voidaan jäähdyttää testilämpötilaan pakotettua jäähdytystä käyttäen. Jos 
jäähdytykseen käytetään tuulettimia, ne on asetettava pystysuoraan asentoon siten, että 
käyttölaitteisto ja moottori jäähtyvät mahdollisimman tehokkaasti, eikä pääasiassa 
öljypohja. Tuulettimia ei saa asettaa ajoneuvon alle. 
 
4.3.3.3. Ympäristön lämpötilaa on säädettävä tarkoin vasta sen jälkeen, kun ajoneuvo on 
jäähdytetty 266 K:n (− 7 ºC) ∀ 2 K lämpötilaan, mikä todetaan tarkastamalla öljyn 
lämpötila. 
 
Edustava lämpötila-arvo saadaan mittaamalla öljypohjan keskiosasta, ei pinnalta eikä 
pohjalta. Jos öljyn lämpötilaa seurataan kahdessa tai useammassa pisteessä, 
lämpötilavaatimuksen on toteuduttava kaikissa näistä. 
 
4.3.3.4. Ajoneuvoa on seisotettava vähintään yhden tunnin ajan sen jälkeen, kun se on 
jäähdytetty 266 K:n (− 7 ºC) ∀ 2 K lämpötilaan ennen alhaisessa lämpötilassa tehtävää 
pakokaasupäästötestiä. Tänä aikana on ympäristön lämpötilan (kuiva lämpömittari) 
oltava keskimäärin 266 K (− 7 ºC) ∀ 3 K eikä se saa olla alempi kuin 260 K (− 13 ºC) 
eikä korkeampi kuin 272 K (− 1 ºC). 
 L 375/442 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 212 Liite 4 – Lisäys 7  
Lämpötila ei myöskään saa laskea 263 K:n (− 10 ºC) alapuolelle eikä ylittää 269 K:iä 
(− 4 ºC) pitempään kuin kolmen peräkkäisen minuutin ajan. 
 
4.3.4. Jos ajoneuvo on vakautettu 266 K (− 7 ºC) lämpötilaan erillisessä tilassa ja se siirretään 
testihuoneeseen lämpimän tilan kautta, ajoneuvoa on vakautettava uudelleen 
testihuoneessa vähintään kuusi kertaa sen ajan verran kuin se oli lämpimässä 
ympäristössä. Tänä aikana on ympäristön lämpötilan (kuiva lämpömittari) oltava 
keskimäärin 266 K (− 7 ºC) ∀ 3 K eikä se saa olla alempi kuin 260 K (− 13 ºC) eikä 
korkeampi kuin 272 K (− 1 ºC). 
 
Lämpötila ei myöskään saa laskea 263 K:n (− 10 ºC) alapuolelle eikä ylittää 269 K:iä 
(− 4 ºC) pitempään kuin kolmen peräkkäisen minuutin ajan. 
 
5. MENETTELY ALUSTADYNAMOMETRILLÄ 
 
5.1.  Tiivistelmä 
 
5.1.1. Näytteenotto päästöistä tehdään osan I syklin (liitteen 4 lisäys 1, kuva 1/1) mukaisessa 
testissä. Kokonaiskestoltaan 780 sekunnin mittainen testi alhaisessa lämpötilassa 
koostuu moottorin käynnistämisestä, välittömästä näytteenotosta, osan I syklin ajosta 
ja moottorin pysäyttämisestä. Pakokaasupäästöjä laimennetaan ympäristöstä saatavalla 
ilmalla ja päästöjä vastaava näyte kerätään analyysiä varten. Pussiin kerätyistä 
pakokaasuista analysoidaan hiilivedyt, hiilimonoksidi ja hiilidioksidi. 
Laimennusilmasta otetusta näytteestä analysoidaan samoin hiilivedyt, hiilimonoksidi ja 
hiilidioksidi. 
 
5.2. Toiminta alustadynamometrillä 
 
5.2.1.  Tuuletin 
 
5.2.1.1. Tuuletin on sijoitettava siten, että ilmavirta kohdistuu asianmukaisesti jäähdyttimeen 
(vesijäähdytys) tai ilmanottoon (ilmajäähdytys) sekä ajoneuvoon. 
 
5.2.1.2. Testattaessa ajoneuvoja, joiden moottori on edessä, tuuletin on sijoitettava ajoneuvon 
eteen enintään 300 millimetrin päähän siitä. Jos kyseessä on ajoneuvo, jonka moottori 
on takana, tai jos edellä kuvatun järjestelyn toteuttaminen on hankalaa, tuuletin on 
sijoitettava siten, että ajoneuvoa voidaan jäähdyttää riittävällä ilmamäärällä. 
 
5.2.1.3. Tuulettimen pyörimisnopeuden on oltava sellainen, että tuulettimen toimiessa 
nopeusalueella 10 km – vähintään 50 km/h ilmavirran lineaarinen nopeus puhaltimen 
lähdössä on ∀ 5 km/h vastaavasta rullan nopeudesta. Puhaltimella on oltava seuraavat 
ominaisuudet: 
 
i) ala: vähintään 0,2 m2 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/443
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 213 Liite 7 – Lisäys 2 
 
 
ii) alaosan korkeus maanpinnasta: noin 20 cm. 
 
Puhallusnopeuden on vaihtoehtoisesti oltava vähintään 6 m/s (21,6 km/h). Valmistajan 
pyynnöstä tuulettimen korkeutta voidaan muuttaa erityisajoneuvojen (esimerkiksi 
pakettiautot, maastoajoneuvot) osalta. 
 
5.2.1.4. On käytettävä dynamometrin rullasta (rullista) mitattua ajoneuvon nopeutta (liitteessä 
4 oleva 4.1.4.4 kohta). 
 
5.2.3. Tarvittaessa voidaan ajaa alustavia testisyklejä joko sen määrittämiseksi, miten 
kiihdytyksen ja jarrutuksen säätö toteutetaan parhaalla tavalla siten, että sykli edustaa 
teoreettista sykliä sille määrätyissä rajoissa, tai näytteenottojärjestelmän säätämistä 
varten. Tällainen ajo olisi tehtävä ennen kuvan 8/1 mukaista ”START”-kohtaa. 
 
5.2.4. Ilman kosteus on pidettävä niin alhaisena, että dynamometrin rullalla (rullilla) ei 
esiinny kondensaatiota. 
 
5.2.5. Dynamometri on lämmitettävä perusteellisesti dynamometrin valmistajan ohjeiden 
mukaisesti sellaista menettelyä tai säätömenetelmää käyttäen, jolla varmistetaan 
jäännöskitkavoiman stabiilisuus. 
 
5.2.6. Dynamometrin lämmittämisen ja testin aloittamisen välille ei saa jäädä pitempää aikaa 
kuin kymmenen minuuttia, jos dynamometrin laakereita ei lämmitetä erikseen. Jos 
dynamometrin laakereita lämmitetään erikseen, päästötesti on aloitettava viimeistään 
20 minuutin kuluttua dynamometrin lämmittämisen jälkeen. 
 
5.2.7. Jos dynamometrin tehoa on säädettävä käsin, säätö on tehtävä aikaisintaan yhtä tuntia 
ennen pakokaasupäästöjen testausta. Säädössä ei saa käyttää testiajoneuvoa. 
Dynamometrit, joissa käytetään ennalta valittavien tehoasetusten automaattista säätöä, 
voidaan säätää milloin tahansa ennen päästötestin alkua. 
 
5.2.8. Ennen kuin päästötestin ajojakso voi alkaa, testihuoneen lämpötilan on oltava 266 K (− 
7 ºC) ∀ 2 K mitattuna tuulettimen ilmavirrasta enintään 1,5 metrin etäisyydellä 
ajoneuvosta. 
 
5.2.9. Ajoneuvon käydessä lämmittimet eivät saisi olla käytössä. 
 
5.2.10. Ajettu kokonaismatka tai rullien pyörähdysten kokonaismäärä on kirjattava muistiin. 
 
5.2.11. Nelipyörävetoiset ajoneuvot testataan kaksivetoisesti toimivina. Dynamometrin säätöä 
varten tehtävässä tien aiheuttaman kokonaisvoiman määrityksessä ajoneuvoa käytetään 
sille ensisijaisesti suunnitellulla vetotavalla. 
 L 375/444 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 214 Liite 4 – Lisäys 7  
5.3. Testaus 
 
5.3.1. Ajoneuvon käynnistämiseen, testin tekemiseen ja päästöistä tehtävään näytteenottoon 
sovelletaan liitteessä 4 olevien kohdan 6.2–6.6 määräyksiä. Näytteenotto on aloitettava 
ennen moottorin käynnistämistä tai moottorin käynnistystä aloitettaessa ja se on 
lopetettava osan I viimeiseen perusosaan kuuluvan joutokäyntijakson loputtua 
(kaupunkiajosykli), 780 sekunnin kuluttua. 
 
Ensimmäinen ajosykli aloitetaan 11 sekunnin joutokäyntijaksolla heti moottorin 
käynnistyksen jälkeen. 
 
5.3.2. Päästönäytteiden analysoinnissa sovelletaan liitteessä 4 olevan 7.2 kohdan määräyksiä. 
Analysoidessaan päästönäytteitä teknisen tutkimuslaitoksen on huolehdittava siitä, että 
vesihöyry ei pääse tiivistymään pakokaasunäytepusseissa. 
 
5.3.3. Massapäästölaskelmiin sovelletaan liitteessä 4 olevan 8 kohdan määräyksiä. 
 
6. MUUT VAATIMUKSET 
 
6.1. Järjenvastaiset päästöjenrajoitusmenetelmät 
 
6.1.1. Estolaitteena voidaan pitää jokaista järjenvastaista päästöjenrajoitusmenetelmää, joka 
johtaa päästöjenrajoitusjärjestelmän tehokkuuden vähenemiseen ajettaessa 
tavanomaisissa toimintaolosuhteissa alhaisessa lämpötilassa, niiltä osin kuin 
menetelmä ei kuulu vakioitujen päästötestien piiriin. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/445
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 215 Liite 7 – Lisäys 2 
 
Liite 9
 
 
TYYPPI V -TESTI 
(Pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyden todentamiseen käytettävän vanhentamiskokeen 
kuvaus) 
 
1. JOHDANTO 
 
Tässä liitteessä esitetään pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyden todentamiseen 
käytettävä testi, joka tehdään otto- tai dieselmoottorilla varustetuille ajoneuvoille 
80 000 km pituisena vanhentamistestinä. 
 
2. TESTIAJONEUVO 
 
2.1. Ajoneuvon on oltava hyvässä mekaanisessa kunnossa; moottorin ja 
pakokaasunpuhdistuslaitteiden on oltava uusia. Ajoneuvo saa olla sama kuin tyyppi I -
testiin varattu; tyyppi I -testi on tehtävä sen jälkeen, kun ajoneuvolla on ajettu 
vähintään 3 000 km jäljempänä 5.1 kohdassa esitettyä vanhentamissykliä. 
 
3. POLTTOAINE 
 
Kestävyystesti suoritetaan sopivalla kaupallisesti saatavissa olevalla polttoaineella. 
 
4. AJONEUVON HUOLTO JA SÄÄDÖT 
 
Huoltojen, säätöjen ja ajoneuvon hallintalaitteiden käytön on oltava valmistajan 
suositusten mukaisia. 
 
5. AJONEUVON KÄYTTÖ RADALLA, TIELLÄ TAI DYNAMOMETRILLÄ 
 
5.1. Toimintasykli 
 
Ajomatka saavutetaan radalla, tiellä tai rulladynamometrillä jäljempänä esitetyn 
ajosuunnitelman (kuva 9/1) mukaisesti: 
 
5.1.1. kestotestisuunnitelma koostuu 11 syklistä, joista kukin on 6 km, 
 
5.1.2. ensimmäisten yhdeksän syklin aikana ajoneuvo pysäytetään neljä kertaa keskellä 
sykliä, jolloin moottori käy kullakin kerralla joutokäyntiä 15 sekuntia, 
 
5.1.3. tavanomainen kiihdytys ja hidastus, 
 
5.1.4. viisi hidastusta kunkin syklin keskellä syklin nopeudesta 32 km/h:iin, ja ajoneuvo 
kiihdytetään taas asteittain syklinopeuteen, L 375/446 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 216 Liite 4 – Lisäys 7  
 
5.1.5. kymmenes sykli ajetaan tasaisella 89 km/h nopeudella, 
 
5.1.6. yhdestoista sykli alkaa suurimmalla kiihdytyksellä pysähdyspisteestä nopeuteen 113 
km/h. Puolimatkassa jarrutetaan normaalisti, kunnes ajoneuvo pysähtyy. Tätä seuraa 
15 sekunnin joutokäyntijakso ja toinen suurin kiihdytys. 
 
Ajosuunnitelma aloitetaan sen jälkeen uudelleen alusta. 
Kunkin syklin suurin nopeus esitetään seuraavassa taulukossa. 
 
 
Taulukko 9.1  
Kunkin syklin suurin nopeus 
 
 
S y kli  
S y kli n nopeu s 
km/ h  
 
1 
2 
3 
4 
5 
6 
7 
8 
9 
10 
11  
64 
48 
64 
64 
56 
48 
56 
72 
56 
89 
113 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/447
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 217 Liite 7 – Lisäys 2 
 
Kuva 9/1
 
 
Ajosuunnitelma 
 
 
 
 ( 1,1) Pysäytetään ja kiih dytetään 
 kierrosnopeuteen 
 
 (0,6) Hidastetaan nope uteen  
 32 km/h ja kiih dytetään 
 kierrosnopeuteen 
 
0 ja 6 kilometriä  Lähtö, maali   (2,1) Hidastetaan  
   nopeutee n 32  km/h ja 
 Pysäytetään   kiihdytetään 
 ja kiihdytetään   kierrosnopeuteen 
 kierrosnopeuteen L 375/448 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 218 Liite 4 – Lisäys 7  
 
 
 (5,3) Hidastetaan nope uteen 
 32 km/h ja kiih dytetään 
 kierrosnopeuteen 
 
 
 
 (4,7) Pysäytetään  (3,1) Hidastetaan 
 ja kiihdytetään   nopeutee n 32  km/h ja 
 kierrosnopeuteen  kiihdytetään 
   kierrosnopeuteen 
 
 (4,2) Hidastetaan nope uteen 
 32 km/h ja kiih dytetään 
 kierrosnopeuteen 
 
 
  (3,5) Pysäytetään 
  ja kiihdytetään 
  kierrosnopeuteen 
 
 
 
 
5.2. Valmistajan pyynnöstä saadaan käyttää vaihtoehtoista maantietestisuunnitelmaa. 
Vaihtoehtoisten testisuunnitelmien on oltava tutkimuslaitoksen hyväksymiä ennen 
testiä, ja sen keskinopeuden, nopeusjakautuman, pysähdysten lukumäärän kilometriä 
kohden ja kiihdytysten lukumäärän kilometriä kohden on oltava olennaisilta osin 
samoja kuin radalla tai rulladynamometrillä käytettävässä ajosuunnitelmassa, kuten 5.1 
kohdassa ja kuvassa 9/1 osoitetaan. 
 
5.3. Kestotestiä, tai valmistajan niin valitessa, muutettua kestotestiä jatketaan, kunnes 
ajoneuvolla on ajettu vähintään 80 000 km. 
 
5.4. Testivarustus 
 
5.4.1. Alustadynamometri  
 
5.4.1.1. Kun kestävyystesti suoritetaan dynamometrillä, dynamometrin on oltava sellainen, että 
5.1 kohdassa esitetty sykli kyetään ajamaan sillä. Erityisesti dynamometrin on oltava 
varustettu hitauden simulointijärjestelmillä ja ajovastuksilla. 
 
5.4.1.2. Jarru on säädettävä siten, että vetäviin pyöriin tuleva teho absorboidaan tasaisella 
80 km/h nopeudella. Tämän tehon määritykseen ja jarrun säätämiseen käytettävät 
menetelmät ovat samat kuin tämän direktiivin liitteen 4 lisäyksessä 3 esitetyt. 
 
5.4.1.3. Ajoneuvon jäähdytysjärjestelmän on toimittava siten, että auto toimii vastaavilla 
lämpötiloilla kuin maantiellä (öljy, vesi, pakojärjestelmä ym.). 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/449
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 219 Liite 7 – Lisäys 2 
 
 
5.4.1.4. Muut testipenkin säädöt ja ominaisuudet katsotaan tarvittaessa samoiksi kuin tämän 
säännön liitteessä 4 esitetyt (esimerkiksi inertia, joka voi olla mekaanista tai 
elektronista). 
 
5.4.1.5. Ajoneuvo voidaan tarvittaessa siirtää toiseen penkkiin päästömittausten suorittamista 
varten. 
 
5.4.2. Ajo radalla tai tiellä 
 
Kun kestotesti suoritetaan radalla tai tiellä, ajoneuvon vertailumassan on oltava 
vähintään sama kuin alustadynamometrillä suoritettavassa testissä. 
 
6. EPÄPUHTAUSPÄÄSTÖJEN MITTAAMINEN 
 
Pakokaasupäästöt mitataan tyyppi I -testillä, joka määritellään tämän säännön 
5.3.1 kohdassa, testin alussa (0 km) ja 10 000 km:n välein (± 400 km) tai useammin 
säännöllisin välein, kunnes on ajettu 80 000 km. Noudatettavat raja-arvot vahvistetaan 
tämän säännön 5.3.1.4 kohdassa. 
 
Jos ajoneuvo on varustettu tämän säännön 2.20 kohdassa määritellyllä jaksottaisesti 
regeneroitavalla järjestelmällä, ajoneuvon regenerointiajankohta ei saa olla lähellä. Jos näin kuitenkin on, ajoneuvolla on ajettava regeneroinnin loppuun asti. Jos regenerointi tapahtuu päästömittausten aikana, on tehtävä uusi testi (joka käsittää myös esivakauttamisen), eikä ensimmäistä tulosta oteta lukuun. 
 
Kaikki pakokaasupäästötulokset on piirrettävä ajomatkan funktiona pyöristettynä 
lähimpään kilometriin, ja kaikkien mittauspisteiden kautta piirretään pienimmän 
neliösumman menetelmällä saatu paras suorasovitus. Tässä laskelmassa ei oteta 
huomioon testin alussa (0 km) saatuja tuloksia. 
 
Tulokset hyväksytään huononemiskertoimen laskentaan vain, jos suoralla olevat 
interpoloidut 6 400 km:n ja 80 000 km:n pisteet ovat edellä tarkoitettujen rajojen 
sisällä. 
 
Tulokset ovat silti hyväksyttäviä, jos parhaiten sovitettu suora leikkaa hyväksyntärajan 
negatiivisella kulmakertoimella (6 400 km:n interpoloitu piste on ylempänä kuin 
80 000 km:n interpoloitu piste), mutta 80 000 km:n todellinen mittauspiste on raja-
arvon alapuolella. 
 
Pakokaasupäästöjen huononemiskerroin lasketaan kullekin epäpuhtaudelle seuraavasti: 
 L 375/450 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 220 Liite 4 – Lisäys 7  
 
 
 
 jossa: 
 
 Mi 1 = epäpuhtauden i päästön massa g/km interpoloituna 6 400 km:iin, 
 Mi 2 = epäpuhtauden i päästön massa g/km interpoloituna 80 000 km:iin. 
 
Nämä interpoloidut arvot otetaan neljällä desimaalilla ennen jakolaskua 
huononemiskertoimen määrittämiseksi. Tulos pyöristetään kolmeen desimaaliin. 
 
