FI Euroopan unionin virallinen lehti L 231/19

Vain alkuperäiset UN/ECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä olisi tarkastettava UN/ECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 117 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat renkaiden hyväksyntää vierintämelun ja märkäpidon osalta

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin muutoksiin saakka:

Muutossarja 01 – Voimaantulopäivä: 2. helmikuuta 2007

Muutossarjan 01 oikaisu 1, tallettajan ilmoitus C.N.554.2007.TREATIES-1, 9. toukokuuta 2007

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

1. Soveltamisala

2. Määritelmät

3. Hyväksynnän hakeminen

4. Merkinnät

5. Hyväksyntä

6. Eritelmät

7. Ilmarengastyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen

8. Tuotannon vaatimustenmukaisuus

9. Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta

10. Tuotannon lopettaminen

11. Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet

12. Voimaantulomääräykset

LIITTEET

Liite 1 – Säännön nro 117 mukainen ilmoitus rengastyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta vierintämelun ja märkäpidon osalta tai rengastyypin tuotannon lopettamisesta

Liite 2 – Hyväksyntämerkit

Lisäys 1 – Säännön nro 117 mukainen hyväksyntä yhdessä säännön nro 30 tai 54 mukaisen hyväksynnän kanssa

Lisäys 2 – Laajennukset sääntöjen nro 117 ja 30 tai 54 mukaisesti myönnettyjen hyväksyntöjen yhdistämiseksi

Liite 3 – Vaihde vapaalla -testausmenetelmä renkaiden vierintämelun mittaamiseksi

Lisäys – Testausseloste

Liite 4 – Testauspaikkaa koskevat vaatimukset

Liite 5 – Märkäpidon testausmenetelmä

Lisäys – Testausseloste

1. SOVELTAMISALA

1.1 Tätä sääntöä sovelletaan renkaisiin melupäästöjen osalta ja M1-, N1-, O1- tai O2-luokan (1) ajoneuvojen C1-luokan renkaisiin märkäpidon osalta. Sitä ei kuitenkaan sovelleta

1.1.1 tilapäiskäyttöön tarkoitettuihin vararenkaisiin, joissa on merkintä ”Temporary use only”,

1.1.2 renkaisiin, joiden vanteen nimellishalkaisijan koodi on ≤ 10 (tai ≤ 254 mm) tai ≥ 25 (tai ≥ 635 mm),

1.1.3 kilpailukäyttöön tarkoitettuihin renkaisiin,

1.1.4 renkaisiin, jotka on tarkoitettu asennettaviksi muihin kuin M-, N- ja O-luokan maantieajoneuvoihin,

1.1.5 renkaisiin, joissa on lisävarusteita pito-ominaisuuksien parantamiseksi (esim. nastarenkaat),

1.1.6 renkaisiin, joiden nopeusluokka on alle 80 km/h (F).

1.2 Sopimuspuolet myöntävät tai hyväksyvät tyyppihyväksyntöjä, jotka koskevat sekä vierintämelua että märkäpitoa, paitsi jos ne ilmoittavat Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille myöntävänsä tai hyväksyvänsä vain vierintämelua koskevia tyyppihyväksyntöjä. Tällainen ilmoitus tulee voimaan vuoden 1958 sopimuksen (E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 1 artiklan 6 ja 7 kohdassa vahvistetun aikataulun mukaisesti.

2. MÄÄRITELMÄT

Tämän säännön yhteydessä pätevät UN/ECE:n säännöissä nro 30 ja 54 annettujen määritelmien lisäksi seuraavat määritelmät.

2.1 ’Rengastyypillä’ tarkoitetaan tämän säännön yhteydessä rengassarjaa, johon sisältyy joukko renkaan kokomerkintöjä, tuotemerkkejä ja kauppanimiä, ja johon kuuluvat renkaat eivät eroa toisistaan seuraavilta olennaisilta ominaisuuksiltaan:

a) valmistajan nimi,

b) rengasluokka (ks. 2.4 kohta),

c) renkaan rakenne,

d) käyttöluokka: tavallinen rengas, erikoisrengas ja talvirengas,

e) C1-luokan renkaiden osalta: i) tavalliset tai vahvistetut (tai extra load) renkaat, joille haetaan hyväksyntää vierintämelun osalta, ii) tavalliset renkaat tai talvirenkaat, joille haetaan hyväksyntää märkäpidon osalta ja joiden nopeusluokka on enintään Q (160 km/h) tai vähintään R mukaan lukien H (≥ 170 km/h),

f) kulutuspinnan kuvio (ks. 3.2.1 kohta).

2.2 ’Tuotemerkillä’ tai ’kauppanimellä’ tarkoitetaan valmistajan antamaa renkaan tunnistetta. Tuotemerkki voi olla valmistajan nimi, ja kauppanimi voi vastata tavaramerkkiä.

2.3 ’Vierintämelulla’ tarkoitetaan liikkuvien renkaiden ja tien pinnan kosketuksesta aiheutuvaa melua.

2.4 ’Rengasluokalla’ tarkoitetaan jotakin seuraavista ryhmistä:

2.4.1 C1-luokan renkaat: UN/ECE:n säännön nro 30 mukaiset renkaat,

2.4.2 C2-luokan renkaat: UN/ECE:n säännön nro 54 mukaiset renkaat, joiden kantavuusluku on yksittäisasennuksessa ≤ 121 ja nopeusluokka ≥ ”N”,

2.4.3 C3-luokan renkaat: UN/ECE:n säännön nro 54 mukaiset renkaat, joiden a) kantavuusluku on yksittäisasennuksessa ≥ 122 tai b) kantavuusluku on yksittäisasennuksessa ≤ 121 ja nopeusluokka ”M”.

2.5 ’Edustavalla rengaskoolla’ tarkoitetaan rengaskokoa, jolla tehdään tämän säännön liitteessä 3 kuvailtu vierintämelun testi ja liitteessä 5 kuvailtu märkäpidon testi rengastyypin tyyppihyväksyntään tarvittavan vaatimustenmukaisuuden arvioimista varten.

2.6 ’Tilapäiskäyttöön tarkoitetulla vararenkaalla’ tarkoitetaan ajoneuvoon tavanomaisia ajo-olosuhteita varten asennettavasta renkaasta poikkeavaa rengasta, joka on tarkoitettu ainoastaan tilapäiseen käyttöön rajoitetuissa ajo-olosuhteissa.