Jos huononemiskerroin on pienempi kuin yksi, sen arvoksi otetaan yksi. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/451
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 221 Liite 7 – Lisäys 2 
 
Liite 10
 
 
VERTAILUPOLTTOAINEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
1. VERTAILUPOLTTOAINEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET, KUN AJONEUVOJA 
TESTATAAN 5.3.1.4 KOHDAN TAULUKON RIVILLÄ A VAHVISTETTUJEN PÄÄSTÖRAJOJEN OSALTA – TYYPPI I -TESTI 
 1.1. OTTOMOOTTORILLA VARUSTETTUJEN AJONEUVOJEN TESTAAMISEEN 
KÄYTETTÄVÄN VERTAILUPOLTTOAINEEN TEKNISET TIEDOT 
 Tyyppi: lyijytön bensiini 
Raja-arvot 1 / Parametri Yksikkö Pienin Suurin Testimenetelmä 
Tutkimusoktaaniluku, RON  95,0 - EN 25164 
Moottorioktaaniluku, MON  85,0 - EN 25163 
Tiheys 15 °C:ssa kg/m3 748 762 ISO 3675 
Reid-höyrynpaine kPa 56,0 60,0 EN 12 
Tislaus:     
– alkukiehumispiste °C 24 40 EN-ISO 3405 
– haihtunut 100 °C:ssa til-% 49,0 57,0 EN-ISO 3405 
– haihtunut 150 °C:ssa til-% 81,0 87,0 EN-ISO 3405 
– loppukiehumispiste °C 190 215 EN-ISO 3405 
Hiiltojäännös til-% - 2 EN-ISO 3405 
Hiilivetyanalyysi:     
– olefiinit til-% - 10 ASTM D 1319 
– aromaattiset aineet til-% 28,0 40,0 ASTM D 1319 
– bentseeni til-% - 1,0 pr. EN 12177 
– tyydyttyneet hiilivedyt til-% - loput ASTM D 1319 
Hiili/vety-suhde  ilmoite-
taan ilmoitetaan  
Induktioaika 2 / min. 480 - EN-ISO 7536 
Happipitoisuus massa-% - 2,3 EN 1601 
Hartsipitoisuus mg/ml - 0,04 EN-ISO 6246 
Rikkipitoisuus 3 / mg/kg - 100 pr. EN ISO/DIS 
14596 
Luokka I kuparikorroosio  - 1 EN-ISO 2160 
Lyijypitoisuus mg/l - 5 EN 237 
Fosforipitois uu s m g /l - 1,3 A STM D 32 31 
 ___________________ 
1
/ Edellä tarkoitetut arvot ovat "todellisia arvoja". Raja-arvojen määrittämisessä on käytetty ISO 
4259 -standardia, ”Petroleum products –Determination and application of precision data in relation to methods of test”, ja vähimmäisarvon määrittämisessä on käytetty 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin; suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus). L 375/452 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 222 Liite 4 – Lisäys 7  
 Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen teknisistä syistä, polttoaineen valmistajan on 
kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis- ja vähimmäisrajat. Jos on tarpeen selvittää, täyttääkö polttoaine edellä tarkoitetut vaatimukset, sovelletaan ISO-standardin 4259 vaatimuksia. 
 2
/  Polttoaineessa voi olla hapetuksenestoaineita ja metallinsitojia, joita tavallisesti käytetään 
stabiloimaan jalostamon polttoainevirtoja, mutta peseviä/hajottavia lisäaineita tai liuotinöljyjä ei saa lisätä. 
 3
/ Tyyppi I -testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus ilmoitetaan. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/453
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 223 Liite 7 – Lisäys 2 
 
 
1.2. DIESELMOOTTORILLA VARUSTETTUJEN AJONEUVOJEN TESTAAMISEEN 
KÄYTETTÄVÄN VERTAILUPOLTTOAINEEN TEKNISET TIEDOT 
 Tyyppi:  dieselpolttoaine
 
 
Raja-arvot 1 / Parametri Yksikkö Pienin Suurin Testimenetelmä 
Setaaniluku 2 /  52,0 54,0 EN-ISO 5165 
Tiheys 15 °C:ssa kg/m3 833 837 EN-ISO 3675 
Tislaus:     
 50 prosentin piste °C 245 - EN-ISO 3405 
 95 prosentin piste °C 345 350 EN-ISO 3405 
– loppukiehumispiste °C - 370 EN-ISO 3405 
Leimahduspiste °C 55 - EN 22719 
Suodatettavuus °C - -5 EN 116 
Viskositeetti 40 °C:ssa mm2/s 2,5 3,5 EN-ISO 3104 
Polysykliset aromaattiset hiilivedyt massa-% 3 6,0 IP 391 
Rikkipitoisuus 3 / mg/kg - 300 Pr. EN-ISO/DIS 14596 
Kuparikorroosio  - 1 EN-ISO 2160 
Conradson-hiiltojäännös (10 % 
pohjasta) massa-% - 0,2 EN-ISO 10370 
Tuhkapitoisuus massa-% - 0,01 EN-ISO 6245 
Vesipitoisuus massa-% - 0,02 EN-ISO 12937 
Kokonaisemäsluku (TBN)  mg KOH/g - 0,02 ASTM D 974-95 
Hapetusstabiilisuus 4 / mg/ml - 0,025 EN-ISO 12205 
Kehitteillä olevan uuden ja paremman menetelmän mukaiset 
polysykliset aromaatit massa-% - - EN 12916 
 
__________________ 1
/ Edellä tarkoitetut arvot ovat "todellisia arvoja". Raja-arvojen määrittämisessä on käytetty 
ISO 4259 -standardia, ”Petroleum products –Determination and application of precision data in relation to methods of test”, ja vähimmäisarvon määrittämisessä on käytetty 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin; suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus).    Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen teknisistä syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis- ja vähimmäisrajat. Jos on tarpeen selvittää, täyttääkö polttoaine edellä tarkoitetut vaatimukset, sovelletaan ISO-standardin 4259 vaatimuksia.  2
/ Setaanilukuvaatimus ei ole 4R-vähimmäisvaatimuksen mukainen. Jos kuitenkin polttoaineen 
toimittajan ja käyttäjän välillä on erimielisyyksiä, voidaan niiden ratkaisemiseksi käyttää ISO-standardin 4259 vaatimuksia, jos tehdään yksittäisten määritysten sijasta riittävä määrä toistomittauksia tarpeellisen tarkkuuden saavuttamiseksi. L 375/454 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 224 Liite 4 – Lisäys 7   3
/  Tyyppi I -testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus ilmoitetaan. 
 4
/ Vaikka hapettumisvakautta säädellään, säilytysaika on todennäköisesti rajallinen. 
Säilytysolosuhteista ja säilytysajasta on tarvittaessa kysyttävä neuvoa tuotteen toimittajalta. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/455
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 225 Liite 7 – Lisäys 2 
 
2. VERTAILUPOLTTOAINEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET, KUN AJONEUVOJA 
TESTATAAN 5.3.1.4 KOHDAN TAULUKON RIVILLÄ B VAHVISTETTUJEN PÄÄSTÖRAJOJEN OSALTA – TYYPPI I -TESTI 
 
2.1.  OTTOMOOTTORILLA VARUSTETTUJEN AJONEUVOJEN TESTAAMISEEN 
KÄYTETTÄVÄN VERTAILUPOLTTOAINEEN TEKNISET TIEDOT 
 
Tyyppi: lyijytön bensiini  
Raja-arvot 1 / Parametri Yksikkö Pienin Suurin Testimenetelmä 
Tutkimusoktaaniluku, RON  95,0 - EN 25164 
Moottorioktaaniluku, MON  85,0 - EN 25163 
Tiheys 15 °C:ssa kg/m3 740 754 ISO 3675 
Reid-höyrynpaine kPa 56,0 60,0 PrEN ISO 13016-1 
(DVPE) 
Tislaus:     
– haihtunut 70 °C:ssa til-% 24,0 40,0 EN-ISO 3405 
– haihtunut 100 °C:ssa til-% 50,0 58,0 EN-ISO 3405 
– haihtunut 150 °C:ssa til-% 83,0 89,0 EN-ISO 3405 
– loppukiehumispiste °C 190 210 EN-ISO 3405 
Hiiltojäännös til-% - 2,0 EN-ISO 3405 
Hiilivetyanalyysi:     
Olefiinit til-% - 10,0 ASTM D 1319 
Aromaattiset aineet til-% 29,0 35,0 ASTM D 1319 
Tyydyttyneet hiilivedyt til-% ilmoitetaan ASTM D 1319 
Bentseeni til-% - 1,0 pr. EN 12177 
Hiili/vety-suhde  ilmoitetaan  
Induktioaika 2 / min 480 - EN-ISO 7536 
Happipitoisuus massa-% - 1,0 EN 1601 
Hartsipitoisuus mg/ml - 0,04 EN-ISO 6246 
Rikkipitoisuus 3 / mg/kg - 10 ASTM D 5453 
Kuparikorroosio  - luokka 1 EN-ISO 2160 
Lyijypitoisuus mg/l - 5 EN 237 
Fosforipitoisuus mg/l - 1,3 ASTM D 3231 
 ____________ 1
/ Edellä tarkoitetut arvot ovat "todellisia arvoja". Raja-arvojen määrittämisessä on käytetty ISO 
4259 -standardia, ”Petroleum products –Determination and application of precision data in relation to methods of test”, ja vähimmäisarvon määrittämisessä on käytetty 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin; suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus).  L 375/456 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 226 Liite 4 – Lisäys 7   Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen teknisistä syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis- ja vähimmäisrajat. Jos on tarpeen selvittää, täyttääkö polttoaine edellä tarkoitetut vaatimukset, sovelletaan ISO-standardin 4259 vaatimuksia.  2
/ Polttoaineessa voi olla hapetuksenestoaineita ja metallinsitojia, joita tavallisesti käytetään 
stabiloimaan jalostamon polttoainevirtoja, mutta peseviä/hajottavia lisäaineita tai liuotinöljyjä ei saa lisätä.  3
/ Tyyppi I -testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus ilmoitetaan. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/457
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 227 Liite 7 – Lisäys 2 
 
 
 2.2. DIESELMOOTTORILLA VARUSTETTUJEN AJONEUVOJEN TESTAAMISEEN 
KÄYTETTÄVÄN VERTAILUPOLTTOAINEEN TEKNISET TIEDOT 
 Tyyppi:  dieselpolttoaine 
 
Raja-arvot 1 / Parametri Yksikkö Pienin Suurin Testimenetelmä 
Setaaniluku 2 /  52,0 54,0 EN-ISO 5165 
Tiheys 15°C:ssa kg/m3 833 837 EN-ISO 3675 
Tislaus:     
 50 prosentin piste °C 245 - EN-ISO 3405 
 95 prosentin piste °C 345 350 EN-ISO 3405 
– loppukiehumispiste °C - 370 EN-ISO 3405 
Leimahduspiste °C 55 - EN 22719 
Suodatettavuus °C - -5 EN 116 
Viskositeetti 40 °C:ssa mm2/s 2,3 3,3 EN-ISO 3104 
Polysykliset aromaattiset hiilivedyt massa-% 3,0 6,0 IP 391 
Rikkipitoisuus 3 / mg/kg - 10 ASTM D 5453 
Kuparikorroosio  - luokka 1 EN-ISO 2160 
Conradson-hiiltojäännös (10 % 
pohjasta) massa-% - 0,2 EN-ISO 10370 
Tuhkapitoisuus massa-% - 0,01 EN-ISO 6245 
Vesipitoisuus massa-% - 0,02 EN-ISO 12937 
Kokonaisemäsluku (TBN) mg KOH/g - 0,02 ASTM D 974 
Hapetusstabiilius 4 / mg/ml - 0,025 EN-ISO 12205 
Voitelevuus (kulumisjäljen halkaisija 60 °C:ssa suoritetun 
HFRR-testin jälkeen) µ m - 400 CEC F-06-A-96 
Rasvahappojen metyyliesterit (FAME) kielletty 
 
_____________ 1
/ Eritelmän arvot ovat "todellisia arvoja". Raja-arvojen määrittämisessä on käytetty ISO 4259 -
standardia, ”Petroleum products –Determination and application of precision data in relation to methods of test”, ja vähimmäisarvon määrittämisessä on käytetty 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin; suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = 
toistettavuus). 
  Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen teknisistä syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis- ja vähimmäisrajat. Jos on tarpeen selvittää, täyttääkö polttoaine edellä tarkoitetut vaatimukset, sovelletaan ISO-standardin 4259 vaatimuksia.  L 375/458 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 228 Liite 4 – Lisäys 7  2
/ Setaanilukuvaatimus ei ole 4R-vähimmäisvaatimuksen mukainen. Jos kuitenkin polttoaineen 
toimittajan ja käyttäjän välillä on erimielisyyksiä, voidaan niiden ratkaisemiseksi käyttää ISO-standardin 4259 vaatimuksia, jos tehdään yksittäisten määritysten sijasta riittävä määrä toistomittauksia tarpeellisen tarkkuuden saavuttamiseksi.  3
/ Tyyppi I -testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus ilmoitetaan. 
 4
/ Vaikka hapettumisstabiilisuus on säädelty, varastointiaika on todennäköisesti rajallinen. 
Varastointiolosuhteista ja -ajasta on tarvittaessa kysyttävä neuvoa tuotteen toimittajalta.  27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/459
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 229 Liite 7 – Lisäys 2 
 
3. OTTOMOOTTORILLA VARUSTETTUJEN AJONEUVOJEN TESTAAMISEEN 
ALHAISESSA YMPÄRISTÖN LÄMPÖTILASSA TYYPPI VI -TESTILLÄ 
KÄYTETTÄVÄN VERTAILUPOLTTOAINEEN ERITELMÄT 
 Tyyppi:  lyijytön bensiini 
 
Raja-arvot 1 / Parametri Yksikkö Pienin Suurin Testimenetelmä 
Tutkimusoktaaniluku, RON  95,0 - EN 25164 
Moottorioktaaniluku, MON  85,0 - EN 25163 
Tiheys 15 °C:ssa kg/m3 740 754 ISO 3675 
Reid-höyrynpaine kPa 56,0 95,0 prEN ISO 13016-1 
(DVPE) 
Tislaus:     
– haihtunut 70 °C:ssa til-% 24,0 40,0 EN-ISO 3405 
– haihtunut 100 °C:ssa til-% 50,0 58,0 EN-ISO 3405 
– haihtunut 150 °C:ssa til-% 83,0 89,0 EN-ISO 3405 
– loppukiehumispiste °C 190 210 EN-ISO 3405 
Hiiltojäännös til-% - 2,0 EN-ISO 3405 
Hiilivetyanalyysi:     
Olefiinit til-% - 10,0 ASTM D 1319 
Aromaattiset aineet til-% 29,0 35,0 ASTM D 1319 
Tyydyttyneet hiilivedyt til-% ilmoitetaan ASTM D 1319 
Bentseeni til-% - 1,0 pr. EN 12177 
Hiili/vety-suhde  ilmoitetaan  
Induktioaika 2 / min. 480 - EN-ISO 7536 
Happipitoisuus massa-% - 1,0 EN 1601 
Hartsipitoisuus mg/ml - 0,04 EN-ISO 6246 
Rikkipitoisuus 3 / mg/kg - 10 ASTM D 5453 
Kuparikorroosio  - luokka 1 EN-ISO 2160 
Lyijypitoisuus mg/l - 5 EN 237 
Fosforipitoisuus mg/l - 1,3 ASTM D 3231 
 _____________ 1
/ Edellä tarkoitetut arvot ovat "todellisia arvoja". Raja-arvojen määrittämisessä on käytetty ISO 
4259 -standardia, ”Petroleum products –Determination and application of precision data in relation to methods of test”, ja vähimmäisarvon määrittämisessä on käytetty 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin; suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus). 
 L 375/460 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 230 Liite 4 – Lisäys 7  
 Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen teknisistä syistä, polttoaineen valmistajan on 
kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis- ja vähimmäisrajat. Jos on tarpeen selvittää, täyttääkö polttoaine edellä tarkoitetut vaatimukset, sovelletaan ISO-standardin 4259 vaatimuksia. 
 2
/ Polttoaineessa voi olla hapetuksenestoaineita ja metallinsitojia, joita tavallisesti käytetään 
stabiloimaan jalostamon polttoainevirtoja, mutta peseviä/hajottavia lisäaineita tai liuotinöljyjä ei saa lisätä. 
 3
/ Tyyppi VI -testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus ilmoitetaan. 
 
  27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/461
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 231 Liite 7 – Lisäys 2 
 
Liite 10a:
 
 1. KAASUMAISTEN VERTAILUPOLTTOAINEIDEN ERITELMÄT  1.1. NESTEKAASUVERTAILUPOLTTOAINEIDEN TEKNISET TIEDOT  1.1.1. NIIDEN NESTEKAASUVERTAILUPOLTTOAINEIDEN TEKNISET TIEDOT, JOITA 
KÄYTETÄÄN TESTATTAESSA AJONEUVOJA LIITTEESSÄ I OLEVAN 5.3.1.4 KOHDAN TAULUKON RIVILLÄ A VAHVISTETTUJEN PÄÄSTÖRAJOJEN OSALTA – TYYPPI I -TESTI 
 
Parametri Yksikkö Polttoaine A Polttoaine B Testimenetelmä 
Koostumus:    ISO 7941 
C 3-pitoisuus til-% 30 ± 2 85 ± 2  
C 4-pitoisuus til-% tasapaino-
suhde tasapaino-suhde  
< C 3 , >C 4  til-% enintään 2 enintään 2  
Olefiinit til-% enintään 12 enintään 15  
Haihdutusjäämä mg/kg enintään 50 enintään 50 ISO 13757 
Vesi 0 °C:ssa  vapaa vapaa silmämääräinen 
tarkastus 
Kokonaisrikkipitoisuus mg/kg enintään 50 enintään 50 EN 24260 
Rikkivety  ei rikkivetyä ei rikkivetyä ISO 8819 
Kuparinauhakorroosio aste luokka 1 luokka 1 ISO 6251 1 / 
Tuoksu  luonteen-
omainen luonteen-omainen  
Moottorioktaaniluku  vähintään 89 vähintään 89 EN 589 liite B 
  
__________ 1
/ Tällä menetelmällä ei välttämättä voida täsmällisesti määritellä, onko näytteessä syövyttäviä 
aineita, jos näyte sisältää korroosionestoaineita tai muita kemikaaleja, jotka vähentävät näytteen kuparinauhakorroosiota. Tästä johtuen kyseisten aineiden lisääminen ainoastaan testimenetelmän antamaan tulokseen vaikuttamiseksi on kielletty. L 375/462 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 232 Liite 4 – Lisäys 7   1.1.2. NIIDEN NESTEKAASUVERTAILUPOLTTOAINEIDEN TEKNISET TIEDOT, JOITA 
KÄYTETÄÄN TESTATTAESSA AJONEUVOJA LIITTEESSÄ I OLEVAN 5.3.1.4 KOHDAN TAULUKON RIVILLÄ B VAHVISTETTUJEN PÄÄSTÖRAJOJEN OSALTA – TYYPPI I -TESTI 
 
Parametri Yksikkö Polttoaine A Polttoaine B Testimenetelmä 
Koostumus:    ISO 7941 
C 3 -pitoisuus til-% 30 ± 2 85 ± 2  
C 4 -pitoisuus til-% tasapaino-
suhde tasapaino-
suhde  
< C 3  , >C 4   til-% enintään 2 enintään 2  
Olefiinit til-% enintään 12 enintään 15  
Haihdutusjäämä mg/kg enintään 50 enintään 50 ISO 13757 
Vesi 0 ° C:ssa  vapaa vapaa silmämääräinen 
tarkastus 
Kokonaisrikkipitoisuus mg/kg enintään 10 enintään 10 EN 24260 
Rikkivety  ei rikkivetyä ei rikkivetyä ISO 8819 
Kuparinauhakorroosio aste luokka 1 luokka 1 ISO 6251 1 / 
Tuoksu  luonteen-
omainen luonteen-omainen  
Moottorioktaaniluku  vähintään 89 vähintään 89 EN 589 liite B 
 
___________ 
1/ Tällä menetelmällä ei välttämättä voida täsmällisesti määritellä, onko näytteessä syövyttäviä 
aineita, jos näyte sisältää korroosionestoaineita tai muita kemikaaleja, jotka vähentävät näytteen kuparinauhakorroosiota. Tästä johtuen kyseisten aineiden lisääminen ainoastaan testimenetelmän antamaan tulokseen vaikuttamiseksi on kielletty.  27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/463
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 233 Liite 7 – Lisäys 2 
 
1.2. MAAKAASUVERTAILUPOLTTOAINEIDEN TEKNISET TIEDOT 
 
Raja-arvot 
Ominaisuudet Yksiköt Perus-
ta Alaraja Yläraja Testimenetelmä 
Vertailupolttoaine G 20 
Koostumus:      
Metaani mooli-% 100 99 100 ISO 6974 
Tasapaino 1 / mooli-% - - 1 ISO 6974 
N 2 mooli-%    ISO 6974 
Rikkipitoisuus mg/m3  2/ - - 10 ISO 6326-5 
Wobben indeksi (netto) MJ/m
3  3/ 48,2 47,2 49,2  
Vertailupolttoaine G 25 
Koostumus:      
Metaani mooli-% 86 84 88 ISO 6974 
Tasapaino 1 / mooli-% - - 1 ISO 6974 
N 2 mooli-% 14 12 16 ISO 6974 
Rikkipitoisuus mg/m3  2/ - - 10 ISO 6326-5 
Wobben indeksi (netto) MJ/m
3  3/ 39,4 38,2 40,6  
 ____________ 1
/  Inertit (muut kuin N 2) + C 2 +C 2+ 
 2
/  Arvo määritettävä seuraavissa olosuhteissa: 293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa. 
 3
/  Arvo määritettävä seuraavissa olosuhteissa: 273,2 K (0 °C) ja 101,3 kPa. 
 L 375/464 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 234 Liite 4 – Lisäys 7  
Liite 11
 
 
MOOTTORIAJONEUVOJEN SISÄINEN VALVONTAJÄRJESTELMÄ (OBD-JÄRJESTELMÄ) 
 
1. JOHDANTO 
 
Tässä liitteessä käsitellään moottoriajoneuvojen sisäisten valvontajärjestelmien (OBD-
järjestelmien) toiminnallisia ominaisuuksia. 
 
2. MÄÄRITELMÄT 
 
Tässä liitteessä tarkoitetaan: 
 
2.1. ”OBD-järjestelmällä ” ajoneuvoon asennettua, päästöjenrajoituslaitteistoa valvovaa 
järjestelmää, jonka on kyettävä ilmaisemaan vian todennäköinen sijainti tietokoneen 
muistiin tallennettujen vikakoodien avulla. 
 
2.2. "Ajoneuvotyypillä " moottorikäyttöisten ajoneuvojen luokkaa, johon kuuluvien 
ajoneuvojen moottorit ja OBD-järjestelmät ovat samanlaisia olennaisten 
ominaisuuksiensa osalta. 
 
2.3. ”Ajoneuvoperheellä ” valmistajan määrittelemää sellaisten ajoneuvojen ryhmää, joiden 
ominaisuuksien voidaan ajoneuvojen rakenteen perusteella olettaa olevan 
samankaltaiset pakokaasupäästöjen ja OBD-järjestelmien osalta. Kaikkien 
ajoneuvoperheeseen kuuluvien moottorien on noudatettava tämän säännön 
vaatimuksia, jotka on määritetty tämän liitteen lisäyksessä 2. 
 
2.4. ”Päästöjenrajoitusjärjestelmällä ” moottorin toiminnan sähköistä ohjainta sekä kaikkia 
pakokaasu- ja haihtumispäästöihin vaikuttavia laitteita, jotka lähettävät tietoja 
ohjaimelle tai vastaanottavat tietoja ohjaimelta. 
 
2.5. ”Vianilmaisimella ” ääni- tai valomerkkiä, joka selkeästi ilmoittaa ajoneuvon 
kuljettajalle viasta OBD-järjestelmään yhteydessä olevassa osassa tai itse OBD-
järjestelmässä. 
 
2.6. ”Vialla ” päästöihin vaikuttavan osan tai järjestelmän vikaa, joka johtaa tämän liitteen 
3.3.2 kohdassa tarkoitetut rajat ylittäviin päästöihin, tai sitä, että OBD-järjestelmä ei 
pysty täyttämään tässä liitteessä esitettyjä valvontaa koskevia perusvaatimuksia. 
 
2.7. ”Lisäilmalla ” ilmaa, joka otetaan pakojärjestelmään pumpun tai imuventtiilin avulla tai 
muulla tavalla ja jota käytetään hapettamaan pakokaasuvirrassa olevaa hiilimonoksidia 
ja hiilivetyjä. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/465
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 235 Liite 7 – Lisäys 2 
 
2.8. ”Moottorin sytytyskatkolla
” sitä, että kipinäsytytteisen polttomoottorin sylinterissä 
oleva polttoaine ei syty, koska kipinää ei synny, polttoaineen annostus ei toimi, 
puristus on liian pieni, tai syttyminen ei tapahdu jostain muusta syystä. Ajoneuvon 
sisäisessä valvonnassa sillä tarkoitetaan sitä epäonnistuneiden sytytysten 
prosenttiosuutta, joka (valmistajan ilmoituksen mukaan) johtaisi 3.3.2 kohdan 
mukaiset päästörajat ylittäviin päästöihin, tai prosenttiosuutta, joka voi johtaa 
katalysaattorin tai katalysaattoreiden tuhoisaan ylikuumenemiseen. 
 
2.9. ”Tyyppi I -testillä ” liitteen 4 lisäyksen 1 mukaista ajosykliä (sen osia 1 ja 2), jota 
käytetään päästöjä koskevien hyväksyntöjen antamiseksi. 
 
2.10. ”Ajosyklillä ” jaksoa, joka koostuu moottorin käynnistyksestä käynnistä, jonka aikana 
mahdollinen vika havaitaan, ja moottorin pysäyttämisestä. 
 
2.11. ”Lämmitysjaksolla ” jaksoa, jonka aikana moottoria käytetään kylliksi, jotta 
jäähdytysnesteen lämpötila kohoaa vähintään 22 K moottorin käynnistyshetkestä 
mitattuna ja saavuttaa vähintään 343 K:n (70 ºC:n) lämpötilan. 
 
2.12. ”Polttoaineen syötönsäädöllä ” syötetyn polttoainemäärän säätöä takaisinkytkennän 
perusteella. Lyhyen aikavälin syötönsäädöllä tarkoitetaan muuttuvaa tai välitöntä 
säätelyä. Pitkän aikavälin säädöllä tarkoitetaan edellistä vähittäisempiä muutoksia 
syöttöjärjestelmän säädössä. Pitkän aikavälin säädöllä otetaan huomioon ajoneuvojen 
eroavaisuudet ja vähittäiset, ajan myötä tapahtuvat muutokset. 
 
2.13. ”Laskennallisella kuormitusarvolla ” suhteellista ilmavirtausta jaettuna 
huippuvirtauksella. jos mahdollista, huippuvirtauksen arvoa korjaavana tekijänä 
otetaan huomioon korkeus merenpinnasta. Tämän määritelmän avulla saadaan 
moottorista riippumaton suhdeluku, joka antaa ajoneuvoa huoltavalle henkilölle tiedon 
siitä, kuinka suuri osa moottoritehosta on käytössä (täyskaasu 100 prosenttia): 
 
 
 
 
 
LKA =   ilmavirtaus  x                              ilmanp ain e (merenpinnan tasolla) 
                               h uipp uvirtaus (merenpinnan tasolla)  ilmanpaine 
 
 
2.14. ”Päästöjenrajoitusjärjestelmän perussäätötilalla ” tilannetta, jossa moottorin ohjain on 
siirtynyt käyttämään pysyviä säätöarvoja, jolloin se ei tarvitse tietoja sellaiselta 
vikaantuneelta osalta tai järjestelmältä, jonka vikaantuminen voisi johtaa tämän 
liitteen 3.3.2 kohdassa tarkoitettujen päästörajojen ylittymiseen. 
 
2.15. ”Voimanottolaitteella ” auton moottorista voimansa saavaa laitetta, jonka avulla 
voidaan käyttää autoon asennettuja lisävarusteita. 
 
L 375/466 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 236 Liite 4 – Lisäys 7  
2.16. ”Pääsyllä
” kaikkien niiden päästöihin liittyvien OBD-tietojen, mukaan lukien 
kaikkien vikakoodien, saatavuutta, joita tarvitaan ajoneuvon päästöihin liittyvien 
osien tarkastukseen, vianmääritykseen, huoltoon tai korjaukseen vianmääritykseen 
tarkoitetulta vakioliittimeltä sarjaportin kautta (tämän liitteen lisäyksessä 1 olevan 
6.5.3.5 kohdan mukaisesti). 
 
2.17. ”Rajoittamattomalla ” 
 
2.17.1. pääsyä, joka ei edellytä vain valmistajalta saatavaa pääsykoodia tai vastaavaa 
laitetta, tai 
 
2.17.2. pääsyä, joka mahdollistaa tuotetun tiedon arvioinnin ilman erityisiä ainutkertaisia 
dekoodaustietoja, ellei kyseisiä tietoja itsessään ole standardoitu. 
 
2.18. ”Standardoidulla ”, että kaikki datavirtatiedot, mukaan lukien kaikki käytetyt 
vikakoodit, tuotetaan yksinomaan sellaisten teollisuuden standardien mukaisesti, 
jotka johtavat mahdollisimman suureen yhdenmukaistamiseen 
ajoneuvoteollisuudessa, sen vuoksi, että niiden muoto ja sallitut vaihtoehdot on 
selkeästi määritelty, ja joiden käyttö on nimenomaisesti sallittu tämän säännön 
mukaan. 
 
2.19. ”Korjaustiedoilla ” tietoja, jotka ovat tarpeen ajoneuvon vianmääritykseen, huoltoon, 
tarkastukseen tai korjaukseen ja jotka valmistaja tarjoaa myös hyväksymiensä 
jälleenmyyjien/korjaamojen käyttöön. Näihin tietoihin sisältyvät – tarpeen mukaan – 
huoltokäsikirjat, tekniset ohjeet, vianmääritysohjeet (esimerkiksi mittausten 
vähimmäis/enimmäisarvot), kytkentäkaaviot, ajoneuvotyyppiin sovellettavan 
ohjelman kalibrointitunnistenumero, ohjeet yksittäisiä ja erityistapauksia varten, 
työkaluista ja laitteista annetut tiedot, järjestelmän antamat tiedot ja kaksisuuntaiset 
valvonta- ja testaustiedot. Valmistajaa ei velvoiteta antamaan teollis- ja 
tekijänoikeuksilla suojattua tietoa tai tietoa, joka edellyttää valmistajan ja/tai OEM-
toimittajan (Original Equipment Manufacturer) erityistä taitotietoa. 
 
2.20. ”Puutteella ” ajoneuvojen sisäisten valvontajärjestelmien (OBD-järjestelmien) osalta 
sitä, että enintään kahdessa erillisessä osassa tai järjestelmässä, joita valvotaan, on 
tilapäisiä tai pysyviä käyttöominaisuuksia, jotka heikentävät kyseisten osien tai 
järjestelmien muuten tehokasta sisäistä valvontaa tai eivät täytä kaikkia muita 
sisäisen valvontajärjestelmän tarkkoja vaatimuksia. Ajoneuvot, joissa on tällaisia 
puutteita, voidaan tyyppihyväksyä, rekisteröidä ja myydä tämän liitteen 4 kohdan 
mukaisesti. 
 
3. VAATIMUKSET JA TESTIT 
 
3.1. Kaikkiin ajoneuvoihin on asennettava sisäinen valvontajärjestelmä (OBD-
järjestelmä), joka on suunniteltu, rakennettu ja asennettu sillä tavoin, että se kykenee 
ilmoittamaan erilaisesta kulumisesta ja vioista koko ajoneuvon käyttöiän ajan. Tältä 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/467
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 237 Liite 7 – Lisäys 2 
 
osin hyväksyntäviranomaisten on hyväksyttävä se, että ajoneuvoissa, joilla on ajettu 
enemmän kuin 3.3.1 kohdan mukaisessa tyyppi V -kestävyystestissä tarkoitettu 
matka, OBD-järjestelmän toiminta voi olla heikentynyt siten, että 3.3.2 kohdan 
mukaiset päästörajat voivat ylittyä ennen kuin järjestelmä ilmoittaa viasta ajoneuvon 
kuljettajalle. 
 
3.1.1. Ajoneuvon tarkastukseen, vianmääritykseen, huoltoon tai korjaukseen tarvittavaa 
pääsyä ajoneuvon sisäiseen valvontajärjestelmään ei saa rajoittaa, ja pääsy on 
standardoitava. Kaikkien ajoneuvon päästöihin liittyvien vikakoodien on oltava 
tämän liitteen lisäyksessä 1 olevan 6.5.3.4 kohdan mukaisia. 
 
3.1.2. Viimeistään kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun valmistaja on toimittanut 
korjaustiedot jollekin hyväksymälleen jälleenmyyjälle tai korjaamolle, valmistaja 
antaa kyseiset tiedot (myös kaikki myöhemmät muutokset ja täydennykset) käyttöön 
kohtuullista ja syrjimätöntä korvausta vastaan ja tekee asiasta asianmukaisen 
ilmoituksen hyväksyntäviranomaiselle. 
 
Jos tätä määräystä ei noudateta, hyväksyntäviranomainen toteuttaa toimenpiteitä 
tyyppihyväksynnästä ja päästökatsastuksesta säädetyn menettelyn mukaisesti 
varmistaakseen korjaustietojen saatavuuden. 
 
3.2. OBD-järjestelmän on oltava siten suunniteltu, rakennettu ja ajoneuvoon asennettu, 
että ajoneuvo täyttää tässä liitteessä esitetyt vaatimukset tavanomaisissa 
käyttöolosuhteissa. 
 
3.2.1. OBD-järjestelmän toiminnan keskeyttäminen tilapäisesti 
 
3.2.1.1. Valmistaja voi määritellä järjestelmään toimintakeskeytyksen, jos polttoaineen 
vähyys vaikuttaa järjestelmän toimintakykyyn. Tällaista keskeytystä ei saa esiintyä, 
jos polttoainetta on enemmän kuin 20 prosenttia säiliön nimellistilavuudesta. 
 
3.2.1.2. Valmistaja voi määritellä OBD-järjestelmään toimintakeskeytyksen, jos ympäristön 
lämpötila moottoria käynnistettäessä on alle 266 K (−7 ºC) tai ollaan yli 2 500 metrin korkeudessa merenpinnasta, sillä edellytyksellä, että valmistaja toimittaa tietoja ja/tai teknisen laskelman, jotka osoittavat riittävän perusteellisesti, että valvonta olisi epäluotettava näissä olosuhteissa. Valmistaja voi pyytää lupaa määritellä OBD-järjestelmään toimintakeskeytys myös muissa käynnistyslämpötiloissa, jos valmistaja osoittaa viranomaisille antamissaan tiedoissa ja/tai teknisessä laskelmassa, että vianmääritys epäonnistuu mainituissa olosuhteissa. Vianilmaisinta ei tarvitse sytyttää, jos OBD-järjestelmän raja-arvot ylittyvät regenerointivaiheessa, ellei siinä havaita vikaa. 
 L 375/468 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 238 Liite 4 – Lisäys 7  
3.2.1.3. Ajoneuvoissa, joihin voidaan asentaa voimanottolaitteita, valvontalaitteiden 
toimintakeskeytys on sallittu sillä edellytyksellä, että se tapahtuu vain 
voimanottolaitteen ollessa kytkettynä. 
 
3.2.2. Sytytyskatko – kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot 
 
3.2.2.1. Valmistajat voivat soveltaa tietyissä moottorin pyörimisnopeus- ja 
kuormitusolosuhteissa sytytyskatkoja koskevaan vianilmaisuun suurempaa raja-
arvoa kuin viranomaiselle ilmoitettu, jos viranomaiselle voidaan osoittaa, että 
havainnot olisivat epäluotettavia pienempää raja-arvoa käytettäessä. 
 
3.2.2.2. Jos valmistaja voi osoittaa viranomaisille, että sytytyskatkojen suurten osuuksien 
havaitseminen ei ole vielä toteutettavissa tai että sytytyskatkoja ei voida erottaa 
muista vaikutuksista (esimerkiksi tienpinnan epätasaisuus, vaihteen vaihtaminen, 
häiriöt välittömästi moottorin käynnistämisen jälkeen), sytytyskatkojen valvonta 
voidaan keskeyttää mainituissa olosuhteissa. 
 
3.3. Testien kuvaus 
 
3.3.1. Testit suoritetaan tämän liitteen lisäyksen 1 mukaista menettelyä noudattaen 
ajoneuvolle, jolle on jo tehty liitteen 9 mukainen tyyppi V -kestävyystesti. Testit 
suoritetaan tyyppi V -kestävyystestin lopuksi. 
 
Jos tyyppi V -kestävyystestiä ei suoriteta tai jos valmistaja tätä pyytää, voidaan 
OBD-järjestelmän testaamiseen käyttää sopivalla tavalla sisäänajettua, samaa 
tyyppiä edustavaa ajoneuvoa. 
 
3.3.2. Sisäisen valvontajärjestelmän avulla on kyettävä havaitsemaan päästöjen 
vähentämiseen liittyvän osan tai järjestelmän vika silloin, kun se johtaa alla mainitut 
rajat ylittäviin päästöihin: 
  
  
Vertailu -
ma ss a  
(VM) 
(kg)  
Hiili mo nok sidin 
ma ss a  
(CO) 
L 1  
(g/k m )  
Hiilive t yjen 
kokonai s m as sa 
(THC) 
L 2  
(g/k m )  
Typen ok sidien 
ma ss a  
(NO x ) 
L 3  
(g/k m )  
Hiu kka ste n 
m as sa (1) 
(PM) 
L 4  
(g/k m )  
L uok ka  
Ala -
luok ka    
Ben-
siin i  
Diesel  
Ben-
siin i  
Diesel  
Ben-
siin il  
Diesel  
Diesel 
 
M(2)  
-  
kaik ki  
3,20  
3,20  
0,40  
0,40  
0,60  
1,20  
0,18  
I  
RM <  1305  
3,20  
3,20  
0,40  
0,40  
0,60 , 
1,20  
0,18  
II  
1305 <  RM  
< 1760  
5,80  
4,00  
0,50  
0,50  
0,70  
1,60  
0,23   
N 1 (3) 
 
  
III  
1760 <  RM  
7,30  
4,80  
0,60  
0,60  
0,80  
1,90  
0,28 
 
(1) Dieselmoottoreiden osalta. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/469
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 239 Liite 7 – Lisäys 2 
 
 
(2) Lukuun ottamatta ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg. 
 
(3) Sekä alaviitteessä 2 tarkoitetut M-luokan ajoneuvot. 
 
3.3.3. Kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen valvonnalle asettavat 
vaatimukset 
 
Edellä 3.3.2 kohdan vaatimusten täyttämiseksi OBD-järjestelmän on valvottava 
vähintään: 
 
3.3.3.1. katalysaattorin toimintatehon heikkenemistä ainoastaan hiilivetypäästöjen osalta. 
Valmistajat voivat valvoa etummaista katalysaattoria erikseen tai yhdessä lähinnä 
sijaitsevan katalysaattorin (sijaitsevien katalysaattorien) kanssa. Katalysaattorissa tai 
katalysaattoriyhdistelmässä katsotaan olevan häiriö, jos päästöt ylittävät 3.3.2 kohdan 
taulukon mukaiset hiilivedyn raja-arvot. 
 
3.3.3.2.  sytytyskatkojen esiintymistä moottorin toiminta-alueella, jonka seuraavat kuvaajat 
rajaavat: 
 
a) suurin pyörimisnopeus on joko 4 500 min-1 tai 1 000 min-1 suurempi kuin 
suurin nopeus tyyppi I -testin aikana, näistä arvoista käytetään pienempää, 
 
b) perusmomenttikuvaaja (eli moottorin kuormitus vaihteen ollessa vapaalla), 
 
c) seuraavia moottorin toimintapisteitä yhdistävä jana: perusmomentin arvo 
pyörimisnopeudella 3 000 min-1 ja a-kohdan mukaisesti määritetyllä 
pyörimisnopeuden suurimmalla arvolla, kun paine moottorin imusarjassa on 
13,33 kPa pienempi kuin perusmomentilla mitattu paine; 
 
3.3.3.3. happitunnistimen kulumista 
 
3.3.3.4. jos OBD-järjestelmä on toiminnassa valitulla polttoaineella, muita 
päästöjenrajoitusjärjestelmän osia tai järjestelmiä tai päästöihin vaikuttavia 
käyttövoimalaitteen osia tai järjestelmiä, jotka ovat yhteydessä tietokoneeseen ja 
joiden vioittuminen voi johtaa 3.3.2 kohdan mukaisten päästörajojen ylittymiseen; 
 
3.3.3.5.  muita päästöihin vaikuttavia käyttövoimalaitteen osia, jotka ovat yhteydessä 
tietokoneeseen, mukaan luettuna nämä toiminnot mahdollistavat tunnistimet, 
valvotaan virtapiirin eheyden osalta, jos niitä ei valvota muutoin; 
 
3.3.3.6.  hiilivetysäiliön tyhjentymistä ohjaavaa sähköistä järjestelmää on valvottava 
vähintään virtapiirien eheyden osalta. 
 L 375/470 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 240 Liite 4 – Lisäys 7  
3.3.4. Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen valvonnalle 
asetettavat vaatimukset 
 
Edellä 3.3.2 kohdassa esitettyjen vaatimusten täyttämiseksi OBD-järjestelmän on 
valvottava: 
 
3.3.4.1. katalysaattorin toimintatehon heikkenemistä, jos ajoneuvossa on katalysaattori 
 
3.3.4.2. hiukkasloukun toimintaa ja eheyttä, jos ajoneuvossa on hiukkasloukku 
 
3.3.4.3. polttoaineen ruiskutusjärjestelmässä annostelun ja ajoituksen sähköisiä säätimiä 
virtapiirien eheyden ja laitteiden toimivuuden osalta 
 
3.3.4.4. muita päästöjenrajoitusjärjestelmän osia tai järjestelmiä tai päästöihin vaikuttavia, 
tietokoneeseen yhteydessä olevia käyttövoimalaitteen osia tai järjestelmiä, joiden 
vioittuminen voi johtaa 3.3.2 kohdan mukaisten päästörajojen ylittymiseen. Tällaisia 
osia tai järjestelmiä ovat esimerkiksi ilmavirtauksen massaa ja tilavuutta (sekä 
lämpötilaa), ahtopainetta ja imusarjan painetta valvovat ja säätävät laitteet (sekä 
anturit, jotka mahdollistavat nämä toiminnot) 
 
3.3.4.5. muita päästöihin vaikuttavia käyttövoimalaitteen osia, jotka ovat yhteydessä 
tietokoneeseen, valvotaan virtapiirin eheyden osalta, jos niitä ei valvota muutoin. 
 