2.7 ’Kilpailukäyttöön tarkoitetuilla renkailla’ tarkoitetaan renkaita, jotka on tarkoitettu asennettaviksi moottoriurheilukilpailuissa käytettäviin ajoneuvoihin ja joita ei ole tarkoitettu käytettäviksi maantiellä kilpailujen ulkopuolella.

2.8 ’Tavallisella renkaalla’ tarkoitetaan rengasta, joka on tarkoitettu tavalliseen, jokapäiväiseen maantiekäyttöön.

2.9 ’Erikoiskäyttöön tarkoitetulla renkaalla’ tarkoitetaan rengasta, joka on tarkoitettu sekakäyttöön maanteillä ja maastossa tai muihin erityistarkoituksiin.

2.10 ’Talvirenkaalla’ tarkoitetaan rengasta, jonka kulutuskuvio, materiaaliyhdiste tai rakenne on suunniteltu ensisijaisesti varmistamaan talviolosuhteissa tavallista rengasta parempi suorituskyky, kun ajoneuvo lähtee liikkeelle tai on liikkeellä.

2.11 ’Märkäpidolla’ tarkoitetaan ehdokasrenkaalla varustetun testiajoneuvon suhteellista jarrutustehoa märällä pinnalla verrattuna vakiomuotoisella vertailurenkaalla (SRTT) varustetun saman testiajoneuvon suhteelliseen jarrutustehoon.

2.12 ’Vakiomuotoisella vertailurenkaalla (SRTT)’ tarkoitetaan rengasta, joka on tuotettu, tarkastettu ja varastoitu American Society for Testing and Materials -yhdistyksen (ASTM) standardin E 1136-93 (hyväksytty uudelleen vuonna 1998) mukaisesti.

2.13 ’Ehdokasrenkaalla’ tarkoitetaan sitä tyyppiä edustavaa rengasta, jolle haetaan tämän säännön mukaista hyväksyntää.

2.14 ’Tarkistusrenkaalla’ tarkoitetaan rengasta, jolla määritellään sellaisten rengaskokojen märkäpito, joita ei voida asentaa samaan ajoneuvoon, johon vakiomuotoinen vertailurengas on asennettu – ks. tämän säännön liitteessä 5 oleva 2.2.2.16 kohta.

2.15 ’Märkäpitoindeksillä (G)’ tarkoitetaan ehdokasrenkaan ja vakiomuotoisen vertailurenkaan suorituskyvyn välistä suhdetta.

2.16 ’Kitkakertoimen huippuarvolla (PBFC)’ tarkoitetaan jarrutusvoiman ja renkaaseen ennen lukkiutumista kohdistuvan pystykuorman välisen suhteen enimmäisarvoa.

2.17 ’Keskimääräisellä täysin kehittyneellä hidastuvuudella (MFDD)’ tarkoitetaan keskimääräistä hidastuvuutta, joka lasketaan sen välimatkan perusteella, joka mitataan, kun ajoneuvo hidastaa kahden määritellyn nopeuden välillä.

2.18 ’Kytkentäkorkeudella’ tarkoitetaan korkeutta, joka mitataan perävaunun vetokoukun liitoskohdan keskipisteestä pystysuoraan maanpintaan, kun vetävä ajoneuvo ja perävaunu on kytketty toisiinsa. Ajoneuvon ja perävaunun on oltava testaustilassa tasaisella pinnalla kyseisessä testissä käytettävillä renkailla varustettuina.

3. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

3.1 Renkaan valmistaja tai tämän valtuutettu edustaja jättää hakemuksen rengastyypin hyväksymiseksi tämän säännön mukaisesti. Hakemuksesta on käytävä ilmi

3.1.1 rengastyypin osalta arvioitavat ominaisuudet: ”vierintämelu”tai ”märkäpito ja vierintämelu”,

3.1.2 valmistajan nimi,

3.1.3 hakijan nimi ja osoite,

3.1.4 tuotantolaitoksen osoite (tuotantolaitosten osoitteet),

3.1.5 tuotemerkki (tuotemerkit), kauppanimi (kauppanimet), tavaramerkki (tavaramerkit),

3.1.6 rengasluokka (C1, C2 tai C3) (ks. tämän säännön 2.4 kohta), 3.1.6.1 C1-luokan renkaiden poikkileikkausleveys (ks. tämän säännön 6.1.1 kohta), Huom. Tämä tieto vaaditaan vain vierintämelua koskevan hyväksynnän yhteydessä.

3.1.7 renkaan rakenne,

3.1.8 C1-luokan renkaiden osalta tieto siitä, a) onko rengas vahvistettu (tai extra load), jos hyväksyntä liittyy vierintämeluun, tai b) onko nopeusluokkatunnus enintään Q (paitsi H) tai vähintään R (mukaan lukien H), jos hyväksyntää haetaan talvirenkaalle märkäpidon osalta

3.1.9 käyttöluokka (tavallinen käyttö, talvikäyttö tai erikoiskäyttö),

3.1.10 luettelo hakemuksen kohteena olevien renkaiden kokomerkinnöistä.

3.2 Hyväksyntähakemukseen on liitettävä (kaikki kolmena kappaleena) seuraavat:

3.2.1 Tiedot nimetyssä rengaskokojen sarjassa käytettävien kulutuskuvioiden tärkeimmistä ominaisuuksista, jotka vaikuttavat renkaiden suorituskykyyn (vierintämelun tasoon tai pitoon märällä pinnalla). Ne voidaan esittää piirroksena, valokuvana tai kuvauksena, mutta tyyppihyväksyntäviranomaisen tai teknisen tutkimuslaitoksen on voitava niiden perusteella määritellä, vaikuttavatko tärkeimpiin ominaisuuksiin myöhemmin tehtävät muutokset kielteisesti renkaan suorituskykyyn. Renkaan rakenteen vähäisten yksityiskohtien muutosten vaikutukset renkaan suoristuskykyyn määritetään tuotannon vaatimustenmukaisuuden toteamiseksi tehtävissä tarkastuksissa.