3.3.5. Valmistajat voivat osoittaa tyyppihyväksyntäviranomaisille, että tiettyjä osia tai 
järjestelmiä ei tarvitse valvoa, jos niiden rikkoutuessa tai ne poistettaessa päästöt 
eivät ylitä tämän liitteen 3.3.2 kohdan mukaisia raja-arvoja. 
 
3.4.  Jokainen moottorin käynnistys aloittaa sarjan tarkastuksia, jotka ainakin kerran 
viedään loppuun saakka, jos toimitaan asianmukaisissa testausolosuhteissa. 
Testausolosuhteet on valittava siten, että ne kaikki saavutetaan tavanomaisessa, 
tyyppi I -testin mukaisessa ajossa. 
 
3.5. Vianilmaisimen aktivointi 
 
3.5.1. OBD-järjestelmässä on oltava vianilmaisin, joka on selkeästi ajoneuvon kuljettajan 
nähtävillä. Vianilmaisinta ei saa käyttää mihinkään muuhun tarkoitukseen kuin 
osoittamaan kuljettajalle hätäkäynnistyksen tai huonontuneen toiminnan. 
Vianilmaisimen on näyttävä kaikissa valaistusolosuhteissa. Aktivoiduttuaan 
ilmaisimen on näytettävä ISO 2575 1/  -standardin mukainen kuvatunnus. 
Ajoneuvoon ei saa asentaa enempää kuin yksi päästöjenrajoitusjärjestelmään liittyvä 
yleinen vianilmaisin. Erilliset yksittäiset varoitusvalot (esimerkiksi 
                                                 
1ISO 2575-1982 ”Road vehicles — Symbols for controls, indicators and tell-tales” (johdettu 
standardi SFS4712 Ajoneuvot. Katkaisimien, osoittimien ja merkkivalojen kuvatunnukset). 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/471
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 241 Liite 7 – Lisäys 2 
 
jarrujärjestelmään, turvavöihin, öljynpaineeseen ynnä muuhun liittyvät) ovat 
sallittuja. Vianilmaisimessa ei saa käyttää punaista väriä. 
 
3.5.2. Jos vianilmaisimen toimintaperiaate on sellainen, että vianilmaisimen 
aktivoitumiseen vaaditaan enemmän kuin kaksi vakautusjaksoa, valmistajan on 
toimitettava tiedot ja/tai tekninen laskelma, jotka osoittavat asianmukaisesti, että 
valvontajärjestelmä havaitsee osien kulumisen tästä huolimatta tehokkaasti ja 
riittävän ajoissa. Järjestelmiä, joissa vianilmaisimen aktivoituminen vaatii 
keskimäärin enemmän kuin kymmenen käyntijaksoa, ei saa hyväksyä. 
Vianilmaisimen on aktivoiduttava myös aina moottorin ohjaimen kytkettyä 
toimintaan päästöjenrajoitusjärjestelmän perussäädön, jos 3.3.2 kohdan mukaiset 
päästöarvot ylittyvät tai jos OBD-järjestelmä ei pysty täyttämään tämän liitteen 3.3.3 
tai 3.3.4 kohdassa tarkoitettuja valvontaa koskevia perusvaatimuksia. 
Vianilmaisimen on annettava selkeä varoitusmerkki esimerkiksi vilkkuvan valon 
avulla aina, kun sytytyskatkojen määrä on valmistajan määrittämien ohjearvojen 
mukaan vaarassa johtaa katalysaattorin vaurioitumiseen. Vianilmaisimen on 
aktivoiduttava myös aina, kun virtalukko on väliasennossa ennen moottorin 
käynnistymistä, ja sen on palauduttava moottorin käynnistyttyä, jos vikoja ei ole 
havaittu. 
 
3.6. OBD-järjestelmän on tallennettava päästöjenrajoitusjärjestelmän tilan ilmoittama(t) 
vikakoodi(t). Erillisiä tilakoodeja on käytettävä oikein toimivien 
päästöjenrajoitusjärjestelmien tunnistamiseksi ja sellaisten 
päästönrajoitusjärjestelmien tunnistamiseksi, joita on käytettävä edelleen 
ajoneuvoissa, jotta niitä voidaan kunnolla arvioida. Jos vianilmaisin aktivoituu 
huononemisen, toimintavian tai päästöjenrajoitusjärjestelmän perussäädön takia, 
laitteen on tallennettava sellainen vikakoodi, joka ilmaisee toimintavian tyypin. 
Vikakoodi on tallennettava myös tämän liitteen 3.3.3.5 ja 3.3.4.5 kohdassa 
tarkoitetuissa tapauksissa. 
 
3.6.1. Tiedon matkasta, jonka ajoneuvo on kulkenut siitä lähtien, kun vikakoodi on 
tallentunut, on oltava aina saatavissa vakioliittimeltä sarjaportin kautta. 2/ 
 
3.6.2. Kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta ei tarvitse 
ilmoittaa, missä sylinterissä sytytyskatko sattui, jos muistiin tallentuu erillinen yhden 
tai useamman sylinterin sytytyskatkoa osoittava koodi. 
 
3.7.  Vianilmaisimen palauttaminen 
 
3.7.1. Jos sytytyskatkoja ei enää ole niin paljon, että katalysaattori on vaarassa vaurioitua 
(valmistajan määritelmän mukaan), tai moottoria käytetään sellaisella nopeudella ja 
                                                 
2/ Tätä vaatimusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2003 ainoastaan uusiin 
ajoneuvotyyppeihin, joissa moottorin ohjaimeen tuodaan sähköinen nopeustieto. Kaikkien 1 päivän tammikuuta 2005 jälkeen käyttöön otettavien ajoneuvojen on täytettävä tämä vaatimus. L 375/472 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 242 Liite 4 – Lisäys 7  
kuormituksella, jossa sytytyskatkot eivät aiheuta katalysaattorin vaurioitumista, 
vianilmaisin voidaan kytkeä takaisin edelliseen asentoon ensimmäisen käyntijakson 
aikana, jona sytytyskatko havaittiin, ja normaaliin toiminta-asentoon seuraavien 
käyntijaksojen aikana. Jos vianilmaisin palautetaan aiempaan asentoon, vastaavat 
vikakoodit ja tallentuneet tilatiedot voidaan poistaa. 
 
3.7.2. Kaikissa muissa vikatapauksissa vianilmaisin voidaan palauttaa, kun vianilmaisimen 
aktivoinnista huolehtiva valvontajärjestelmä ei enää havaitse kolmen peräkkäisen 
käyntijakson aikana samaa vikaa tai muuta vikaa, joka yksinään aiheuttaisi 
vianilmaisimen aktivoitumisen. 
 
3.8.  Vikakoodin poistaminen 
 
3.8.1. OBD-järjestelmä voi poistaa vikakoodin, tiedon kuljetusta matkasta ja tilatiedot 
vikahetkellä, jos sama vika ei tallennu uudelleen vähintään 40 moottorin 
lämmitysjakson aikana. 
 
3.9. Kahta polttoainetta käyttävät kaasumoottoriajoneuvot  3.9.1. Kahta polttoainetta käyttävien kaasumoottoriajoneuvojen osalta toteutetaan seuraavat 
menettelyt: 
 
– virhetoimintojen osoittimen (MI) aktivointi (ks. tämän liitteen 3.5 kohta), – virhekoodin tallentaminen (ks. tämän liitteen 3.6 kohta), – virhetoimintojen osoittimen (MI) katkaisu (ks. tämän liitteen 3.7 kohta), – virhekoodin poistaminen (ks. tämän liitteen 3.8 kohta),  
 toisistaan riippumatta, kun ajoneuvo käy joko bensiinillä tai kaasulla. Kun 
ajoneuvo on bensiinikäytössä, minkään edellä annetun menettelyn tulos ei saa muuttua, jos ajoneuvo on kaasukäytössä. Kun ajoneuvo on kaasukäytössä, minkään edellä annetun menettelyn tulos ei saa muuttua, jos ajoneuvo on bensiinikäytössä. 
 
4. SISÄISTEN VALVONTAJÄRJESTELMIEN (OBD-JÄRJESTELMIEN) 
TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
4.1. Valmistaja voi pyytää viranomaiselta, että OBD-järjestelmä hyväksytään 
tyyppihyväksyntää varten, vaikka järjestelmässä on yksi tai useampi sellainen puute, 
että tämän liitteen erityisvaatimukset eivät täysin täyty. 
 
4.2. Harkitessaan pyyntöä viranomaiset päättävät, onko yhdenmukaisuus tämän liitteen 
vaatimusten kanssa mahdotonta tai kohtuutonta. 
 
Viranomaiset ottavat huomioon valmistajan toimittamat tiedot, joihin kuuluvat muun 
muassa tekninen toteutettavuus, puutteiden korjaamisen edellyttämä aika ja 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/473
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 243 Liite 7 – Lisäys 2 
 
tuotantojaksot, mukaan luettuina moottoreiden ja ajoneuvomallien käyttöönotto ja 
käytöstä poisto ja tietokoneiden ohjelmointipäivitys, OBD-järjestelmän tehokkuus 
tämän säännön vaatimuksiin nähden ja valmistajan osoittama riittävä pyrkimys 
täyttää tämän säännön vaatimukset. 
 
4.2.1. Viranomaiset eivät hyväksy pyyntöä, jos puutteisiin sisältyy vaaditun 
vianmääritysvalvonnan puuttuminen. 
 
4.2.2. Viranomaiset eivät hyväksy puutteen hyväksymisestä tehtyä pyyntöä, jos 3.3.2 
kohdassa esitettyjä OBD:n raja-arvoja ei noudateta. 
 
4.3. Puutteiden järjestyksestä päätettäessä asetetaan ensimmäiseksi tämän liitteen 3.3.3.1, 
3.3.3.2 ja 3.3.3.3 kohtaan liittyvät ottomoottoreiden puutteet ja tämän liitteen 3.3.4.1, 
3.3.4.2 ja 3.3.4.3 kohtaan liittyvät dieselmoottoreiden puutteet. 
 
4.4. Ennen tyyppihyväksyntää tai sen aikana ei hyväksytä minkäänlaisia tämän liitteen 
lisäyksessä 1 olevaan 6.5 kohtaan, lukuun ottamatta 6.5.3.4 kohtaa, liittyviä puutteita. 
Tätä kohtaa ei sovelleta kahta polttoainetta käyttäviin kaasumoottoriajoneuvoihin. 
 
4.5.  Kahta polttoainetta käyttävät kaasumoottoriajoneuvot  4.5.1. Sanotun vaikuttamatta 3.9.1 kohdan vaatimuksiin ja valmistajan pyynnöstä 
hallinnollisen yksikön on hyväksyttävä seuraavat puutteet tämän liitteen vaatimusten mukaisiksi kahta polttoainetta käyttävien kaasukäyttöisten ajoneuvojen tyyppihyväksyntää varten: 
 
–  vianmäärityskoodien, kuljetun matkan ja pysäytyskuvatiedon pyyhkiytyminen 
moottorin 40 lämmityskierroksen jälkeen riippumatta siitä, mitä polttoainetta käytetään, 
–  vianilmaisimen aktivoituminen kummankin polttoaineen (bensiinin ja kaasun) 
osalta silloin, kun on havaittu virhetoiminta toisella polttoaineella, 
–  vianilmaisimen meneminen pois toiminnasta kolmen sellaisen peräkkäisen 
ajojakson jälkeen, joiden aikana ei havaita virhetoimintoja, riippumatta siitä, mitä polttoainetta käytetään, 
–  kahden tilakoodin käyttö, yksi kutakin polttoainetyyppiä varten. 
 
 Valmistaja voi pyytää muitakin vaihtoehtoja, jotka hallinnollinen yksikkö voi 
hyväksyä harkintansa mukaan. 
 4.5.2. Sanotun vaikuttamatta tämän liitteen lisäyksessä 1 olevan 6.6 kohdan vaatimuksiin ja 
valmistajan pyynnöstä tyyppihyväksyntäviranomaisen on hyväksyttävä seuraavat puutteet tämän liitteen vaatimusten mukaisiksi vianmäärityssignaalien arviointia ja siirtoa varten: 
 
– käytössä olevan polttoaineen vianmäärityssignaalien siirtäminen yhdellä 
lähdeosoitteella, L 375/474 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 244 Liite 4 – Lisäys 7  
– yhden vianmäärityssignaalisarjan arviointi molempia polttoainetyyppejä varten 
(vastaa yksipolttoaineisten ajoneuvojen arviointia; riippumaton käytettävästä polttoaineesta), 
– yhden (toiseen kahdesta polttoainetyypistä liittyvän) vianmäärityssignaalisarjan 
valinta polttoainekytkimen asennolla, 
– yhden vianmäärityssignaalisarjan arviointi ja siirtäminen molempien 
polttoaineiden osalta käytössä olevasta polttoaineesta riippumatta bensiinijärjestelmän tietokoneelle. Kaasun syöttöä käsittelevä tietokone arvioi ja välittää kaasupolttoainejärjestelmään liittyvät vianmäärityssignaalit ja tallentaa tilaa koskevat tiedot. 
 
 Valmistaja voi pyytää muitakin vaihtoehtoja, jotka tyyppihyväksyntäviranomainen 
voi hyväksyä harkintansa mukaan. 
 
4.6. Puutejakso  4.6.1. Puutetta voidaan pitää hyväksyttävänä kahden vuoden ajan ajoneuvotyypin 
tyyppihyväksyntäpäivästä, ellei voida riittävällä tavalla osoittaa, että puutteen korjaamiseksi ajoneuvoon on tehtävä merkittäviä laitemuutoksia ja että kahta vuotta pidempi aika on tarpeen. Tässä tapauksessa puutetta voidaan pitää hyväksyttävänä enintään kolmen vuoden ajan. 
 4.6.1.1. Kahta polttoainetta käyttävän kaasuajoneuvon osalta 4.5 kohdan mukaisesti 
myönnettyä puutetta voidaan pitää hyväksyttävänä kolmen vuoden ajan ajoneuvotyypin tyyppihyväksyntäpäivästä, ellei voida riittävällä tavalla osoittaa, että puutteen korjaamiseksi ajoneuvoon on tehtävä merkittäviä laitemuutoksia ja että kolmea vuotta pidempi aika on tarpeen. Tässä tapauksessa puutetta voidaan pitää hyväksyttävänä enintään neljän vuoden ajan. 
 
4.6.2. Valmistaja voi pyytää, että hallinnollinen yksikkö myöntää puutteen jälkikäteen, jos 
puute havaitaan alkuperäisen tyyppihyväksynnän jälkeen. Tässä tapauksessa puutetta 
voidaan pitää hyväksyttävänä kahden vuoden ajan hallinnolliselle yksikölle 
ilmoittamisen päivästä, ellei voida riittävällä tavalla osoittaa, että puutteen 
korjaamiseksi ajoneuvoon on tehtävä merkittäviä laitemuutoksia ja että kahta vuotta 
pidempi aika on tarpeen. Tässä tapauksessa puutetta voidaan pitää hyväksyttävänä 
enintään kolmen vuoden ajan. 
 
4.7. Viranomaiset ilmoittavat puutteen hyväksymistä koskevasta päätöksestään kaikille 
muille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/475
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 245 Liite 7 – Lisäys 2 
 
5. OBD-JÄRJESTELMÄÄN LIITTYVIEN TIETOJEN SAATAVUUS 
 5.1. Tyyppihyväksyntähakemukseen tai tyyppihyväksynnän muuttamista koskevaan 
hakemukseen on liitettävä ajoneuvon OBD-järjestelmää koskevat asiaan vaikuttavat tiedot. Näiden asiaan vaikuttavien tietojen avulla varaosien tai jälkeenpäin asennettavien osien valmistajien on pystyttävä valmistamaan ajoneuvon OBD-järjestelmän kanssa yhteensopivia osia, jolloin järjestelmä toimii moitteettomasti eikä ajoneuvon käyttäjä kohtaa vikoja järjestelmää käyttäessään. Näiden asiaan vaikuttavien tietojen avulla myös vianmääritykseen käytettävien välineiden ja testilaitteiden valmistajien on pystyttävä valmistamaan välineitä ja laitteita, joilla ajoneuvojen päästöjenrajoitusjärjestelmät voidaan testata ja niiden mahdolliset viat määrittää tehokkaasti ja tarkasti. 
 5.2. Hallinnollisen yksikön on pyynnöstä ja syrjimättömällä tavalla toimitettava liitteen 2 
lisäys 1, joka sisältää OBD-järjestelmää koskevat asianomaiset tiedot, asiasta kiinnostuneiden osien, vianmääritykseen käytettävien välineiden tai testilaitteiden valmistajien saataville. 
 5.2.1. Jos hallinnollinen yksikkö saa asiasta kiinnostuneelta osien, vianmääritykseen 
käytettävien välineiden tai testilaitteiden valmistajalta sellaisen ajoneuvon OBD-
järjestelmän tietoja koskevan pyynnön, joka on tyyppihyväksytty säännön aiemman 
version mukaisesti:
 
 
– hallinnollisen yksikön on 30 päivän kuluessa esitettävä kyseisen ajoneuvon 
valmistajalle pyyntö asettaa saataville liitteessä 1 olevassa 4.2.11.2.7.6 kohdassa edellytetyt tiedot. Liitteessä olevan 4.2.11.2.7.6 kohdan toisen alakohdan vaatimuksia ei sovelleta, 
 
– valmistajan on toimitettava kyseiset tiedot hallinnolliselle yksikölle kahden kuukauden kuluessa pyynnön esittämisestä,
 
 
– hallinnollisen yksikön on toimitettava kyseiset tiedot sopimusvaltioiden hallinnollisille yksiköille, ja alkuperäisen tyyppihyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön on liitettävä tiedot ajoneuvon tyyppihyväksyntätietojen liitteeseen 1.
 
 
Tämä vaatimus ei mitätöi säännön N:o 83 mukaisesti aikaisemmin myönnettyä hyväksyntää, eikä se estä tällaisen hyväksynnän laajentamista sen säännön vaatimusten mukaisesti, jonka nojalla hyväksyntä alun perin myönnettiin.
  
 L 375/476 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 246 Liite 4 – Lisäys 7  5.2.2. Tietoja voidaan pyytää ainoastaan varaosista, joihin sovelletaan UNECE-
tyyppihyväksyntämenettelyä, tai osista, jotka muodostavat osan järjestelmästä, johon sovelletaan UNECE-tyyppihyväksyntämenettelyä. 
 
5.2.3. Tietoja koskevassa pyynnössä on tarkasti määriteltävä ajoneuvomalli, jonka osalta 
tietoja pyydetään. Pyynnössä on vahvistettava, että tietoja pyydetään varaosien, 
jälkeenpäin asennettavien osien, vianmääritykseen käytettävien välineiden tai 
testilaitteiden kehittämistä varten. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/477
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 247 Liite 7 – Lisäys 2 
 
Liite 11 – Lisäys 1
 
 
AJONEUVON SISÄISEN VALVONTAJÄRJESTELMÄN (OBD-JÄRJESTELMÄN) TO IMINTA 
 
1. JOHDANTO 
 
Tässä lisäyksessä selostetaan, miten liitteessä 11 olevan 3 kohdan mukaiset testit 
suoritetaan. Ajoneuvoon asennetun OBD-järjestelmän toiminta testataan 
järjestämällä vikoja niihin moottorin ohjaus- ja päästöjenrajoitusjärjestelmän osiin, 
joita OBD-järjestelmä valvoo. Mukana on myös OBD-järjestelmien kestävyyden 
määrittämistä varten tehtäviä testejä. 
 