3.2.2 Renkaan sivupinnan piirrokset tai valokuvat, joissa esitetään edellä 3.1.4 kohdassa määritellyt tiedot ja 5 kohdassa tarkoitettu hyväksyntämerkki, on toimitettava sen jälkeen, kun tuotanto on aloitettu, viimeistään vuoden kuluessa tyyppihyväksynnän myöntämispäivämäärästä.

3.3 Hakijan on tyyppihyväksyntäviranomaisen pyynnöstä toimitettava näytekappaleita renkaista tai jäljennöksiä tämän säännön 11 kohdan mukaisesti ilmoitettujen teknisten tutkimuslaitosten laatimista testausselosteista.

3.4 Tyyppihyväksyntäviranomainen tai nimetty tekninen tutkimuslaitos voi harkintansa mukaan soveltaa testauksen valinnassa huonoimman mahdollisen tapauksen periaatetta.

3.5 Renkaan valmistajan laboratorio ja testaustila voidaan nimetä hyväksytyksi laboratorioksi, ja tyyppihyväksyntäviranomaisen edustajan on voitava osallistua kaikkiin testeihin.

4. MERKINNÄT

4.1 Kaikki rengastyyppiä edustavat renkaat on merkittävä UN/ECE:n säännön nro 30 tai 54 määräysten mukaisesti sen mukaan, kumpaa sääntöä sovelletaan.

4.2 Renkaissa on erityisesti ilmoitettava

4.2.1 valmistajan nimi tai tavaramerkki,

4.2.2 kauppanimi (ks. 2.2 kohta); kauppanimeä ei kuitenkaan vaadita, jos se on sama kuin tavaramerkki,

4.2.3 renkaan kokomerkintä,

4.2.4 merkintä ”REINFORCED” (tai ”EXTRA LOAD”), jos rengas on vahvistettu rengas,

4.2.5 merkintä ”M+S” (tai ”M.S” tai ”M&S”), jos rengas on talvirengas,

4.2.6 merkintä ”MPT” (tai ”ML” tai ”ET”), jos rengas on erikoisrengas.

4.3 Renkaissa on oltava riittävästi tilaa tämän säännön liitteessä 2 esitettyä hyväksyntämerkkiä varten.

4.4 Hyväksyntämerkki on valettava renkaan sivupintaan, sen on oltava selvästi luettavissa ja se on sijoitettava renkaan alemmalle alueelle vähintään toiselle sivupinnalle.

4.4.1 Renkaissa, jotka on merkitty renkaan ja vanteen asennuskokoonpanon osalta A-tunnuksella, merkintä voidaan kuitenkin sijoittaa mihin tahansa kohtaan renkaan ulkopinnalla.

5. HYVÄKSYNTÄ

5.1 Jos tämän säännön mukaisesti hyväksyntää varten toimitetun rengastyypin edustava rengaskoko täyttää jäljempänä 6 ja 7 kohdassa esitettävät vaatimukset, kyseiselle rengastyypille myönnetään hyväksyntä.

5.2 Hyväksytylle rengastyypille myönnetään hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle rengastyypille.

5.3 Tämän säännön mukaisesta rengastyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta tai epäämisestä on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaisella lomakkeella.

5.3.1 Renkaanvalmistajat voivat hakea tyyppihyväksynnän laajentamista muiden rengastyyppiin sovellettavien sääntöjen vaatimusten mukaisesti. Siinä tapauksessa hyväksynnän laajentamista koskevaan hakemukseen on liitettävä jäljennös asianomaisen tyyppihyväksyntäviranomaisen myöntämistä tyyppihyväksyntäilmoituksista. Hyväksynnän laajentamisen voi myöntää vain se tyyppihyväksyntäviranomainen, joka on alun perin hyväksynyt renkaan.

5.3.1.1 Kun hyväksyntää laajennetaan siten, että ilmoituslomakkeeseen (ks. tämän säännön liite 1) on liitettävä osoitus muiden sääntöjen vaatimusten täyttymisestä, ilmoituslomakkeen hyväksyntänumeroon lisätään loppuliite (loppuliitteet), jolla voidaan tunnistaa kyseiset säännöt ja hyväksynnän laajentamiseen sisältyvät tekniset vaatimukset. Jokaisen loppuliitteen osalta lisätään ilmoituslomakkeen 9 kohtaan tyyppihyväksyntänumero(t) ja säännön numero.

5.3.1.2 Loppuliitteellä tunnistetaan kyseiseen sääntöön tehty renkaiden suorituskykyä koskevien vaatimusten muutossarja (esim. S01 tai SW01, jolla ilmaistaan renkaiden vierintämelua tai sekä vierintämelua että märkäpitoa koskeva ensimmäinen muutossarja). Muutossarjaa ei tarvitse ilmoittaa, jos sääntö on alkuperäisessä muodossaan.

5.3.2 Seuraavat loppuliitteet on jo varattu tiettyjen renkaiden suorituskykyä koskevien sääntöjen tunnisteiksi:

S ilmaisee renkaiden vierintämelua koskevien vaatimusten täyttymistä, W ilmaisee renkaiden märkäpitoa koskevien vaatimusten täyttymistä.

Muita loppuliitteitä määritellään tarpeen mukaan.

5.4 Jokaiseen tämän säännön nojalla tyyppihyväksynnän saaneeseen rengaskokoon merkitään 4.3 kohdassa tarkoitettuun tilaan 4.4 kohdan vaatimusten mukaisesti kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu seuraavista osista:

5.4.1 ympyrän sisällä E-kirjain, jota seuraa hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (2)

5.4.2 hyväksyntänumero, jonka perässä on loppuliite ”S” tai ”SW”, 5.4.1 kohdan mukaisen ympyrän oikealla puolella (tai alapuolella), jos kyse on alkuperäisestä hyväksynnästä. Jos hyväksyntää on laajennettu alkuperäisen hyväksynnän jälkeen, tunnuksen ”S” tai ”SW” eteen lisätään +-merkki, josta ilmenee, että kyse on laajennuksesta.

5.4.3 loppuliite (loppuliitteet) ja mahdollisen sovellettavan muutossarjan tunniste sellaisena kuin se määritellään ilmoituslomakkeessa.