Valmistajan on asetettava saataville vikojen simuloimiseen käytettävät vialliset osat 
ja/tai sähkölaitteet. Ajoneuvon päästöt eivät saa näiden osien ja laitteiden vuoksi 
ylittää 3.3.2 kohdan mukaisia päästörajoja enempää kuin 20 prosenttia, kun päästöt 
mitataan ajettaessa tyyppi I -testin sykli. 
 
OBD-järjestelmä hyväksytään, jos vianilmaisin aktivoituu, kun testataan ajoneuvo 
viallisella osalla tai laitteella varustettuna. OBD-järjestelmä hyväksytään myös, jos 
vianilmaisin aktivoituu OBD:n raja-arvojen alapuolella. 
 
2. TESTIN KUVAUS 
 
2.1.  OBD-järjestelmien testaaminen käsittää seuraavat vaiheet: 
 
2.1.1. simuloidaan vika moottorin ohjausjärjestelmään tai päästöjenrajoitusjärjestelmään 
kuuluvassa osassa 
 
2.1.2. ajetaan vialliseksi simuloidulla ajoneuvolla vakautusajo 6.2.1 tai 6.2.2 kohdan 
mukaisesti 
 
2.1.3. ajetaan ajoneuvoa vialliseksi simuloituna tyyppi I -testin sykli ja mitataan päästöt 
 
2.1.4. todetaan, havaitseeko OBD-järjestelmä simuloidun vian ja ilmoittaako se viasta 
kuljettajalle asianmukaisella tavalla. 
 
2.2. Yhden tai useamman osan vikoja voidaan valmistajan pyynnöstä vaihtoehtoisesti 
simuloida sähköisesti tämän lisäyksen 6 kohdassa esitettyjen vaatimusten mukaisesti. 
 
2.3. Valmistajat voivat pyytää, että tarkkailu suoritetaan muissa olosuhteissa kuin 
ajettaessa tyyppi I -testiä, jos viranomaiselle voidaan osoittaa, että valvonta tyyppi I -
testin aikana rajoittaisi valvontaa ajoneuvon normaalikäytössä. 
 L 375/478 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 248 Liite 4 – Lisäys 7  
3. TESTIAJONEUVO JA -POLTTOAINE 
 
3.1. Ajoneuvo 
 
Testiajoneuvon on täytettävä liitteessä 3 olevan 3.1 kohdan vaatimukset. 
 
3.2. Polttoaine 
  Testauksessa on käytettävä oikeaa vertailupolttoainetta, joka on määritelty bensiinin 
ja dieselin osalta liitteessä 10 ja neste -ja maakaasun osalta liitteessä 10 a. Hallinnollinen yksikkö voi valita polttoainetyypin kutakin testattavaa vikaa varten (jotka määritellään tämän lisäyksen 6.3 kohdassa) liitteen 10 a vertailupolttoaineista, kun testataan yhtä polttoainetta käyttävää kaasuajoneuvoa, ja liitteen 10 tai 10 a vertailupolttoaineista, kun testataan kahta polttoainetta käyttävää kaasuajoneuvoa. Valittua polttoainetyyppiä ei saa vaihtaa minkään testivaiheen aikana (kuvaus tämän liitteen 2.1–2.3 kohdassa). Jos käytetään neste- tai maakaasua, on sallittava, että moottori käynnistetään bensiinillä ja neste- tai maakaasun käyttöön siirrytään, kun ennakolta määrätty, automaattisesti valvottava (ei käyttäjän valvoma) aika on kulunut. 
 
4. TESTILÄMPÖTILA JA -PAINE 
 
4.1. Testi on suoritettava liitteessä 4 esitetyssä tyyppi I -testissä vaaditussa paineessa ja 
lämpötilassa. 
 
5. TESTAUSVÄLINEET 
 
5.1. Alustadynamometri 
 
Alustadynamometrin on oltava liitteessä 4 esitettyjen vaatimusten mukainen. 
 
6. OBD-JÄRJESTELMÄN TESTAUSMENETTELY 
 
6.1. Alustadynamometrin toimintajakson on täytettävä liitteen 4 vaatimukset. 
 
6.2. 6.2 Ajoneuvon vakauttaminen 
 
6.2.1. Kun jokin 6.3 kohdassa esitetyistä, moottorityypin mukaisista vikasäädöistä on tehty, 
ajoneuvo on vakautettava testiä varten ajamalla vähintään kaksi peräkkäistä tyyppi I -
testin ajosykliä (osat 1 ja 2). Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustetuilla 
ajoneuvoilla saa ajaa kaksi ylimääräistä, osan 2 mukaista ajosykliä. 
 
6.2.2. Valmistajan pyynnöstä voidaan käyttää vaihtoehtoisia vakauttamismenetelmiä. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/479
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 249 Liite 7 – Lisäys 2 
 
6.3. Testattavat vikatyypit 
 
6.3.1. Kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot 
 
6.3.1.1. Katalysaattorin vaihtaminen kuluneeseen tai vialliseen, tai vian sähköinen simulointi. 
 
6.3.1.2. Sytytyskatkot liitteessä 11 olevassa 3.3.3.2 kohdassa määritellyissä 
valvontaolosuhteissa. 
 
6.3.1.3. Happitunnistimen vaihtaminen kuluneeseen tai vialliseen, tai vikatilanteen sähköinen 
simulointi. 
 
6.3.1.4. Muiden päästöihin vaikuttavien, käyttövoimalaitteen hallintatietokoneeseen 
liitettyjen osien sähköinen irtikytkentä (mikäli ne ovat aktiivisia valitulla 
polttoainetyypillä). 
 
6.3.1.5. Tyhjentymistä ohjaavan elektronisen laitteen irtikytkentä (jos ajoneuvossa on 
sellainen ja jos se on aktiivinen valitulla polttoaineella). Tyyppi I -testiä ei tarvitse 
tehdä tämän vian osalta. 
 
6.3.2. Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot 
 
6.3.2.1. Katalysaattorilla varustetuissa ajoneuvoissa katalysaattorin vaihtaminen kuluneeseen 
tai vialliseen, tai vastaavan vian sähköinen simulointi. 
 
6.3.2.2. Hiukkasloukulla varustetuissa ajoneuvoissa hiukkasloukun poisto, tai jos anturit ovat 
loukun kiinteitä osia, loukun virheellinen asentaminen. 
 
6.3.2.3. Polttoaineen ruiskutusjärjestelmässä mahdollisesti olevien sähköisten annostelu- ja 
ajoituslaitteiden sähköinen irtikytkentä. 
 
6.3.2.4. Muiden päästöihin vaikuttavien, käyttövoimalaitteita ohjaavaan tietokoneeseen 
yhteydessä olevien osien sähköinen irtikytkentä. 
 
6.3.2.5. Täyttääkseen 6.3.2.3 ja 6.3.2.4 kohdan vaatimukset valmistajan on osoitettava 
hyväksyntäviranomaisen suostumuksella asianmukaisella tavalla, että OBD-
järjestelmä ilmoittaa viasta tehtäessä irtikytkentä. 
 
6.4. OBD-järjestelmän testaus 
 
6.4.1. Kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot: 
 
6.4.1.1. Kun ajoneuvo on vakautettu 6.2 kohdan mukaisesti, testiajoneuvolla on ajettava 
tyyppi I -testi (osat 1 ja 2). 
 L 375/480 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 250 Liite 4 – Lisäys 7  
Vianilmaisimen on aktivoiduttava ennen testin päättymistä kaikissa tämän lisäyksen 
kohdassa 6.4.1.2—6.4.1.5 mainituissa olosuhteissa. Tutkimuslaitos voi korvata nämä 
olosuhteet muilla 6.4.1.6 kohdan mukaisesti. Tyyppihyväksyntää varten simuloitujen 
virheiden kokonaismäärä ei saa kuitenkaan olla suurempi kuin neljä (4). 
 
6.4.1.2. Katalysaattorin vaihto kuluneeseen tai vioittuneeseen tai kuluneen tai vioittuneen 
katalysaattorin sähköinen simulointi, joka johtaa liitteessä 11 olevan 3.3.2 kohdan 
mukaisen, hiilivetypäästöjen raja-arvon ylittymiseen. 
 
6.4.1.3. Liitteessä 11 olevassa 3.3.3.2 kohdassa määriteltyjen valvontaolosuhteiden mukainen 
aiheutettu sytytyskatko, joka johtaa siihen, että päästöt ylittävät jonkin liitteessä 11 
olevan 3.3.2 kohdan mukaisista raja-arvoista. 
 
6.4.1.4. Happitunnistimen vaihto kuluneeseen tai vioittuneeseen tai kuluneen tai vioittuneen 
happitunnistimen sähköinen simulointi, joka johtaa siihen, että päästöt ylittävät 
jonkin liitteessä 11 olevan 3.3.2 kohdan mukaisista rajaarvoista. 
 
6.4.1.5. Tyhjentymistä ohjaavan elektronisen laitteen irtikytkentä (jos ajoneuvossa on 
sellainen ja jos se on aktiivinen valitulla polttoaineella). 
 
6.4.1.6. Muiden sellaisten päästöihin vaikuttavien, tietokoneeseen kytkettyjen 
käyttövoimalaitteen osien sähköinen irtikytkentä (mikäli ne ovat aktiivisia valitulla 
polttoainetyypillä), joka aiheuttaa minkä tahansa tämän liitteen 3.3.2 kohdassa 
esitetyn rajan ylittävät päästöt. 
 
6.4.2. Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot 
 
6.4.2.1. Kun ajoneuvo on vakautettu 6.2 kohdan mukaisesti, testiajoneuvolla on ajettava 
tyyppi I -testi (osat 1 ja 2). 
 
Vianilmaisimen on aktivoiduttava ennen testin päättymistä kaikissa tämän lisäyksen 
6.4.2.2–6.4.2.5 kohdassa mainituissa olosuhteissa. Tutkimuslaitos voi korvata nämä 
olosuhteet muilla 6.4.2.5 kohdan mukaisesti. Tyyppihyväksyntää varten simuloitujen 
vikojen kokonaismäärä ei saa kuitenkaan olla suurempi kuin neljä. 
 
6.4.2.2. Katalysaattorilla varustetuissa ajoneuvoissa katalysaattorin vaihtaminen kuluneeseen 
tai vialliseen, tai vastaavan vian sähköinen simulointi, joka johtaa siihen, että 
liitteessä 11 olevan 3.3.2 kohdan mukaiset päästörajat ylitetään. 
 
6.4.2.3. Hiukkasloukulla varustetuissa ajoneuvoissa hiukkasloukun poisto tai sen 
vaihtaminen edellä olevassa 6.3.2.2 kohdassa tarkoitetut ehdot täyttävään vialliseen 
hiukkasloukkuun, mikä johtaa siihen, että liitteessä 11 olevan 3.3.2 kohdan mukaiset 
päästörajat ylitetään. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/481
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 251 Liite 7 – Lisäys 2 
 
6.4.2.4. Tämän lisäyksen 6.3.2.5 kohdan mukaisesti polttoaineen ruiskutusjärjestelmässä 
mahdollisesti olevan sähköisen annostelu- ja ajoituslaitteen irtikytkentä, joka johtaa 
liitteessä 11 olevan 3.3.2 kohdan mukaisten päästörajojen ylittymiseen. 
 
6.4.2.5. Tämän lisäyksen 6.3.2.5 kohdan mukaisesti jonkin päästöihin vaikuttavan, 
tietokoneeseen yhteydessä olevan käyttövoimalaitteiden osan irtikytkentä, joka 
johtaa liitteessä 11 olevan 3.3.2 kohdan mukaisten päästörajojen ylittymiseen. 
 
6.5. Vianmääritystä tukevat tiedot 
 
6.5.1.1. Kun jossakin osassa tai järjestelmässä havaitaan ensimmäinen vika, moottorin 
senhetkiset tilatiedot on tallennettava tietokoneen muistiin. Jos 
polttoainejärjestelmässä tai sytytyksessä sattuu myöhemmin uusia vikoja, aiemmin 
tallentuneiden tilatietojen on korvauduttava polttoainejärjestelmää tai sytytystä 
koskevilla tiedoilla (ensin tapahtuva vika). Moottoritiedoista on tallennettava 
laskennallinen kuormitusarvo, moottorin pyörimisnopeus, polttoaineen syötön 
asetusarvo (jos saatavilla), polttoaineen paine (jos saatavilla), ajoneuvon nopeus (jos 
saatavilla), jäähdytysnesteen lämpötila, imusarjan paine (jos saatavilla), oliko 
lambda-säätö toiminnassa (jos saatavilla) sekä tietojen tallentumisen aiheuttanut 
vikakoodi, mutta myös muista tietoja voidaan tallentaa. Valmistajan on valittava 
tallennettaviksi tehokkaan korjaustyön kannalta sopivimmat tilatiedot. Tilatiedot on 
tallennettava yhdestä vikatilanteesta. Valmistajat voivat halutessaan tallentaa 
tilatiedot useammista vikatilanteista, jos ainakin vaaditut tiedot voidaan lukea 
tavanomaisella 6.5.3.2 ja 6.5.3.3 kohdan vaatimusten mukaisella lukupäätteellä. Jos 
tietojen tallentumisen aiheuttanut vikakoodi poistetaan liitteessä 11 olevan 
3.7 kohdan mukaisesti, tallentuneet moottoritiedot voidaan myös poistaa. 
 
6.5.1.2. Jos seuraavat tiedot tuodaan ajoneuvon tietokoneelle tai se kykenee määrittämään ne, 
niiden on vaadittujen tilatietojen lisäksi oltava pyynnöstä saatavissa sarjaportista 
standardoidun dataliittimen kautta: valvontajärjestelmän ilmoittamat vikakoodit, 
moottorin jäähdytysnesteen lämpötila, onko polttoaineen lambda-säätö toiminnassa, 
polttoaineen syötön asetusarvo, sytytysennakon arvo, imuilman lämpötila, imusarjan 
paine, imuilman virtaus, moottorin pyörimisnopeus, kaasuläpän asentoanturin 
lähtöarvo, lisäilman syöttö (ennen katalysaattoria, katalysaattorin jälkeen, 
ohivirtaus), laskennallinen kuormitusarvo, ajoneuvon nopeus ja polttoaineen paine. 
 
Tiedot on annettava tämän liitteen 6.5.3 kohdan määräyksiä noudattaen 
standardiyksikköinä. Varsinaiset tiedot on yksilöitävä ja erotettava selkeästi 
oletusarvoista ja varakäyntiarvoista. 
 
6.5.1.3. Kaikista niistä päästöjenrajoitusjärjestelmistä, joita testataan erikseen käytön aikana 
(esimerkiksi katalysaattori ja happitunnistin), lukuun ottamatta sytytyskatkojen 
havaitsemista, polttoainejärjestelmän tarkkailua ja yleistä osien vikaantumisen 
valvontaa, viimeisimpien testitulosten ja testissä käytettyjen raja-arvojen on oltava 
saatavilla tämän liitteen 6.5.3 kohdan mukaisesti sarjaportista standardoidun L 375/482 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 252 Liite 4 – Lisäys 7  
dataliittimen kautta. Edellä mainittujen poikkeusten osalta sarjaliikenneyhteyden 
kautta on oltava saatavilla viimeisimmän testin tulokset (hyväksytty/hylätty). 
 
6.5.1.4. Jäljempänä 6.5.3.3 kohdassa tarkoitettujen tietojen ajoneuvoon hyväksyttyä OBD-
järjestelmää koskevista vaatimuksista (liite 11 tai 5 kohdassa määritellyt 
vaihtoehtoiset vaatimukset) ja OBD-järjestelmän valvomista tärkeimmistä 
päästöjenrajoitusjärjestelmistä on oltava saatavilla sarjaportista standardoidun 
dataliittimen kautta tämän lisäyksen 6.5.3 kohdan vaatimusten mukaisesti. 
 
6.5.1.5. Uusien ajoneuvotyyppien osalta 1 päivästä tammikuuta 2003 ja kaikkien uusien 
käyttöönotettavien ajoneuvotyyppien osalta 1 päivästä tammikuuta 2005 ohjelmiston 
kalibrointitunnus on oltava saatavilla standardoidun dataliittimen sarjaportin kautta. 
Ohjelmiston kalibrointitunnus esitetään standardoidussa muodossa. 
 
6.5.2.  Päästöjenrajoitusjärjestelmän toimintaa valvovan järjestelmän ei edellytetä valvovan 
osien toimintaa vian tultua havaituksi, jos valvonta saattaisi vaarantaa turvallisuutta 
tai johtaa osan vaurioitumiseen. 
 
6.5.3. Päästöjenrajoitusjärjestelmää valvovien järjestelmien on oltava seuraavien ISO-
standardien ja/tai SAE-spesifikaation mukaisia ja järjestelmiin on oltava pääsy standardoidun tietoliikenneyhteyden kautta. 
 6.5.3.1. Ajoneuvon tietokoneen ja ulkopuolisen tietokoneen välisen tietoliikenneyhteyden on 
oltava jonkin jäljempänä mainitun standardin mukainen kuvatuin rajoituksin: 
  ISO 9141 – 2: 1994 (muutettu 1996) ”Road Vehicles – Diagnostic Systems – Osa 2: 
CARB requirements for interchange of digital information” 
  SAE J1850: maaliskuu 1998 ”Class B Data Communication Network Interface”. 
Päästöihin liittyvissä sanomissa käytetään syklistä redundanssitarkistusta ja kolmen tavun mittaista otsikkoa, mutta ei tavuerottelua eikä tarkistussummia. 
  ISO 14230 – Part 4 ”Road Vehicles – Keyword protocol 2000 for diagnostic systems 
– Osa 4: Requirements for emission-relate systems” 
  ISO DIS 15765-4 ”Road vehicles – Diagnostics on Controller Area Network (CAN) 
– Osa 4: Requirements for emission-related systems”, päivätty 1. marraskuuta 2001. 
 6.5.3.2. Testauslaitteiden ja vianmäärityslaitteiden, joita tarvitaan OBD-järjestelmien kanssa 
harjoitettavassa tietoliikenteessä, on täytettävä tai ylitettävä standardissa ISO DIS 15031-5 ”Road vehicles – Communication between vehicle and external test equipment for emissions-related diagnostics – Osa 4: Emissions-related diagnostic services”, päivätty 1. marraskuuta 2001, esitetyt toiminnalliset vaatimukset. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/483
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 253 Liite 7 – Lisäys 2 
 
6.5.3.3. Vianmääritystä tukevat perustiedot (tämän lisäyksen 6.5.1 kohdan mukaisesti) sekä 
kaksisuuntaiset tarkistustiedot on annettava saataville standardissa ISO DIS 15031-5 
”Road vehicles – Communication between vehicle and external test equipment for emissions-related diagnostics – Osa 5: Emissions-related diagnostic services", päivätty 1. marraskuuta 2001, määriteltyä esitystapaa ja yksiköitä käyttäen ja niitä on kyettävä lukemaan standardissa ISO DIS 15031-4 asetettujen vaatimusten mukaisella lukupäätteellä. 
  Ajoneuvon valmistajan on annettava kansalliselle standardointielimelle kaikki 
päästöihin liittyvät yksityiskohtaiset tiedot kuten parametritunnukset (PID), OBD-valvonta-ID:t tai testi-ID:t, joita ei ole täsmennetty standardissa ISO DIS 15031-5 mutta jotka liittyvät tähän sääntöön. 
 6.5.3.4. Valmistajan on yksilöitävä havaittu vika käyttämällä tarkoitukseen soveltuvaa 
vikakoodia, joka on ”päästöihin liittyvän järjestelmän vianmäärityskoodeja” koskevan standardin ISO DIS 15031-6 ”Road vehicles – Communication between vehicle and external test equipment for emissions-related diagnostics – Osa 6: Diagnostic trouble code definitions” 6.3 jakson vaatimusten mukainen. Jos tämä ei ole mahdollista, valmistaja voi käyttää standardin ISO DIS 15031-6 5.3 ja 5.6 jakson mukaisia vianmäärityskoodeja. Vikakoodeihin on oltava pääsy vianmääritykseen 
käytettävillä vakiolaitteilla, jotka täyttävät tämän liitteen 6.5.3.2 kohdan määräykset. 
 