5.4.4 Jos renkaan sivupinnoille merkitään hyväksyntänumeron loppuliite (loppuliitteet), renkaaseen ei tarvitse merkitä lisäksi niiden sääntöjen vaatimustenmukaisuutta koskevaa tyyppihyväksyntänumeroa, joihin loppuliite viittaa 5.3.2 kohdan mukaisesti.

5.5 Jos rengas täyttää tämän säännön mukaisen hyväksynnän myöntäneessä maassa sopimukseen liitetyn yhden tai usean muun säännön mukaiset tyyppihyväksyntävaatimukset, 5.4.1 kohdassa määriteltyä tunnusta ei tarvitse toistaa. Siinä tapauksessa kaikkien niiden sääntöjen numerot ja tunnukset, joiden nojalla on myönnetty hyväksyntä siinä maassa, joka on myöntänyt tämän säännön mukaisen hyväksynnän, merkitään 5.4.1 kohdassa määritellyn tunnuksen viereen.

5.6 Tämän säännön liitteessä 2 esitetään hyväksyntämerkkien malleja.

6. ERITELMÄT

6.1 Tämän säännön liitteessä 3 kuvaillun menetelmän mukaisesti mitatut vierintämelun raja-arvot.

6.1.1 C1-luokan renkaiden vierintämeluarvot eivät saa ylittää jäljempänä esitettäviä arvoja. Arvot koskevat sekä tavallisia renkaita että talvirenkaita, ja ne viittaavat säännössä nro 30 olevassa 2.17.1.1 kohdassa määriteltyyn poikkileikkauksen nimellisleveyteen.

Poikkileikkauksen nimellisleveys Raja-arvo dB(A) enintään 145 72 yli 145 ja enintään 165 73 yli 165 ja enintään 185 74 yli 185 ja enintään 215 75 yli 215 76

6.1.1.1 C1-luokan vahvistettujen tai extra load -renkaiden (ks. edellä 4.2.4 kohta) osalta 6.1.1 kohdan raja-arvoja nostetaan 1 dB(A):n verran.

6.1.1.2 C1-luokan erikoisrenkaiden (ks. edellä 4.2.6 kohta) osalta 6.1.1 kohdan raja-arvoja nostetaan 2 dB(A):n verran.

6.1.2 C2-luokan renkaissa käyttöluokan (ks. 2.1 kohta) mukainen vierintämelun arvo ei saa olla suurempi kuin

Käyttöluokka Raja-arvo dB(A) Tavallinen rengas 75 Talvirengas 77 Erikoisrengas 78

6.1.3 C3-luokan renkaissa käyttöluokan (ks. 2.1 kohta) mukainen vierintämelun arvo ei saa olla suurempi kuin

Käyttöluokka Raja-arvo dB(A) Tavallinen rengas 76 Talvirengas 78 Erikoisrengas 79

6.2 Märkäpito määritellään menettelyllä, jossa verrataan joko kitkakertoimen huippuarvoa (PBFC) tai keskimääräistä täysin kehittynyttä hidastuvuutta (MFDD) vakiomuotoisella vertailurenkaalla (SRTT) mitattuihin arvoihin. Suhteellinen suorituskyky esitetään märkäpitoindeksinä (G).

6.2.1 C1-luokan renkaiden, jotka on testattu jommallakummalla tämän säännön liitteessä 5 esitetyllä menetelmällä, on täytettävä seuraavat vaatimukset:

Käyttöluokka Märkäpitoindeksi (G) talvirengas, jonka nopeustunnus (Q tai alempi, pois luettuna H) osoittaa, että suurin sallittu nopeus on enintään 160 km/h ≥ 0,9 talvirengas, jonka nopeustunnus (R tai korkeampi, mukaan luettuna H) osoittaa, että suurin sallittu nopeus on suurempi kuin 160 km/h ≥ 1,0 tavallinen (maantie-) rengas ≥ 1,1

7. ILMARENGASTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

7.1 Kaikki rengastyypin muutokset, jotka saattavat vaikuttaa tämän säännön mukaisesti hyväksyttyihin ominaisuuksiin, on ilmoitettava rengastyypin hyväksyneelle tyyppihyväksyntäviranomaiselle. Viranomainen voi joko

7.1.1 katsoa, ettei muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta hyväksyttyihin ominaisuuksiin ja että rengas täyttää edelleen tämän säännön vaatimukset, tai

7.1.2 vaatia lisää näytekappaleita testattavaksi tai vaatia uusia testausselosteita nimetyltä tekniseltä tutkimuslaitokselta.

7.1.3 Hyväksynnän vahvistaminen tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tämän säännön 5.3 kohdassa tarkoitetulla menettelyllä tiedoksi tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille.

7.1.4 Tyyppihyväksyntäviranomainen, joka myöntää hyväksynnän laajentamisen, antaa laajentamiselle sarjanumeron, joka esitetään ilmoituslomakkeessa.

8. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamismenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) asetettujen menettelyjen ja seuraavien vaatimusten mukaisia:

8.1 Tämän säännön nojalla hyväksytyt renkaat on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksytyn rengastyypin ominaisuuksia ja täyttävät edellä 6 kohdassa asetetut vaatimukset.

8.2 Edellä 8.1 kohdassa määritellyn vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi sarjatuotannosta otetaan satunnainen otos renkaita, joissa on tässä säännössä vaadittu hyväksyntämerkki. Tuotannon vaatimustenmukaisuus tarkistetaan normaalisti vähintään kahden vuoden välein. 8.2.1 Tämän säännön 6.2 kohdan mukaisia hyväksyntöjä koskevat tarkastukset tehdään samalla menettelyllä (ks. säännön liite 5), jota on noudatettu alkuperäisessä hyväksynnässä, ja tyyppihyväksyntäviranomainen varmistuu siitä, että kaikki hyväksytyn tyypin mukaiset renkaat täyttävät hyväksynnälle asetetut vaatimukset. Arviointi perustuu rengastyypin tuotantomäärään kussakin tuotantolaitoksessa, ja siinä otetaan huomioon valmistajan soveltamat laadunhallintajärjestelmät. Jos testausmenettelyssä testataan useita renkaita samanaikaisesti – esimerkiksi jos neljän renkaan sarjan märkäpito testataan tämän säännön liitteessä 5 esitetyn vakioajoneuvojen menettelyn mukaisesti – sarjaa pidetään yhtenä yksikkönä testattavien renkaiden määrän laskennassa.

8.3 Tuotannon katsotaan vastaavan tämän säännön vaatimuksia, jos mitatut arvot noudattavat 6.1 kohdassa määrättyjä raja-arvoja massatuotannon mahdollisten vaihtelujen osalta sallitulla + 1 dB(A):n toleranssilla.

9. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

9.1 Rengastyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos 8 kohdan vaatimukset eivät täyty tai jos jokin rengastyypin rengas ylittää 8.3 kohdassa määrätyt raja-arvot.

9.2 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaisen hyväksyntälomakkeen jäljennöksellä.

10. TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ilmarengastyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

11. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

11.1 Tätä sääntöä soveltavien sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta.

12. VOIMAANTULOMÄÄRÄYKSET

12.1 Tämän säännön voimaantulopäivämäärän jälkeen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa

a) evätä tähän sääntöön perustuvaa rengastyypin ECE-hyväksyntää tai

b) kieltää renkaan myyntiä tai käyttöönottoa,

jos rengas kuuluu tämän säännön soveltamisalaan ja täyttää tämän säännön vaatimukset.

12.2 Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on 4. elokuuta 2003 lähtien evättävä rengastyypin kansallinen hyväksyntä, jos rengas kuuluu tämän säännön soveltamisalaan eikä täytä tämän säännön vaatimuksia.

12.3 Tätä sääntöä renkaiden märkäpidon osalta soveltavat sopimuspuolet saavat 24 kuukauden kuluttua muutossarjan 01 voimaantulosta myöntää hyväksyntöjä vain, jos rengastyyppi, jolle hyväksyntää haetaan, täyttää tämän säännön vaatimukset sellaisina kuin ne ovat muutettuina muutossarjalla 01.

12.4 Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on jäljempänä esitettävistä päivämääristä lähtien kiellettävä sellaisen renkaan myynti tai käyttöönotto, joka kuuluu tämän säännön soveltamisalaan ja joka ei täytä tämän säännön vaatimuksia.

C1-luokan renkaat, joiden poikkileikkauksen leveys on enintään 185 1. lokakuuta 2009 C1-luokan renkaat, joiden poikkileikkauksen leveys on yli 185 ja enintään 215 1. lokakuuta 2010 C1-luokan renkaat, joiden poikkileikkauksen leveys on yli 215 1. lokakuuta 2011 C2- ja C3-luokan renkaat 1. lokakuuta 2009

Ennen kyseisiä päivämääriä tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa asettaa tämän säännön soveltamisalaan kuuluvan vararenkaan myynnin tai käyttöönoton edellytykseksi, että se täyttää tämän säännön vaatimukset.

(1) Sellaisina kuin ne määritellään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 7 (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 sellaisena kuin sen on viimeksi muutettuna versiolla Amend.4).

(2) Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Serbia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjä 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidžan 39, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (tyyppihyväksynnän myöntäjinä ovat jäsenvaltiot, jotka käyttävät omia ETY-merkkejään), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50, Korea 51, Malesia 52, Thaimaa 53, 54 ja 55 (antamatta) ja Montenegro 56. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille.

LIITE 1 Säännön nro 117 mukainen ILMOITUS (Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

LIITE 2 HYVÄKSYNTÄMERKIT (ks. säännön 5.4 kohta) Säännön nro 117 mukaiset hyväksyntämerkit ESIMERKKI 1 Yllä olevasta ilmarenkaaseen kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen rengas on hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 117 mukaisesti (vain merkintä S (vierintämelu)) hyväksyntänumerolla 001234. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä merkkiä (00) osoittavat, että hyväksyntä on myönnetty tämän säännön vaatimusten mukaisesti säännön alkuperäisessä muodossa. ESIMERKKI 2 Yllä olevasta hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen rengas on hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 117 mukaisesti (merkintä S (vierintämelu) tai merkinnät S (vierintämelu) ja W (märkäpito)) hyväksyntänumerolla 011234. Merkistä ilmenee, että hyväksyntä koskee joko vierintämelua tai vierintämelua ja märkäpitoa. Hyväksyntänumeron kaksi merkkiä numeroa (01) osoittavat, että hyväksyntä on myönnetty muutossarjan 01 vaatimusten mukaisesti. Lisäys 1 Säännön nro 117 mukainen hyväksyntä yhdessä säännön nro 30 tai 54 mukaisen hyväksynnän kanssa (1) ESIMERKKI 1 Yllä olevasta hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen rengas on hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 117 mukaisesti (merkintä S (vierintämelu)) hyväksyntänumerolla 011234 ja säännön nro 30 mukaisesti hyväksyntänumerolla 023637. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä merkkiä (01) osoittavat, että hyväksyntä on myönnetty muutossarjan 01 mukaisesti, mutta sääntöön nro 30 on sisältynyt muutossarja 02. ESIMERKKI 2 Yllä olevasta hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen rengas on hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 117 mukaisesti (merkintä S (vierintämelu) tai SW (vierintämelu ja märkäpito)) hyväksyntänumerolla 011234 ja säännön nro 30 mukaisesti hyväksyntänumerolla 023637. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä merkkiä (01) osoittavat, että hyväksyntä on myönnetty muutossarjan 01 mukaisesti, mutta sääntöön nro 30 on sisältynyt muutossarja 02. ESIMERKKI 3 Yllä olevasta hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen rengas on hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 117 ja muutossarjan 01 mukaisesti hyväksyntänumerolla 011234 (ainoastaan merkintä S) ja säännön nro 54 mukaisesti. Merkinnästä ilmenee, että hyväksyntä koskee ainoastaan vierintämelua (S), sillä säännön nro 54 soveltamisalaan kuuluvia renkaita ei voida hyväksyä märkäpidon osalta. Säännön nro 117 mukaisen hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä numeroa (01) yhdessä S-tunnuksen kanssa kertovat, että ensimmäinen hyväksyntä on myönnetty säännön nro 117 muutossarjan 01 mukaisesti. Säännön nro 54 osalta kaksi ensimmäistä merkkiä (00) kertovat, että sääntö on alkuperäisessä muodossaan. (1) Säännön nro 54 soveltamisalaan kuuluvien renkaiden hyväksymiseen säännön nro 117 mukaisesti ei tällä hetkellä sisälly märkäpitoa koskevia vaatimuksia. Lisäys 2 Laajennukset sääntöjen nro 117, 30 tai 54 mukaisesti myönnettyjen hyväksyntöjen yhdistämiseksi (1) ESIMERKKI 1 Yllä olevasta hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen rengas on alun perin hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 30 ja muutossarjan 02 mukaisesti hyväksyntänumerolla 023637. Merkintä + S (vierintämelu) kertoo, että hyväksyntää on laajennettu koskemaan sääntöä nro 117. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä merkkiä (02) osoittavat, että hyväksyntä on myönnetty säännön nro 30 muutossarjan 02 mukaisesti. Plusmerkistä (+) ilmenee, että ensimmäinen hyväksyntä on myönnetty säännön nro 30 mukaisesti ja hyväksyntää on laajennettu kattamaan säännön nro 117 nojalla myönnetyt hyväksynnät. ESIMERKKI 2 Yllä olevasta hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen rengas on alun perin hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 30 ja muutossarjan 02 mukaisesti hyväksyntänumerolla 023637. Merkistä ilmenee, että hyväksyntä koskee joko vierintämelua (S) tai vierintämelua (S) ja märkäpitoa (W). Tunnuksesta S tai SW ja sitä seuraavasta luvusta (01) ilmenee, että hyväksyntää on laajennettu kattamaan sääntö 117 ja siihen sisältyvä muutossarja 01. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä numeroa (02) osoittavat, että hyväksyntä on myönnetty säännön nro 30 muutossarjan 02 vaatimusten mukaisesti. Plusmerkistä (+) ilmenee, että ensimmäinen hyväksyntä on myönnetty säännön nro 30 mukaisesti ja hyväksyntää on laajennettu kattamaan säännön nro 117 nojalla myönnetyt hyväksynnät. (1) Säännön nro 54 soveltamisalaan kuuluvien renkaiden hyväksymiseen säännön nro 117 mukaisesti ei tällä hetkellä sisälly märkäpitoa koskevia vaatimuksia.