 Ajoneuvon valmistajan on annettava kansalliselle standardointielimelle kaikki 
päästöihin liittyvät yksityiskohtaiset tiedot kuten parametritunnukset (PID), OBD-valvonta-ID:t tai testi-ID:t, joita ei ole täsmennetty standardissa ISO DIS 15031-5 mutta jotka liittyvät tähän sääntöön. 
 6.5.3.5. Ajoneuvon ja lukupäätteen välinen tietoliikennerajapinta on standardoitava ja sen on 
täytettävä kaikki standardin ISO DIS 150313 ”Road vehicles – Communication between vehicle and external test equipment for emissions-related diagnostics – Osa 3: Diagnostic connector and related electrical circuits: specification and use", päivätty 1. marraskuuta 2001, vaatimukset. Asennuskohta on valittava hallinnollisen yksikön suostumuksella siten, että huoltohenkilökunnalla on helppo pääsy siihen mutta että se on suojattu siten, että asiattomat henkilöt eivät pääse siihen käsiksi. 
 6.6. Kahta polttoainetta käyttävien kaasuajoneuvojen vianmäärityssignaaleja koskevat 
erityisvaatimukset 
 6.6.1.  Niissä kahta polttoainetta käyttävissä kaasuajoneuvoissa, joissa eri 
polttoainejärjestelmien vianmäärityssignaalit tallennetaan samalle tietokoneelle, bensiini- ja kaasukäytön vianmäärityssignaalit on arvioitava ja lähetettävä toisistaan riippumatta. 
 6.6.2.  Niissä kahta polttoainetta käyttävissä kaasuajoneuvoissa, joissa eri 
polttoainejärjestelmien vianmäärityssignaalit tallennetaan erillisille L 375/484 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 254 Liite 4 – Lisäys 7  
tietokoneille, bensiini- ja kaasukäytön vianmäärityssignaalit on arvioitava ja lähetettävä kyseiselle polttoaineelle tarkoitetulta tietokoneelta. 
 6.6.3.  Vianmäärityslaitteen vaatimuksesta ajoneuvon signaalit lähetetään 
bensiinikäytön osalta yhdellä lähdeosoitteella ja kaasukäytön osalta toisella osoitteella. Lähdeosoitteiden käyttö kuvataan standardissa ISO DIS 15031-5 ”Road vehicles — Communication between vehicle and external test equipment for emissions-related diagnostics — Osa 5: Emissions-related diagnostic services”, 1. marraskuuta 2001. 
  27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/485
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 255 Liite 7 – Lisäys 2 
 
 
Liite 11 – Lisäys 2
 
 
AJONEUVOPERHEEN OLENNAISET PIIRTEET 
 
1. OMINAISUUDET, JOTKA MÄÄRITTELEVÄT OBD-PERHEEN 
 
OBD-perhe voidaan määritellä luettelemalla perusominaisuudet, joiden osalta 
perheeseen kuuluvien ajoneuvojen on oltava samanlaiset. Joissain tapauksissa 
ominaisuudet voivat vaikuttaa toisiinsa. Tällainen yhteisvaikutus on myös otettava 
huomioon, ja on varmistettava, että vain ajoneuvot, jotka ovat pakokaasupäästöjensä 
osalta samanlaiset, luetaan samaan OBD-perheeseen. 
 
2. Edellä esitetyn tavoitteen kannalta katsotaan, että ajoneuvotyypit kuuluvat samaan 
perheeseen moottorin, päästöjenrajoitusjärjestelmän ja sisäisen valvontajärjestelmän 
osalta, jos ne ovat tässä kohdassa lueteltujen ominaisuuksien suhteen samanlaisia. 
 
Moottori: 
 
a) kiertoprosessi (kipinäsytytteinen polttomoottori, puristussytytteinen 
polttomoottori, kaksitahtinen, nelitahtinen) 
 
b) polttoaineensyöttömenetelmä (kaasutin tai ruiskutus). 
 
Päästöjenrajoitusjärjestelmä: 
 
a) katalysaattorin tyyppi (hapetus, kolmitoiminen, lämmitetty, muu) 
 
b) hiukkasloukun tyyppi 
 
c) lisäilman suihkutus (on / ei ole) 
 
d) pakokaasujen kierrätys (on / ei ole). 
 
OBD-järjestelmän osat ja toiminta: 
 
OBD-järjestelmän suorittama toiminnan valvonta, vikojen havaitseminen ja 
vikojen ilmaisu ajoneuvon kuljettajalle. 
 
 L 375/486 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 256 Liite 4 – Lisäys 7  
Liite 12
 
 
NESTEKAASUA TAI MAAKAASUA POLTTOAINEENA KÄYTTÄVÄN AJONEUVON ECE-
TYYPPIHYVÄKSYNTÄ 
 
1. JOHDANTO 
 
Tässä liitteessä kuvataan sellaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntään sovellettavat 
erityisvaatimukset, joka toimii nestekaasulla tai maakaasulla tai joka voi toimia sekä 
lyijyttömällä bensiinillä että nestekaasulla tai maakaasulla tapahtuvan testauksen 
osalta. 
 
Markkinoilla on tarjolla koostumukseltaan suuresti vaihtelevaa nestekaasua ja 
maakaasua, jolloin polttoaineen syöttöjärjestelmän on pystyttävä mukautumaan 
kyseisiin koostumuksiin. Kyseisen kyvyn osoittamiseksi ajoneuvo on testattava 
tyyppi I -testissä kahdella äärimmäisellä vertailupolttoaineella, ja ajoneuvon on 
osoitettava polttoaineen syöttöjärjestelmän itsemukautuvuus. Kun ajoneuvon 
polttoaineen syöttöjärjestelmän itsemukautuvuus on osoitettu, kyseistä ajoneuvoa 
voidaan pitää perheen kanta-ajoneuvona. Jos kyseiseen perheeseen kuuluville 
ajoneuvoille asetettujen vaatimusten mukaisiin ajoneuvoihin asennetaan sama 
polttoaineen syöttöjärjestelmä, ajoneuvot on tarpeen testata ainoastaan yhdellä 
polttoaineella. 
 
2. MÄÄRITELMÄT 
 
Tässä liitteessä: 
 
2.1. ”kanta-ajoneuvolla ” tarkoitetaan ajoneuvoa, joka on valittu toimimaan ajoneuvona, 
jossa polttoaineen syöttöjärjestelmän itsemukautuvuus osoitetaan ja johon 
perheeseen kuuluvat ajoneuvot viittaavat. Perheessä voi olla useampia kuin yksi 
kanta-ajoneuvo, 
 
2.2. Perheeseen kuuluva ajoneuvo 
 
2.2.1. ”perheeseen kuuluva ajoneuvo ” on ajoneuvo, joka ei poikkea kanta-ajoneuvo(i)sta 
seuraavien olennaisten ominaisuuksien osalta: 
 
a) se on saman ajoneuvovalmistajan tuotantoa, 
 
b) siihen sovelletaan samoja päästöjen raja-arvoja, 
 
c) jos kaasun syöttöjärjestelmä on keskitetty koko moottorin osalta: 
 
sen varmennettu lähtöteho on 0,7–1,15 × kanta-ajoneuvon lähtöteho, 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/487
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 257 Liite 7 – Lisäys 2 
 
 
jos kaasun syöttöjärjestelmässä on erillinen syöttö sylinteriä kohti: 
 
sen varmennettu lähtöteho sylinteriä kohti on 0,7–1,15 × kanta-ajoneuvon 
lähtöteho, 
 
d) jos siihen on asennettu katalysaattorijärjestelmä, sen katalysaattori on 
samantyyppinen (kolmitiekatalysaattori, hapetus, NO x:n poisto), 
 
e) sen kaasun syöttöjärjestelmä (paineensäädin mukaan lukien) on saman 
järjestelmävalmistajan tuotantoa ja samaa tyyppiä: imu, höyryruiskutus, 
(yksipiste, monipiste), nesteruiskutus (yksipiste, monipiste), 
 
f) kyseistä kaasun syöttöjärjestelmää valvoo samantyyppinen ja samat tekniset 
ominaisuudet omaava elektroninen valvontayksikkö, joka sisältää samat 
ohjelmistoperiaatteet ja saman valvontastrategian. 
 
2.2.2. Vaatimuksen c) osalta: jos osoittautuu, että kaksi kaasua polttoaineena käyttävää 
ajoneuvoa voisi kuulua samaan perheeseen niiden varmennettua lähtötehoa, 
vastaavasti P1 ja P2 (P1 < P2), lukuun ottamatta, ja kumpikin ajoneuvoista testataan 
kanta-ajoneuvon testimenettelyllä, perhesuhde katsotaan päteväksi kaikkien niiden 
ajoneuvojen osalta, joiden varmennettu lähtöteho on 0,7 P1 – 1,15 P2. 
 
3. TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN 
 
Tyyppihyväksyntä myönnetään edellyttäen, että seuraavat vaatimukset täyttyvät: 
 
3.1. Kanta-ajoneuvon pakokaasupäästöjen hyväksyntä 
 
Kanta-ajoneuvon olisi pystyttävä mukautumaan kaikkiin markkinoilla mahdollisesti 
esiintyviin polttoainekoostumuksiin. Käytettävän nestekaasun C3/C4-koostumus 
vaihtelee. Maakaasua on yleensä olemassa kahdentyyppistä polttoainetta, 
lämpöarvoltaan korkeaa (H-kaasu) ja lämpöarvoltaan matalaa (L-kaasu), mutta 
kummankin laadun sisällä on huomattavaa vaihtelua; polttoaineet eroavat 
merkittävästi Wobben indeksin suhteen. Kyseiset vaihtelut näkyvät 
vertailupolttoaineissa. 
 
3.1.1. Kanta-ajoneuvo(t) on testattava tyyppi I -testissä kahdella liitteen 10 a äärimmäisellä 
vertailupolttoaineella. 
 
3.1.1.1. Jos siirtymistä yhdestä polttoaineesta toiseen käytännössä helpotetaan katkaisinta 
käyttämällä, katkaisinta ei saa käyttää tyyppihyväksynnän aikana. Tällaisessa 
tapauksessa voidaan liitteessä 4 olevassa 5.3.1 kohdassa tarkoitettua esivakauttavaa L 375/488 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 258 Liite 4 – Lisäys 7  
ajosykliä valmistajan pyynnöstä ja teknisen tutkimuslaitoksen suostumuksella 
pidentää. 
 
3.1.2. Ajoneuvo(je)n katsotaan olevan vaatimustenmukainen (vaatimustenmukaiset), jos 
ajoneuvo(t) täyttää (täyttävät) päästöjen raja-arvot. 
3.1.3. Päästötulosten suhde r kullekin päästölle määritetään seuraavasti: 
  
Polttoaineen tyyppi (tyypit)  
Vertailupolttoaineet  
"r":n laskeminen 
 
Nestekaasu ja bensiini 
(hyväksyntä B)  
Polttoaine A 
 
tai pelkkä nestekaasu 
(hyväksyntä D)  
Polttoaine B  
 
 
 
 
Maakaasu ja bensiini 
(hyväksyntä B)  
Polttoaine G 20 
 
tai pelkkä maakaasu 
(hyväksyntä D)  
Polttoaine G 25   
 
 
 
3.2. Perheeseen kuuluvan ajoneuvon pakokaasupäästöjen hyväksyntä: 
 
Perheeseen kuuluvalle ajoneuvolle on suoritettava tyyppi I -testi yhdellä 
vertailupolttoaineella. Vertailupolttoaineena voidaan käyttää kumpaa tahansa 
vertailupolttoaineista. Ajoneuvon katsotaan olevan vaatimustenmukainen, jos 
seuraavat edellytykset täyttyvät: 
 
3.2.1. Ajoneuvo on edellä 2.2 kohdassa tarkoitetun perheeseen kuuluvan ajoneuvon 
määritelmän mukainen. 
 
3.2.2. Jos testipolttoaineena on vertailupolttoaine A nestekaasun osalta tai G20 maakaasun 
osalta, päätöstulos kerrotaan asiaankuuluvalla ”r”-kertoimella, jos r > 1; jos r < 1, 
korjausta ei tarvita. 
 
 Jos testipolttoaineena on vertailupolttoaine B nestekaasun osalta tai G25 maakaasun 
osalta, päätöstulos jaetaan asiaankuuluvalla ”r”-kertoimella, jos r > 1; jos r < 1, 
korjausta ei tarvita. 
 
3.2.3. Ajoneuvon on oltava asianmukaista luokkaa koskevien päästöjen raja-arvojen 
mukainen sekä mitattujen että laskemalla saatujen päästöjen osalta. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/489
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 259 Liite 7 – Lisäys 2 
 
3.2.4. Jos samalla moottorilla tehdään useita testejä, lasketaan ensin vertailupolttoaineella 
G20 tai A saatujen tulosten ja vertailupolttoaineella G25 tai B saatujen tulosten 
keskiarvo; ”r”-tekijä lasketaan sen jälkeen keskiarvotuloksista. 
 
4. YLEISET EDELLYTYKSET 
 
4.1. Testi vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi voidaan suorittaa markkinoilla 
saatavissa olevalla polttoaineella, jonka C3/C4-suhde on vertailupolttoaineiden 
C3/C4-suhteiden välillä nestekaasun osalta tai jonka Wobben indeksi on 
äärimmäisten vertailupolttoaineiden Wobben indeksien välillä maakaasun osalta. 
Tällaisessa tapauksessa on suoritettava polttoaineanalyysi. 
 
 L 375/490 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 260 Liite 4 – Lisäys 7  
Liite 13
 
 
PÄÄSTÖJEN TESTAUSMENETTELY JAKSOITTAISESTI REGENEROITUVALLA 
JÄRJESTELMÄLLÄ VARUSTETUILLE AJONEUVOILLE 
 1. JOHDANTO   Tässä liitteessä määritellään ne erityismääräykset, jotka koskevat tämän säännön 2.20 
kohdassa määritellyllä jaksottaisesti regeneroituvalla järjestelmällä varustettujen ajoneuvojen tyyppihyväksyntää. 
 2. TYYPPIHYVÄKSYNNÄN SOVELTAMISALA JA LAAJENTAMINEN  2.1. Jaksottaisesti regeneroituvalla järjestelmällä varustetut ajoneuvoperheet
 
 
Tämä menettely koskee tämän säännön 2.20 kohdassa määritellyllä jaksottaisesti regeneroituvalla järjestelmällä varustettuja ajoneuvoja. Tässä liitteessä käsiteltäviä asioita varten voidaan muodostaa ajoneuvoperheitä. Näin ollen niitä jaksottaisesti regeneroituvalla järjestelmällä varustettuja ajoneuvotyyppejä, joiden seuraavassa kuvatut ominaisuudet ovat identtisiä tai annettujen toleranssien sisällä, on pidettävä samaan 
ajoneuvoperheeseen kuuluvaksi jaksottaisesti regeneroituville järjestelmille spesifisten 
mittausten osalta. 
 2.1.1. Identtiset ominaisuudet ovat:  
Moottori: 
 
a) palamisprosessi,     jaksottaisesti regeneroituva järjestelmä (eli katalysaattori, hiukkasloukku):  a) rakenne (eli kotelointi, käytettävä jalometalli, käytettävä substraatti, 
kennotiheys), 
b) tyyppi ja toimintaperiaate, c) annostelu ja lisäainejärjestelmä, d) tilavuus (± 10 prosenttia), e) sijoituspaikka (lämpötila ± 50 °C nopeudella 120 km/t tai 5 prosentin ero  maksimilämpötilassa/-paineessa).  
2.2. Ajoneuvotyypit, joiden vertailumassat ovat erilaiset
 
 
Tämän säännön 2.20 kohdassa määritellyllä jaksottaisesti regeneroituvalla järjestelmällä varustettujen ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevan tämän liitteen mukaisen menettelyn yhteydessä kehitetyn K
i-kertoimen soveltamisalaa voidaan laajentaa toisiin 
saman ajoneuvoperheen ajoneuvoihin, joiden viitepaino on joko toisessa kahdesta 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/491
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 261 Liite 7 – Lisäys 2 
 
seuraavaksi korkeammasta ekvivalenttisen inertian luokista tai missä tahansa alemmassa luokassa. 
 3. TESTAUSMENETTELY  
Ajoneuvo voidaan varustaa kytkimellä, jolla voidaan joko estää tai sallia regenerointiprosessi, edellyttäen, ettei toimenpiteellä ole vaikutusta moottorin alkuperäisiin säätöihin. Kytkin sallitaan vain estämään regenerointi regenerointijärjestelmän latauksen aikana ja esivalmisteluvaiheiden aikana. Sitä ei kuitenkaan saa käyttää mitattaessa päästöjä regenerointijakson aikana, vaan päästötesti on tehtävä käyttäen valmistajan alkuperäistä ohjausyksikköä. 
 3.1. Pakokaasupäästöjen mittaus kahden sellaisen jakson välissä, joiden aikana regenerointi 
tapahtuu  
 
Keskimääräiset päästöt regenerointijaksojen välissä ja regeneroituvan laitteen latauksen aikana on määritettävä useamman suunnilleen tasaisin väliajoin tehdyn (jos niitä on enemmän kuin kaksi) tyyppi I -käyttöjakson tai vastaavan moottorin testipenkkijakson aritmeettisena keskiarvona. Vaihtoehtoisesti valmistaja voi toimittaa tiedot, jotka 
osoittavat, että päästöt pysyvät vakioina ( ∀ 15 prosentin rajoissa) regenerointijaksojen 
välissä. Tässä tapauksessa voidaan käyttää tavanomaisen tyyppi I -testin aikana mitattuja 
päästöarvoja. Kaikissa muissa tapauksissa on tehtävä päästömittaus ainakin kahdelle tyyppi I -käyttöjaksolle tai vastaavalle moottoritestipenkkijaksolle, yksi välittömästi regeneroinnin jälkeen (ennen uutta latausta) ja toinen mahdollisimman vähän ennen regenerointijaksoa. Kaikki päästömittaukset ja laskelmat on tehtävä liitteessä 4 olevien 5, 6, 7 ja 8 kohtien mukaisesti. 
 3.1.2. Latausprosessi ja K
i-kertoimen määritys on tehtävä tyyppi I -käyttöjakson aikana 
dynamometrissä tai moottoritestipenkissä käyttäen vastaavaa testijaksoa. Jaksoja voidaan ajaa jatkuvasti (ts. ilman, että moottori jaksojen välissä sammutetaan). Ajoneuvo voidaan välillä ottaa pois dynamometristä, kun joitain testijaksoja on ajettu, ja jatkaa testiä myöhemmin.  
 3.1.3. Jaksojen lukumäärä (D) kahden regenerointijakson välissä, niiden jaksojen lukumäärä 
(n), joiden aikana päästömittauksia tehdään, sekä kaikki päästömittausarvot (M’
sij) on 
mainittava liitteessä 1 olevissa 4.2.11.2.1.10.1–4.2.11.2.1.10.4 tai 4.2.11.2.5.4.1–4.2.11.2.5.4.4 kohdissa soveltuvin osin. 
 3.2. Päästöjen mittaus regeneroinnin aikana
 
 3.2.1. Ajoneuvon mahdollinen valmistelu regenerointivaiheen aikana tehtäviä päästötestejä 
varten on tehtävä liitteessä 4 olevan 5.3 kohdan mukaisia valmistelujaksoja tai vastaavia moottoritestipenkkijaksoja käyttäen sen mukaan, mikä latausmenettely on edellä 3.1.2 kohdassa valittu. 
 L 375/492 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 262 Liite 4 – Lisäys 7  3.2.2. Liitteessä 4 esitetyt testiolot ja ajoneuvon testauskunto tyyppi I -testiä varten pätevät 
ennen ensimmäistä hyväksyttävää päästötestiä. 
 3.2.3. Regenerointi ei saa tapahtua ajoneuvon valmistelun aikana. Tämä voidaan varmistaa 
yhdellä seuraavista tavoista: 
 3.2.3.1. Esivalmistelujaksojen ajaksi voidaan asentaa "vale"regeneraatiojärjestelmä tai vain osa 
järjestelmästä. 
 3.2.3.2. Voidaan myös käyttää mitä hyvänsä muuta valmistajan ja typpihyväksynnästä vastaavan 
viranomaisen välillä sovittua menetelmää. 
 3.2.4. Regenerointijakson sisältävä pakokaasujen päästötesti kylmäkäynnistyksen aikana on 
tehtävä tyyppi I -käyttöjakson tai vastaavan moottoritestipenkkijakson mukaisesti. Mikäli kahden regenerointijakson välissä tehtävät päästömittaukset tehdään moottoritestipenkissä, regenerointijakson sisältävä päästötesti on myös tehtävä moottoritestipenkissä. 
 3.2.5. Mikäli regenerointiprosessi vaatii enemmän kuin yhden toimintajakson, sen jälkeen 
tehtävä(t) testijakso(t) on tehtävä välittömästi moottoria välillä sammuttamatta, kunnes 
regenerointi on suoritettu loppuun (kukin jakso on tehtävä loppuun). Uuden testin 
valmisteluajan tulisi olla mahdollisimman lyhyt (esim. hiukkassuodattimen vaihto). Tänä aikana moottorin on oltava sammuksissa.  
 3.2.6. Regeneroinnin aikana vallitsevat päästöarvot (M
ri) on laskettava liitteessä 4 olevan 
8 kohdan mukaisesti. Koko regenerointiprosessin aikana tapahtuneiden käyttöjaksojen lukumäärä (d) on merkittävä muistiin. 
 3.3. Pakokaasupäästöjen yhdistelmän laskeminen
 
 
nM
Mn
jsij
si∑
==1'
 n ≥ 2;   dM
Md
jrij
ri∑
==1'
 
 
⎭⎬⎫
⎩⎨⎧
++=dDdMDMMri si
pi* * 
 
jossa kunkin tarkasteltavan pilaannuttavan aineen (i) osalta: 
 
M’ sij = pilaannuttavan aineen (i) päästöjen massa ilmaistuna grammoina/km yhden 
 tyyppi I -käyttöjakson (tai vastaavan moottoritestipenkkijakson) aikana ilman 
 regenerointia 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/493
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 263 Liite 7 – Lisäys 2 
 
M’
rij = pilaannuttavan aineen (i) päästöjen massa ilmaistuna grammoina/km yhden 
tyyppi I -käyttöjakson (tai vastaavan moottoritestipenkkijakson) aikana regeneroinnin aikana (kun n > 1, ensimmäinen tyyppi I -testi tehdään kylmänä ja muut jaksot kuumana) 
 M
si = pilaannuttavan aineen (i) päästöjen massa grammoina/km ilman regenerointia 
 M ri = pilaannuttavan aineen (i) päästöjen massa grammoina/km regeneroinnin 
  aikana  M
pi = pilaannuttavan aineen (i) päästöjen massa grammoina/km 
n = niiden testipisteiden lukumäärä, joissa päästömittauksia tehdään (tyyppi I 
-käyttöjaksojen tai vastaavien moottoritestipenkkijaksojen aikana) kahden 
sellaisen jakson välissä, joiden aikana regenerointi tapahtuu, ≥ 2 
d =  regeneroinnin vaatima käyttöjaksojen lukumäärä 
D = kahden regenerointijakson välillä olevien käyttöjaksojen lukumäärä 
Kuvio 1 havainnollistaa mitattavia suureita.  
 