LIITE 3 VAIHDE VAPAALLA -TESTAUSMENETELMÄ RENKAIDEN VIERINTÄMELUN MITTAAMISEKSI 0. JOHDANTO Tässä menettelyssä eritellään mittausvälineet, -olosuhteet ja -menetelmä, jotta voitaisiin mitata testiajoneuvoon asennetun rengassarjan melutaso ajoneuvon liikkuessa määrätyllä tien pinnalla. Suurin äänenpaineen taso mitataan etäällä sijaitsevilla (”remote-field”) mikrofoneilla ajoneuvon kulkiessa vaihde vapaalla; vertailunopeuden lopputulos saadaan lineaarisella regressioanalyysillä. Kyseisiä testaustuloksia ei voi verrata vierintämeluun, joka on mitattu kiihdytyksen aikana tai jarruttamalla vauhtia hidastettaessa. 1. MITTAUSVÄLINEET 1.1. Akustinen mittaus Melutason mittarin tai vastaavan mittauslaitteen, myös valmistajan suositteleman tuulensuojan, on oltava vähintään kansainvälisen sähkötekniikan toimikunnan (IEC) julkaisun 60651:1979/A1:1993 toisessa painoksessa esitettyä tyyppiä 1 edustavia laitteita koskevien vaatimusten mukainen. Mittaukset on suoritettava käyttämällä taajuuspainotusta A ja aikapainotusta F. Käytettäessä järjestelmää, jossa A-painotettua äänitasoa seurataan tietyin väliajoin, lukema on otettava enintään 30 ms:n väliajoin. 1.1.1. Kalibrointi Kunkin mittaustilanteen alussa ja lopussa koko mittausjärjestelmä on tarkastettava äänen kalibrointilaitteella, joka on vähintään kansainvälisen sähkötekniikan toimikunnan julkaisussa 60942:1988 esitetyn luokan 1 vaatimusten mukainen. Kahden peräkkäisen tarkastuksen lukemien välinen erotus saa olla ilman lisäsäätöä korkeintaan 0,5 dB. Jos tämä arvo ylittyy, edellisen vaatimukset täyttävän tarkastuksen jälkeen saadut mittaustulokset on jätettävä huomiotta. 1.1.2. Vaatimustenmukaisuus Kerran vuodessa on tarkistettava, että äänen kalibrointilaite täyttää kansainvälisen sähkötekniikan toimikunnan julkaisussa 60942:1988 asetetut vaatimukset. Vähintään kerran kahdessa vuodessa on tarkistettava, että instrumentointijärjestelmä on kansainvälisen sähkötekniikan toimikunnan julkaisun 60651:1979/A1:1993 toisessa painoksessa asetettujen vaatimusten mukainen. Tarkistukset on tehtävä laboratoriossa, joka on hyväksytty suorittamaan asiaa koskevien standardien mukaisia kalibrointeja. 1.1.3. Mikrofonin sijainti Mikrofoni (tai mikrofonit) on sijoitettava 7,5 ± 0,05 metrin etäisyydelle testauspaikan viiteviivasta CC′ (kuva 1) 1,2 ± 0,02 metrin korkeudelle maanpinnasta. Sen enimmäisherkkyyden akselin on oltava vaakatasossa ja kohtisuoraan ajoneuvon kulkurataa vasten (linja CC′). 1.2. Nopeusmittaukset Ajoneuvon nopeus mitataan välineillä, joiden tarkkuus on ± 1 km/h tai sitä parempi, kun ajoneuvon etureuna on saavuttanut linjan PP′ (kuva 1). 1.3. Lämpötilan mittaukset Ilman sekä testauspinnan lämpötilan mittaukset ovat pakollisia. Lämpötilan mittauslaitteiden tarkkuuden on oltava ± 1 °C. 1.3.1. Ilman lämpötila Lämpötila-anturi on sijoitettava esteettömään paikkaan mikrofonin läheisyyteen siten, että se on alttiina ilmavirralle mutta suojattu suoralta auringonpaisteelta. Jälkimmäinen edellytys voidaan toteuttaa millä tahansa varjostavalla suojalla tai vastaavalla laitteella. Anturi on sijoitettava 1,2 ± 0,1 metrin korkeudelle testauspinnan tasosta, jotta voidaan minimoida testauspinnan lämpösäteilyn vaikutus, kun ilmavirrat ovat vähäisiä. 1.3.2. Testauspinnan lämpötila Lämpötila-anturi on sijoitettava paikkaan, jossa lämpötila vastaa pyörien kulku-uralla vallitsevaa lämpötilaa, mutta se ei saa haitata äänen mittaamista. Käytettäessä välinettä, jossa on kosketuslämpötila-anturi, pinnan ja anturin väliin on levitettävä lämpöä johtavaa massaa riittävän lämpökosketuksen varmistamiseksi. Käytettäessä säteilylämpömittaria (pyrometria) korkeus on valittava siten, että mittauskohdan halkaisija on ≥ 0,1 metriä. 1.4. Tuulimittaus Laitteella on voitava mitata tuulen nopeus tarkkuudella ± 1 m/s. Tuulen nopeus on mitattava mikrofonin korkeudelta. Tuulen suunta suhteessa ajosuuntaan on kirjattava. 