Jaksojen määrä  M    ri  Päästö [g/km]  
D  d  (  )  (  )  [  ]  
(  )  d  D  d  M  D  M  M  ri  si  
pi  +  ⋅  +  ⋅  =  
si  pi  
i  M  M  K  =  
M    pi  
M    si  
M  ,  
sij  
 
   Kuva 8/1
: Päästötestissä mitatut suureet regeneraatiojaksojen aikana ja niiden välissä 
(kaavamainen esimerkki; aikavälillä D päästöt saattavat joko lisääntyä tai alentua) 
 L 375/494 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 264 Liite 4 – Lisäys 7  3.4. Regenerointikertoimen K arvon laskeminen kullekin tarkasteltavalle 
pilaannuttavalle aineelle (i)  
 
K i = M pi / M si 
 
M si-, M pi- ja K i -tulokset on kirjattava teknisen tutkimuslaitoksen 
testausselosteeseen.  K
i voidaan määrittää yksittäisen jakson perusteella. 
  
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/495
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 265 Liite 7 – Lisäys 2 
 
Liite 14
 
 
PÄÄSTÖJEN TESTAUSMENETTELY SÄHKÖKÄYTTÖISILLE HYBRIDIAJONEUVOILLE 
 1. JOHDANTO  1.1. Tässä liitteessä määritellään ne erityismääräykset, jotka koskevat tämän säännön 
2.21.2 kohdassa määriteltyjen sähkökäyttöisten hybridiajoneuvojen tyyppihyväksyntää. 
 1.2. Yleissääntönä on se, että sähkökäyttöisille hybridiajoneuvoille tehdään tyypin I, II, 
III, IV, V, VI testit ja OBD-testi liitteiden 4, 5, 6, 7, 9, 8 ja 11 mukaisesti, ellei tässä liitteessä ole toisin määrätty. 
 
1.3. Sähköverkosta ladattavat ajoneuvot (luokiteltu 2 kohdassa) testataan vain tyyppi I -
testin osalta edellytyksen A ja edellytyksen B mukaisesti. Edellytysten A ja B mukaisesti saadut testitulokset ja painotetut arvot merkitään ilmoituslomakkeeseen. 
 1.4. Päästötestien tulosten on noudatettava raja-arvoja kaikissa tässä säännössä kuvatuissa 
testausolosuhteissa. 
 2. SÄHKÖKÄYTTÖISTEN HYBRIDIAJONEUVOJEN LUOKAT:  
Ajoneuvon 
lataus Sähköverkosta ladattava (1) 
(OVC) Pelkästään polttomoottorilla 
ladattava (2) 
(NOVC) 
Käyttötavan 
vaihtokytkin: Ei ole On Ei ole On 
 
 (1) tai "ulkopuolelta ladattava ajoneuvo" 
 (2) tai "ajoneuvo, jota ei voi ladata ulkopuolelta" 
 
3. TYYPPI I -TESTAUSMENETELMÄT 
 3.1. ULKOPUOLELTA LADATTAVA (OVC) AJONEUVO, JOSSA EI OLE 
KÄYTTÖTAVAN VAIHTOKYTKINTÄ 
 3.1.1. Tehdään kaksi testiä seuraavissa olosuhteissa:   Edellytys A
: testi suoritetaan ajoneuvolle, jossa on täyteen ladattu 
sähköenergian/voiman varastointilaite. 
  Edellytys B
: testi suoritetaan ilman sähköenergian/voiman varastointilaitetta 
minimilataustilassa (kapasiteetti purettu mahdollisimman tyhjiin). 
 L 375/496 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 266 Liite 4 – Lisäys 7   Sähköenergian/voiman varastointilaitteen lataustilaprofiili tyyppi I -testin eri 
vaiheissa esitetään lisäyksessä 1. 
 3.1.2. Edellytys A  3.1.2.1. Menettely aloitetaan purkamalla ajoneuvon sähköenergian/voiman varastointilaite 
ajamalla (testiradalla, alustadynamometrillä tms.): 
  – tasaisella 50 km/h:n nopeudella, kunnes sähkökäyttöisen hybridiajoneuvon 
polttoainetta käyttävä moottori käynnistyy, 
  – tai, jos ajoneuvo ei voi saavuttaa tasaista 50 km/h:n nopeutta ilman 
polttoainetta käyttävän moottorin käynnistämistä, nopeutta pienennetään, kunnes ajoneuvolla voidaan ajaa määrätty aika tai matka (josta tekninen tutkimuslaitos ja valmistaja sopivat) sellaisella pienemmällä tasaisella nopeudella, jolla polttoainetta käyttävä moottori ei käynnisty, 
  – tai valmistajan suositusten mukaan.   Polttoainetta käyttävä moottori sammutetaan 10 sekunnin kuluessa siitä, kun se 
käynnistyi automaattisesti. 
 3.1.2.2. Ajoneuvon esivalmistelu  3.1.2.2.1. Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta käytetään 
liitteen 4 lisäyksessä 1 kuvattua osan 2 sykliä. Ajetaan kolme perättäistä sykliä jäljempänä olevan 3.1.2.5.3 kohdan mukaan. 
 3.1.2.2.2. Kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot esivalmistellaan yhden 
osan 1 syklin ja kahden osan 2 syklin avulla jäljempänä olevan 3.1.2.5.3. kohdan mukaisesti. 
 3.1.2.3. Esivakautuksen jälkeen ajoneuvo on pidettävä testaukseen saakka tilassa, jonka 
lämpötila säilyy suhteellisen vakiona välillä 293–303 K (20–30 ºC). Vakauttamista on suoritettava ainakin kuusi tuntia ja jatkettava, kunnes mahdolliset moottoriöljyn ja jäähdytysnesteen lämpötilat ovat ± 2 K huoneen lämpötilasta, ja sähköenergian/voiman varastointilaite on latautunut täyteen jäljempänä 3.1.2.4 kohdassa kuvatun latauksen tuloksena. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/497
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 267 Liite 7 – Lisäys 2 
 
3.1.2.4. Sähköenergian/voiman varastointilaite ladataan seisonnan aikana: 
  a) käyttämällä ajoneuvossa olevan latauslaitetta, jos sellainen on, tai   b) käyttämällä valmistajan suosittelemaa ulkoista latauslaitetta yön yli jatkuvan 
normaalin latausmenettelyn mukaisesti. 
  Toimenpiteen yhteydessä ei sallita mitään automaattisesti tai manuaalisesti 
käynnistyviä erikoislatauksia, kuten tasauslatauksia tai huoltolatauksia. 
  Valmistajan on vakuutettava, että testin aikana ei ole käytetty mitään erikoislatausta.  3.1.2.5. Testimenettely  3.1.2.5.1. Ajoneuvo käynnistetään kuljettajan käytössä olevalla tavanomaisella tavalla. 
Ensimmäinen ajojakso alkaa ajoneuvon käynnistyksen alkaessa. 
 3.1.2.5.2. Näytteenotto aloitetaan (NA) ennen ajoneuvon käynnistystä tai käynnistystä 
aloitettaessa ja loppuu viimeisen taajaman ulkopuolisen joutokäyntijakson loppuessa (osa 2, näytteenoton loppuminen) (NL). 
 3.1.2.5.3. Ajoneuvolla ajetaan liitteen 4 mukaisesti, tai jos käytössä on valmistajan ohjeiden 
mukainen erityinen vaihteidenvaihtostrategia, siten kuten ajoneuvon käyttäjän käsikirjassa neuvotaan ja kuten tekninen vaihdelaite ilmoittaa (ajajalle tiedoksi). Tällaisten ajoneuvojen osalta ei sovelleta liitteen 4 lisäyksessä 1 kuvattuja vaihteiden vaihtamiskohtia. Ajojakson mallin osalta sovelletaan liitteessä 4 olevan 2.3.3 kohdan kuvausta. 
 3.1.2.5.4. Pakokaasut analysoidaan liitteen 4 mukaisesti.  3.1.2.6. Testituloksia verrataan tämän säännön 5.3.1.4 kohdassa määriteltyihin raja-arvoihin 
ja lasketaan kunkin pilaannuttavan aineen keskimääräinen päästöarvo edellytyksen A mukaisesti (M1
i). 
 3.1.3. Edellytys B  3.1.3.1. Ajoneuvon esivalmistelu  3.1.3.1.1. Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta käytetään 
liitteen 4 lisäyksessä 1 kuvattua osan 2 sykliä. Ajetaan kolme perättäistä sykliä jäljempänä olevan 3.1.3.4.3 kohdan mukaan. 
 L 375/498 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 268 Liite 4 – Lisäys 7  3.1.3.1.2. Kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot esivalmistellaan yhden 
osan 1 syklin ja kahden osan 2 syklin avulla jäljempänä olevan 3.1.3.4.3. kohdan mukaisesti. 
 3.1.3.2. Ajoneuvon sähköenergian/voiman varastointilaite puretaan ajamalla (testiradalla, 
alustadynamometrillä tms.): 
  – tasaisella 50 km/h:n nopeudella, kunnes sähkökäyttöisen hybridiajoneuvon 
polttoainetta käyttävä moottori käynnistyy, 
  – tai, jos ajoneuvo ei voi saavuttaa tasaista 50 km/h:n nopeutta ilman polttoainetta 
käyttävän moottorin käynnistämistä, nopeutta pienennetään, kunnes ajoneuvolla voidaan ajaa määrätty aika tai matka (josta tekninen tutkimuslaitos ja valmistaja sopivat) sellaisella pienemmällä tasaisella nopeudella, jolla polttoainetta käyttävä moottori ei käynnisty, 
  – tai valmistajan suositusten mukaan.   Polttoainetta käyttävä moottori sammutetaan 10 sekunnin kuluessa siitä, kun se 
käynnistyi automaattisesti. 
 3.1.3.3. Esivakautuksen jälkeen ajoneuvo on pidettävä testaukseen saakka tilassa, jonka 
lämpötila säilyy suhteellisen vakiona välillä 293–303 K (20–30 ºC). Tätä vakauttamista on suoritettava ainakin kuusi tuntia ja jatkettava, kunnes mahdolliset moottoriöljyn ja jäähdytysnesteen lämpötilat ovat ± 2 K huoneen lämpötilasta. 
 3.1.3.4. Testimenettely  3.1.3.4.1. Ajoneuvo käynnistetään kuljettajan käytössä olevalla tavanomaisella tavalla. 
Ensimmäinen ajojakso alkaa ajoneuvon käynnistyksen alkaessa. 
 3.1.3.4.2. Näytteenotto aloitetaan (NA) ennen ajoneuvon käynnistystä tai käynnistystä 
aloitettaessa ja loppuu viimeisen taajaman ulkopuolisen joutokäyntijakson loppuessa (osa 2, näytteenoton loppuminen) (NL). 
 3.1.3.4.3. Ajoneuvolla ajetaan liitteen 4 mukaisesti, tai jos käytössä on valmistajan ohjeiden 
mukainen erityinen vaihteidenvaihtostrategia, siten kuten ajoneuvon käyttäjän käsikirjassa neuvotaan ja kuten tekninen vaihdelaite ilmoittaa (ajajalle tiedoksi). Tällaisten ajoneuvojen osalta ei sovelleta liitteen 4 lisäyksessä 1 kuvattuja vaihteiden vaihtamiskohtia. Ajojakson mallin osalta sovelletaan liitteessä 4 olevan 2.3.3 kohdan kuvausta. 
 3.1.3.4.4. Pakokaasut analysoidaan liitteen 4 mukaisesti.  27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/499
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 269 Liite 7 – Lisäys 2 
 
3.1.3.5. Testituloksia verrataan tämän säännön 5.3.1.4 kohdassa määriteltyihin raja-arvoihin 
ja lasketaan kunkin pilaannuttavan aineen keskimääräinen päästöarvo edellytyksen B 
mukaisesti (M2
i). 
 3.1.4. Testitulokset  3.1.4.1. Painotetut arvot lasketaan ilmoitusta varten seuraavasti:  
 M
i = ( De Α M1 i + Dav Α M2 i )  / ( De + Dav ) 
 
 jossa:   M
i = epäpuhtauspäästöjen i massa grammoina kilometriä kohti, 
 M1 i = edellä olevan 3.1.2.6 kohdan mukaisesti laskettu epäpuhtauspäästöjen 
i keskimääräinen massa grammoina kilometriä kohti, kun ajoneuvossa on täyteen ladattu sähköenergian/voiman varastointilaite, 
 M2
i = edellä olevan 3.1.3.5 kohdan mukaisesti laskettu epäpuhtauspäästöjen 
i keskimääräinen massa grammoina kilometriä kohti, kun ajoneuvossa on minimilataustilassa oleva (mahdollisimman tyhjiin purettu) sähköenergian/voiman varastointilaite, 
 De = ajoneuvon sähkökäyttöinen toimintasäde säännön N:o 101 liitteessä 7 
kuvatun menettelyn mukaisesti; valmistajan on pystyttävä osoittamaan keinot mittauksen suorittamiseksi ajoneuvon kulkiessa pelkällä sähköllä, 
 Dav = 25 km (keskimääräinen matka akun latauskertojen välillä)  3.2. ULKOPUOLELTA LADATTAVA (OVC) AJONEUVO, JOSSA ON 
KÄYTTÖTAVAN VAIHTOKYTKIN 
 3.2.1. Tehdään kaksi testiä seuraavissa olosuhteissa:  3.2.1.1. Edellytys A: testi suoritaan ajoneuvolle, jossa on täyteen ladattu 
sähköenergian/voiman varastointilaite. 
 3.2.1.2. Edellytys B: testi suoritetaan ilman sähköenergian/voiman varastointilaitetta 
minimilataustilassa (kapasiteetti purettu mahdollisimman tyhjiin). 
 L 375/500 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 270 Liite 4 – Lisäys 7   3.2.1.3. Käyttötavan vaihtokytkin on säädettävä seuraavan taulukon mukaan:  
        Hybridi-  
          tilat 
Akun  
lataus- 
tila – Pelkkä sähkö  – Hybridi 
 
 
Kytkin asennossa – Pelkkä poltto-
aineen kulutus – Hybridi 
 
 
Kytkin asennossa – Pelkkä sähkö 
– Pelkkä poltto-aineen kulutus 
– Hybridi 
 
Kytkin asennossa – Hybriditila n (1) 
...... – Hybriditila m (1) 
 
 
Kytkin asennossa 
Edellytys A  
Täyteen ladattu  Hybridi Hybridi Hybridi Eniten sähköä 
käyttävä hybriditila (2) 
Edellytys B Minimilataus-
tila Hybridi Polttoaineen 
kulutus Polttoaineen kulutus Eniten polttoainetta 
kuluttava tila (3) 
 
(1) Esimerkiksi: urheilullinen, taloudellinen, kaupunkiajo, taajaman ulkopuolinen ajo 
jne. 
(2) Eniten sähköä käyttävä hybriditila : 
 Hybriditila, jossa todistetusti kuluu eniten sähköä verrattuna kaikkiin vaihtoehtoisiin 
hybriditiloihin testattaessa säännön N:o 101 liitteessä 10 olevan 4 kohdan edellytyksen A mukaisesti. Määritetään valmistajan toimittamien tietojen perusteella ja teknisen tutkimuslaitoksen kanssa yhteisymmärryksessä. 
(3) Eniten polttoainetta kuluttava tila
: 
 Hybriditila, jossa todistetusti kuluu eniten polttoainetta verrattuna kaikkiin 
vaihtoehtoisiin hybriditiloihin testattaessa säännön N:o 101 liitteessä 10 olevan 4 kohdan edellytyksen B mukaisesti. Määritetään valmistajan toimittamien tietojen perusteella ja teknisen tutkimuslaitoksen kanssa yhteisymmärryksessä. 
 3.2.2. Edellytys A  3.2.2.1. Jos ajoneuvon sähkökäyttöinen toimintasäde on suurempi kuin yksi kokonainen 
jakso, tyyppi I -testi voidaan valmistajan pyynnöstä suorittaa käyttämällä pelkkää sähköä. Siinä tapauksessa moottoria ei tarvitse esivakauttaa 3.2.2.3.1 tai 3.2.2.3.2 kohdan mukaisesti. 
 3.2.2.2. Menettely aloitetaan purkamalla ajoneuvossa oleva sähköenergian/voiman 
varastointilaite ajamalla siten, että kytkin on asennossa ”pelkkä sähkö” (testiradalla, alustadynamometrillä tms.) tasaisella nopeudella, joka on 70 prosenttia ± 5 prosenttia ajoneuvon puolen tunnin purkamisella saavuttamasta enimmäisnopeudesta (määritetty säännössä N:o 101). 
  Purkaminen lakkaa, kun: 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/501
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 271 Liite 7 – Lisäys 2 
 
– a) ajoneuvo ei kykene kulkemaan nopeudella, joka vastaa 65 prosenttia 
sen puolen tunnin purkamisella saavuttamasta suurimmasta nopeudesta, tai 
 
– kun ajoneuvossa vakiona olevat laitteet antavat ajajalle kehotuksen 
pysäyttää ajoneuvo, tai 
 
– kun on ajettu 100 km:n matka. 
 Jos ajoneuvoa ei ole mahdollista ajaa pelkällä sähköllä, sähköenergian/voiman varastointilaite puretaan ajamalla ajoneuvoa (testiradalla, alustadynamometrillä tms.):  –  tasaisella 50 km/h:n nopeudella, kunnes sähkökäyttöisen 
hybridiajoneuvon polttoainetta käyttävä moottori käynnistyy, tai 
 – jos ajoneuvo ei voi saavuttaa tasaista 50 km/h:n nopeutta ilman 
polttoainetta käyttävän moottorin käynnistämistä, nopeutta pienennetään, kunnes ajoneuvolla voidaan ajaa määrätty aika tai matka (josta tekninen tutkimuslaitos ja valmistaja sopivat) sellaisella pienemmällä tasaisella 
nopeudella, jolla polttoainetta käyttävä moottori ei käynnisty, tai 
 