2. MITTAUSOLOSUHTEET 2.1. Testauspaikka Testauspaikassa on oltava keskiosa, jota ympäröi pääosin tasainen testialue. Mittausalueen on oltava tasainen; testauspinnan on oltava kuiva ja puhdas kaikkia mittauksia tehtäessä. Testauspintaa ei saa jäähdyttää keinotekoisesti ennen testausta tai sen aikana. Testausradalla vapaan äänikentän vaihtelu äänilähteen ja mikrofonin välillä ei saa olla suurempi kuin 1 dB(A). Nämä edellytykset katsotaan täytetyiksi, jos alueella ei ole ääntä heijastavia suuria kohteita, kuten aitoja, kiviä, siltoja tai rakennuksia 50 metrin säteellä mittausalueen keskustasta. Testausradan pinnan ja testauspaikan mittojen on oltava liitteen 4 mukaiset. Säteeltään vähintään 10 metrin kokoisella keskialueella ei saa olla vitilunta, pitkää ruohoa, irtomaata, tuhkaa tai muuta vastaavaa. Mikrofonin läheisyydessä ei saa olla äänikenttään vaikuttavia esteitä, eikä kukaan saa seistä mikrofonin ja äänilähteen välissä. Mittausten suorittajan ja mittaukseen osallistuvien tarkkailijoiden on asetuttava siten, että he eivät vaikuta mittauslaitteiden lukemiin. 2.2. Sääolosuhteet Mittauksia ei saa suorittaa huonoissa sääolosuhteissa. On varmistettava, etteivät tuulenpuuskat vääristä mittaustuloksia. Testausta ei saa tehdä, jos tuulen nopeus on mikrofonin korkeudella suurempi kuin 5 m/s. Mittauksia ei myöskään saa tehdä, jos ilman lämpötila on alle 5 °C tai yli 40 °C tai jos testauspinnan lämpötila on alle 5 °C tai yli 50 °C. 2.3. Ympäristömelu 2.3.1. Taustamelun (myös tuulen aiheuttaman melun) tason on oltava vähintään 10 dB(A) pienempi kuin mitattu vierintämelu. Mikrofonissa saa käyttää sopivaa tuulensuojaa, jos suojan vaikutus mikrofonin herkkyyteen ja suuntausominaisuuksiin otetaan huomioon. 2.3.2. Mittauksia ei oteta huomioon, jos niihin ovat vaikuttaneet äänihuiput, jotka eivät näytä olevan yhteydessä renkaiden yleisen äänitason ominaisuuksiin. 2.4. Testiajoneuvoa koskevat vaatimukset 2.4.1. Yleistä Testiajoneuvo on moottoriajoneuvo, jossa on neljä yksittäistä rengasta kahdella akselilla. 2.4.2. Ajoneuvon kuormitus Ajoneuvo on kuormitettava jäljempänä 2.5.2 kohdassa eriteltyjen testirenkaan kuormitusvaatimusten mukaisesti. 2.4.3. Akseliväli Testirenkailla varustettujen kahden akselin akselivälin on oltava pienempi kuin 3,5 m C1-luokan renkaiden osalta ja pienempi kuin 5 m C2- ja C3-luokan renkaiden osalta. 2.4.4. Toimenpiteet, joilla minimoidaan ajoneuvon vaikutus äänitason mittauksiin Jotta varmistettaisiin, että ajoneuvon muotoilu ei vaikuta merkittävästi rengasmeluun, vahvistetaan seuraavat vaatimukset ja suositukset. 2.4.4.1. Vaatimukset: a) Roiskeläppiä tai muita roiskumista estäviä lisälaitteita ei saa asentaa. b) Vanteiden ja renkaiden välittömään läheisyyteen ei saa lisätä tai jättää osia, jotka voivat vaimentaa renkaiden aiheuttamaa melua. c) Pyörien suuntauksen (aurauskulman, pyörän kallistuman ja olkatapin kallistuman taaksepäin) on oltava täysin ajoneuvon valmistajan suositusten mukainen. d) Pyöräkoteloiden tai alustan alle ei saa asentaa ylimääräistä ääntä absorboivaa materiaalia. e) Pyöräntuennan on oltava hyvässä kunnossa siten, ettei maavara pienene tavallisuudesta poikkeavalla tavalla ajoneuvon ollessa kuormitettuna testausvaatimusten mukaisesti. Jos korin tason säätöjärjestelmä on käytettävissä, sen on oltava asennossa, jossa saavutetaan kuormittamattomalle ajoneuvolle ominainen maavara testauksen aikana. 2.4.4.2. Suositukset häiritsevien äänten estämiseksi: a) Suositellaan, että osat, jotka saattavat vaikuttaa ajoneuvon taustameluun, poistetaan ajoneuvosta tai niitä muutetaan. Poistot tai muutokset on merkittävä testausselosteeseen. b) Testauksen aikana on varmistettava, että jarrut palautuvat asianmukaisesti eivätkä aiheuta jarrumelua. c) On varmistettava, että sähkökäyttöiset tuulettimet eivät ole toiminnassa. d) Ajoneuvon ikkunoiden ja kattoluukun on oltava suljettuina testauksen aikana. 2.5. Renkaat 2.5.1. Yleistä Testiajoneuvoon on asennettava neljä samanlaista rengasta. Jos renkaiden kantavuusluku on suurempi kuin 121 eikä rinnakkaanasennuksesta ole merkintää, kaksi tällaista saman tyypin ja sarjan rengasta on asennettava testiajoneuvon taka-akseliin; etuakseliin on asennettava akselipainoon sopivat renkaat ja niiden urat on tasattava vähimmäissyvyyteen, jotta voidaan minimoida vierintämelun vaikutus ja samalla säilyttää riittävä turvallisuustaso. Talvirenkaat, jotka eräissä sopimusvaltioissa voidaan varustaa kitkaa lisäävillä nastoilla, on testattava ilman kyseistä varustusta. Jos renkaille on erityisiä asennusvaatimuksia, ne on testattava kyseisten vaatimusten mukaisesti (esimerkiksi pyörimissuunta). Renkaiden urien syvyyden on oltava täysimääräinen ennen sisäänajoa. Renkaat on testattava renkaiden valmistajan hyväksymillä vanteilla. 