– tai valmistajan suositusten mukaan.  Polttoainetta käyttävä moottori sammutetaan 10 sekunnin kuluessa siitä, kun se käynnistyi automaattisesti. 
 3.2.2.3. Ajoneuvon esivalmistelu  3.2.2.3.1. Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta käytetään 
liitteen 4 lisäyksessä 1 kuvattua osan 2 sykliä. Ajetaan kolme perättäistä sykliä jäljempänä olevan 3.2.2.6.3 kohdan mukaan. 
 3.2.2.3.2. Kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot esivalmistellaan yhden 
osan 1 syklin ja kahden osan 2 syklin avulla jäljempänä olevan 3.2.2.6.3 kohdan mukaisesti. 
 3.2.2.4. Esivakautuksen jälkeen ajoneuvo on pidettävä testaukseen saakka tilassa, jonka 
lämpötila säilyy suhteellisen vakiona välillä 293–303 K (20–30 ºC). Vakauttamista on suoritettava ainakin kuusi tuntia ja jatkettava, kunnes mahdolliset moottoriöljyn ja jäähdytysnesteen lämpötilat ovat ± 2 K huoneen lämpötilasta, ja sähköenergian/voiman varastointilaite on latautunut täyteen 3.2.2.5 kohdassa kuvatun latauksen tuloksena. 
 L 375/502 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 272 Liite 4 – Lisäys 7  3.2.2.5. Sähköenergian/voiman varastointilaite ladataan seisonnan aikana:   a) käyttämällä ajoneuvossa olevan latauslaitetta, jos sellainen on, tai   b)  käyttämällä valmistajan suosittelemaa ulkoista latauslaitetta normaalin yön 
yli jatkuvan latausmenettelyn mukaisesti. 
  Toimenpiteen yhteydessä ei sallita mitään automaattisesti tai manuaalisesti 
käynnistyviä erikoislatauksia, kuten tasauslatauksia tai huoltolatauksia. 
  Valmistajan on vakuutettava, että testin aikana ei ole käytetty mitään erikoislatausta.  3.2.2.6. Testimenettely  3.2.2.6.1. Ajoneuvo käynnistetään kuljettajan käytössä olevalla tavanomaisella tavalla. 
Ensimmäinen ajojakso alkaa ajoneuvon käynnistyksen alkaessa. 
 3.2.2.6.2. Näytteenotto aloitetaan (NA) ennen ajoneuvon käynnistystä tai käynnistystä 
aloitettaessa ja loppuu viimeisen taajaman ulkopuolisen joutokäyntijakson loppuessa (osa 2, näytteenoton loppuminen) (NL). 
 3.2.2.6.3. Ajoneuvolla ajetaan liitteen 4 mukaisesti, tai jos käytössä on valmistajan ohjeiden 
mukainen erityinen vaihteidenvaihtostrategia, siten kuten ajoneuvon käyttäjän käsikirjassa neuvotaan ja kuten tekninen vaihdelaite ilmoittaa (ajajalle tiedoksi). Tällaisten ajoneuvojen osalta ei sovelleta liitteen 4 lisäyksessä 1 kuvattuja vaihteiden vaihtamiskohtia. Ajojakson mallin osalta sovelletaan liitteessä 4 olevan 2.3.3 kohdan kuvausta. 
 3.2.2.6.4. Pakokaasut analysoidaan liitteen 4 mukaisesti.  3.2.2.7. Testituloksia verrataan tämän säännön 5.3.1.4 kohdassa määriteltyihin raja-arvoihin 
ja lasketaan kunkin pilaannuttavan aineen keskimääräinen päästöarvo edellytyksen A mukaisesti (M1
i). 
 3.2.3. Edellytys B  3.2.3.1. Ajoneuvon esivalmistelu 
 
3.2.3.1.1. Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta käytetään 
liitteen 4 lisäyksessä 1 kuvattua osan 2 sykliä. Ajetaan kolme perättäistä sykliä 
jäljempänä olevan 3.2.3.4.3 kohdan mukaan. 
 3.2.3.1.2. Kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot esivalmistellaan yhden 
osan 1 syklin ja kahden osan 2 syklin avulla jäljempänä olevan 3.2.3.4.3 kohdan mukaisesti. 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/503
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 273 Liite 7 – Lisäys 2 
 
 
3.2.3.2. Ajoneuvossa oleva sähköenergian/voiman varastointilaite puretaan 3.2.2.2 kohdan 
mukaisesti. 
 3.2.3.3. Esivakautuksen jälkeen ajoneuvo on pidettävä testaukseen saakka tilassa, jonka 
lämpötila säilyy suhteellisen vakiona välillä 293–303 K (20–30 ºC). Tätä vakauttamista on suoritettava ainakin kuusi tuntia ja jatkettava, kunnes mahdolliset moottoriöljyn ja jäähdytysnesteen lämpötilat ovat ± 2 K huoneen lämpötilasta. 
 
3.2.3.4. Testimenettely 
 3.2.3.4.1. Ajoneuvo käynnistetään kuljettajan käytössä olevalla tavanomaisella tavalla. 
Ensimmäinen ajojakso alkaa ajoneuvon käynnistyksen alkaessa. 
 3.2.3.4.2. Näytteenotto aloitetaan (NA) ennen ajoneuvon käynnistystä tai käynnistystä 
aloitettaessa ja loppuu viimeisen taajaman ulkopuolisen joutokäyntijakson loppuessa (osa 2, näytteenoton loppuminen) (NL). 
 3.2.3.4.3. Ajoneuvolla ajetaan liitteen 4 mukaisesti, tai jos käytössä on valmistajan ohjeiden 
mukainen erityinen vaihteidenvaihtostrategia, siten kuten ajoneuvon käyttäjän 
käsikirjassa neuvotaan ja kuten tekninen vaihdelaite ilmoittaa (ajajalle tiedoksi). 
Tällaisten ajoneuvojen osalta ei sovelleta liitteen 4 lisäyksessä 1 kuvattuja vaihteiden vaihtamiskohtia. Ajojakson mallin osalta sovelletaan liitteessä 4 olevan 2.3.3 kohdan kuvausta. 
 3.2.3.4.4. Pakokaasut analysoidaan liitteen 4 mukaisesti.  3.2.3.5. Testituloksia verrataan tämän säännön 5.3.1.4 kohdassa määriteltyihin raja-arvoihin 
ja lasketaan kunkin pilaannuttavan aineen keskimääräinen päästöarvo edellytyksen B mukaisesti (M2
i). 
 3.2.4. Testitulokset  3.2.4.1. Painotetut arvot lasketaan ilmoitusta varten seuraavasti: 
 
M
i = ( De Α M1 i + Dav Α M2 i ) / ( De + Dav ) 
 
jossa : 
M i = epäpuhtauspäästöjen i massa grammoina kilometriä kohti, 
M1 i = edellä olevan 3.2.2.7 kohdan mukaisesti laskettu epäpuhtauspäästöjen i 
keskimääräinen massa grammoina kilometriä kohti, kun ajoneuvossa on täyteen ladattu sähköenergian/voiman varastointilaite 
M2
i = edellä olevan 3.2.3.5 kohdan mukaisesti laskettu epäpuhtauspäästöjen i 
keskimääräinen massa grammoina kilometriä kohti, kun ajoneuvossa on L 375/504 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 274 Liite 4 – Lisäys 7  
minimilataustilassa oleva (mahdollisimman tyhjiin purettu) sähköenergian/voiman varastointilaite, 
De = ajoneuvon sähkökäyttöinen toimintasäde, kun kytkin on asennossa 
”pelkkä sähkö”, säännön N:o 101 liitteessä 7 kuvatun menettelyn mukaisesti. Jos asentoa ”pelkkä sähkö” ei ole, valmistajan on pystyttävä osoittamaan keinot mittauksen suorittamiseksi ajoneuvon kulkiessa pelkällä sähköllä, 
Dav = 25 km (keskimääräinen matka akun latauskertojen välillä). 
 3.3. AJONEUVO, JOTA EI VOI LADATA ULKOPUOLELTA (NOTOVC) JA JOSSA 
EI OLE KÄYTTÖTAVAN VAIHTOKYTKINTÄ 
 3.3.1. Ajoneuvot testaan liitteen 4 mukaisesti.  3.3.2. Esivakauttamiseksi suoritetaan vähintään kaksi peräkkäistä kokonaista ajojaksoa 
(yksi osan 1 sykli ja yksi osan 2 sykli) ilman seisontaa. 
 3.3.3. Ajoneuvolla ajetaan liitteen 4 mukaisesti, tai jos käytössä on valmistajan ohjeiden 
mukainen erityinen vaihteidenvaihtostrategia, siten kuten ajoneuvon käyttäjän käsikirjassa neuvotaan ja kuten tekninen vaihdelaite ilmoittaa (ajajalle tiedoksi). 
Tällaisten ajoneuvojen osalta ei sovelleta liitteen 4 lisäyksessä 1 kuvattuja vaihteiden 
vaihtamiskohtia. Ajojakson mallin osalta sovelletaan liitteessä 4 olevan 2.3.3 kohdan kuvausta. 
 3.4. AJONEUVO, JOTA EI VOI LADATA ULKOPUOLELTA (NOTOVC) JA JOSSA 
ON KÄYTTÖTAVAN VAIHTOKYTKIN 
 3.4.1. Ajoneuvot esivakautetaan ja testataan hybriditilassa liitteen 4 mukaisesti. Jos 
käytettävissä on useita hybriditiloja, testi suoritetaan siinä tilassa, jossa ajoneuvo on automaattisesti virta-avaimen kääntämisen jälkeen (normaalitila). Tekninen tutkimuslaitos varmistaa valmistajan toimittamien tietojen perusteella, että raja-arvoja noudatetaan kaikissa hybriditiloissa. 
 3.4.2. Esivakauttamiseksi suoritetaan vähintään kaksi peräkkäistä kokonaista ajojaksoa 
(yksi osan 1 sykli ja yksi osan 2 sykli) ilman seisontaa. 
 3.4.3. Ajoneuvolla ajetaan liitteen 4 mukaisesti, tai jos käytössä on valmistajan ohjeiden 
mukainen erityinen vaihteidenvaihtostrategia, siten kuten ajoneuvon käyttäjän käsikirjassa neuvotaan ja kuten tekninen vaihdelaite ilmoittaa (ajajalle tiedoksi). Tällaisten ajoneuvojen osalta ei sovelleta liitteen 4 lisäyksessä 1 kuvattuja vaihteiden vaihtamiskohtia. Ajojakson mallin osalta sovelletaan liitteessä 4 olevan 2.3.3 kohdan kuvausta. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/505
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 275 Liite 7 – Lisäys 2 
 
4. TYYPPI II -TESTIMENETELMÄT 
 4.1. Ajoneuvot on testattava liitteen 5 mukaisesti siten, että polttoainetta kuluttava 
moottori on käynnissä. Valmistajan on osoitettava sellainen käyttötapa, jonka avulla tämän testin suorittaminen on mahdollista. 
  Tarvittaessa käytetään tämän säännön 5.1.6 kohdassa esitettyä erityistä menettelyä.  5. TYYPPI III -TESTIMENETELMÄT  5.1. Ajoneuvot on testattava liitteen 6 mukaisesti siten, että polttoainetta kuluttava 
moottori on käynnissä. Valmistajan on osoitettava sellainen käyttötapa, jonka avulla tämän testin suorittaminen on mahdollista. 
 5.2. Testit suoritetaan vain liitteessä 6 olevassa 3.2 kohdassa määritetyissä olosuhteissa 1 
ja 2. Jos testaaminen edellytyksen 2 mukaisesti on jostakin syystä mahdotonta, on vaihtoehtoisesti määritettävä toinen tasaista nopeutta koskeva edellytys (siten, että polttoainetta kuluttava moottori on käynnissä kuormitettuna). 
 6. TYYPPI IV -TESTIMENETELMÄT 
 
6.1. Ajoneuvot testaan liitteen 7 mukaisesti.  6.2. Ennen testimenettelyn aloittamista (liitteessä 7 oleva 5.1 kohta) ajoneuvot 
esivakautetaan seuraavasti: 
 6.2.1. Ulkopuolelta ladattavat ajoneuvot:  6.2.1.1. Ulkopuolelta ladattavat ajoneuvot, joissa ei ole käyttötavan vaihtokytkintä
: menettely 
aloitetaan purkamalla ajoneuvon sähköenergian/voiman varastointilaite ajamalla (testiradalla, alustadynamometrillä tms.): 
  – tasaisella 50 km/h:n nopeudella, kunnes sähkökäyttöisen hybridiajoneuvon 
polttoainetta käyttävä moottori käynnistyy, tai 
  – jos ajoneuvo ei voi saavuttaa tasaista 50 km/h:n nopeutta ilman polttoainetta 
käyttävän moottorin käynnistämistä, nopeutta pienennetään, kunnes ajoneuvolla voidaan ajaa määrätty aika tai matka (josta tekninen tutkimuslaitos ja valmistaja sopivat) sellaisella pienemmällä tasaisella nopeudella, jolla polttoainetta käyttävä moottori ei käynnisty, tai 
  – tai valmistajan suositusten mukaan.   Polttoainetta käyttävä moottori sammutetaan 10 sekunnin kuluessa siitä, kun se 
käynnistyi automaattisesti. L 375/506 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 276 Liite 4 – Lisäys 7   6.2.1.2. Ulkopuolelta ladattavat ajoneuvot, joissa on käyttötavan vaihtokytkin
: Menettely 
aloitetaan purkamalla ajoneuvossa oleva sähköenergian/voiman varastointilaite ajamalla siten, että kytkin on asennossa ”pelkkä sähkö” (testiradalla, alustadynamometrillä tms.) tasaisella nopeudella, joka on 70 prosenttia ± 5 prosenttia ajoneuvon puolen tunnin purkamisella saavuttamasta enimmäisnopeudesta. 
  Purkaminen lakkaa, kun:   –  ajoneuvo ei kykene kulkemaan nopeudella, joka vastaa 65 prosenttia sen 
puolen tunnin purkamisella saavuttamasta suurimmasta nopeudesta, tai 
  –  kun ajoneuvossa vakiona olevat laitteet antavat ajajalle kehotuksen pysäyttää 
ajoneuvo, tai 
   –  kun on ajettu 100 km:n matka.  
 Jos ajoneuvoa ei ole mahdollista ajaa pelkällä sähköllä, sähköenergian/voiman 
varastointilaite puretaan ajamalla ajoneuvoa (testiradalla, alustadynamometrillä tms.): 
  – tasaisella 50 km/h:n nopeudella, kunnes sähkökäyttöisen hybridiajoneuvon 
polttoainetta käyttävä moottori käynnistyy, tai 
 
–  jos ajoneuvo ei voi saavuttaa tasaista 50 km/h:n nopeutta ilman polttoainetta 
käyttävän moottorin käynnistämistä, nopeutta pienennetään, kunnes ajoneuvolla voidaan ajaa määrätty aika tai matka (josta tekninen tutkimuslaitos ja valmistaja sopivat) sellaisella pienemmällä tasaisella nopeudella, jolla polttoainetta käyttävä moottori ei käynnisty, tai 
  – tai valmistajan suositusten mukaan.   Moottori sammutetaan 10 sekunnin kuluessa siitä, kun se käynnistyi automaattisesti.  6.2.2. Ajoneuvot, joita ei voi ladata ulkopuolelta:  6.2.2.1. Ajoneuvot, joita ei voi ladata ulkopuolelta ja joissa ei ole käyttötavan vaihtokytkintä
: 
menettelyn aluksi suoritetaan esivakauttaminen, jossa ajetaan vähintään kaksi peräkkäistä kokonaista ajojaksoa (yksi osan 1 sykli ja yksi osan 2 sykli) ilman seisontaa. 
 6.2.2.2. Ajoneuvot, joita ei voi ladata ulkopuolelta ja joissa on käyttötavan vaihtokytkin
: 
menettelyn aluksi suoritetaan esivakauttaminen, jossa ajetaan vähintään kaksi peräkkäistä kokonaista ajojaksoa (yksi osan 1 sykli ja yksi osan 2 sykli) ilman seisontaa siten, että ajoneuvo kulkee hybriditilassa. Jos käytettävissä on useita 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/507
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 277 Liite 7 – Lisäys 2 
 
hybriditiloja, testi suoritetaan siinä tilassa, jossa ajoneuvo on automaattisesti virta-avaimen kääntämisen jälkeen (normaalitila). 
 6.3. Esivakauttamisajo ja dynamometritesti tehdään liitteessä 7 olevan 5.2 ja 5.4 kohdan 
mukaisesti. 
 6.3.1. Ulkopuolelta ladattavat ajoneuvot
: samoissa olosuhteissa kuin tyyppi I -testin 
edellytys B (3.1.3 ja 3.2.3 kohta). 
 6.3.2. Ajoneuvot, joita ei voi ladata ulkopuolelta
: samoissa olosuhteissa kuin tyyppi I -testi. 
 7. TYYPPI V -TESTIMENETELMÄT  7.1. Ajoneuvot testaan liitteen 9 mukaisesti.  7.2. Ulkopuolelta ladattavat ajoneuvot:   Sähköenergian/voiman varastointilaitetta saa vaihtaa kahdesti päivässä ajomatkaa 
kerrytettäessä. 
 Ulkopuolelta ladattavissa ajoneuvoissa, joissa on käyttötavan vaihtokytkin, 
ajomatkaa kerrytetään ajamalla siinä tilassa, jossa ajoneuvo on automaattisesti virta-avaimen kääntämisen jälkeen (normaalitila). 
 Ajomatkaa kerrytettäessä vaihtaminen toiseen hybriditilaan on sallittua, jos se on 
tarpeen ajomatkan kerryttämisen jatkamiseksi, mikäli tekninen tutkimuslaitos suostuu siihen. 
 Päästömittaukset tehdään samoissa olosuhteissa kuin tyyppi I -testin edellytys B 
(3.1.3 ja 3.2.3 kohta). 
 7.3. Ajoneuvot, joita ei voi ladata ulkopuolelta:   Ajoneuvoissa, joita ei voi ladata ulkopuolelta ja joissa on käyttötavan vaihtokytkin, 
ajomatkaa kerrytetään ajamalla siinä tilassa, jossa ajoneuvo on automaattisesti virta-avaimen kääntämisen jälkeen (normaalitila). 
  Päästömittaukset tehdään samoissa olosuhteissa kuin tyyppi I -testissä.  8. TYYPPI VI -TESTIMENETELMÄT  8.1. Ajoneuvot testaan liitteen 8 mukaisesti.  8.2. Ulkopuolelta ladattavien ajoneuvojen päästömittaukset tehdään samoissa 
olosuhteissa kuin tyyppi I -testin edellytys B (3.1.3 ja 3.2.3 kohta). 
 8.3. Ajoneuvojen, joita ei voi ladata ulkopuolelta, päästöt mitataan samoissa olosuhteissa 
kuin tyyppi I -testissä. L 375/508 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 278 Liite 4 – Lisäys 7   9. SISÄISEN VALVONTAJÄRJESTELMÄN (OBD-JÄRJESTELMÄ) 
TESTAUSMENETELMÄT 
 9.1. Ajoneuvot testaan liitteen 11 mukaisesti.  9.2. Ulkopuolelta ladattavien ajoneuvojen päästömittaukset tehdään samoissa 
olosuhteissa kuin tyyppi I -testin edellytys B (3.1.3 ja 3.2.3 kohta). 
 9.3. Ajoneuvojen, joita ei voi ladata ulkopuolelta, päästöt mitataan samoissa olosuhteissa 
kuin tyyppi I -testissä. 
 27.12.2006 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 375/509
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Sääntö N:o 83 sivu 279 Liite 7 – Lisäys 2 
 
Liite 14 – Lisäys 1
 
 Sähköenergian/voiman varastointilaitteen lataustilaprofiili ulkopuolelta ladattavien sähkökäyttöisten hybridiajoneuvojen tyyppi I -testissä  Tyyppi I -testin edellytys A
 
 
 
(1 )  (2)  (3)                 (4 )  (5)  Lataustila 100 %  
vähintään  
 
 
Edellytys A: 
1) sähköenergian/voiman varastointilaitteen alkuperäinen lataustila 2) purku 3.1.2.1 tai 3.2.2.1 kohdan mukaisesti 3) ajoneuvon esivakauttaminen 3.1.2.2 tai 3.2.2.2 kohdan mukaisesti 4) lataaminen seisonta-aikana 3.1.2.3 ja 3.1.2.4 tai 3.2.2.3 ja 3.2.2.4 kohdan mukaisesti 5) 3.1.2.5 tai 3.2.2.5 kohdan mukainen testi  Tyyppi I -testin edellytys B
 
 
 
 
(1 )  (2)  (3)                 (4 )  (5)  SOC 100 %  
vähintään  
 
Edellytys B: 
1) alkuperäinen lataustila 2) ajoneuvon esivakauttaminen 3.1.3.1 tai 3.2.3.1 kohdan mukaisesti 3) purku 3.1.3.2 tai 3.2.3.2 kohdan mukaisesti 4) seisonta-aika 3.1.3.3 tai 3.2.3.3 kohdan mukaisesti 5) 3.1.3.4 tai 3.2.3.4 kohdan mukainen testi  
_ _ _ _ _ L 375/510 FI Euroopan unionin virallinen lehti 27.12.2006