2.5.2. Renkaiden kuormitukset Testiajoneuvon kunkin renkaan testikuormituksen Qt on oltava 50–90 prosenttia viitekuormituksesta Qr, mutta kaikkien renkaiden keskimääräisen testikuormituksen Qt,avr on oltava 70 ± 5 prosenttia viitekuormituksesta Qr. Kaikkien renkaiden osalta viitekuormitus Qr vastaa renkaan kantavuuslukuun liittyvää suurinta massaa. Jos kantavuusluvussa on kaksi numeroa, joiden välissä on vinoviiva (/), viitataan ensimmäiseen numeroon. 2.5.3. Rengaspaine Jokaisen testiajoneuvoon asennetun renkaan testipaine Pt, saa olla enintään viitepaineen Pr suuruinen ja sen on sijoituttava seuraavien arvojen välille: C2- ja C3-luokan renkaissa viitepaine Pr vastaa renkaan sivuun merkittyä paineindeksiä. C1-luokan renkaiden osalta ”tavallisen” renkaan viitepaine Pr on 250 kPa, ja ”vahvistetun” renkaan viitepaine Pr on 290 kPa. Vähimmäistestipaineen on oltava Pt = 150 kPa. 2.5.4. Testausta edeltävät toimenpiteet Renkaat olisi ”sisäänajettava” ennen testaamista seoskyhmyjen tai muiden valamisprosessista aiheutuvien renkaan kulutuspintakuvion ominaisuuksien poistamiseksi. Tämä edellyttää tavallisesti noin 100 km:n normaaliajoa tiellä. Testiajoneuvoon asennettujen renkaiden pyörimissuunnan on oltava sama kuin renkaiden sisäänajovaiheessa. Renkaat on lämmitettävä ennen testaamista käyttämällä niitä testausolosuhteissa. 3. TESTAUSMENETELMÄ 3.1. Yleiset olosuhteet Kaikkia mittauksia varten ajoneuvoa on ajettava suoraan mittausalueen poikki (AA′:sta BB′:hen) siten, että ajoneuvon pituussuuntainen keskitaso on mahdollisimman lähellä linjaa CC′. Kun testiajoneuvon etureuna on saavuttanut linjan AA′, vaihde on oltava vaihdettuna vapaalle ja moottori sammutettuna. Jos testiajoneuvo aiheuttaa epätavallista melua (esimerkiksi tuuletin, itsesytytys) mittauksen aikana, testiä ei oteta huomioon. 3.2. Mittausten luonne ja lukumäärä A-painotettuina desibeleinä (dB(A)) ilmaistava enimmäismelutaso mitataan ensimmäisen kymmenyssijan tarkkuudella ajoneuvon kulkiessa vaihde vapaalla linjalta AA′ linjaan BB′ (kuva 1 – ajoneuvon etureuna linjalla AA′, ajoneuvon takareuna linjalla BB′). Kyseinen arvo on mittaustulos. Testiajoneuvon molemmilla puolilla tehdään vähintään neljä mittausta siten, että testinopeus on pienempi kuin 4.1 kohdassa annettu viitenopeus, ja vähintään neljä mittausta siten, että testinopeus on suurempi kuin viitenopeus. Nopeuksien on jakauduttava suurin piirtein tasaisesti koko 3.3 kohdassa eritellyllä nopeusalueella. 3.3. Testinopeudet Testiajoneuvon nopeuden on oltava: a) 70–90 km/h C1- ja C2-luokan renkaiden osalta, b) 60–80 km/h C3-luokan renkaiden osalta. 4. TULOSTEN TULKINTA Mittausta ei hyväksytä, jos arvot poikkeavat toisistaan epätavallisen paljon (ks. tämän liitteen 2.3.2 kohta). 4.1. Testituloksen määrittäminen Lopullisen tuloksen määrittämisessä käytettävä viitenopeus Vref on: a) 80 km/h C1- ja C2-luokan renkaiden osalta, b) 70 km/h C3-luokan renkaisen osalta. 4.2. Vierintämelumittausten regressioanalyysi Vierintämelun taso LR desibeleinä dB(A) määritetään regressioanalyysillä seuraavasti: jossa: on desibeleinä dB(A) mitattujen vierintämelutasojen Li keskiarvo: n kun n on mittausten lukumäärä (n ≥ 16), on logaritmisten nopeuksien Vi keskiarvo: kun νi = lg (Vi/Vref) a on regressiosuoran kulmakerroin desibeleinä dB(A): 4.3. Lämpötilan oikaisu C1- ja C2-luokan renkaiden osalta lopullinen tulos normalisoidaan testauspinnan viitelämpötilan θref mukaisesti oikaisemalla lämpötila seuraavasti: LR(θref) = LR(θ) + K(θref – θ) jossa: θ = mitattu testauspinnan lämpötila, θref = 20 °C, C1-luokan renkaiden osalta kerroin K on –0,03 db(A)/°C, kun θ > θref ja –0,06 dB(A)/°C kun θ < θref. C2-luokan renkaiden osalta kerroin K on –0,02 db(A)/°C. Jos mitattu testauspinnan lämpötila ei muutu enempää kuin 5 °C kaikissa mittauksissa, jotka ovat tarpeen yhden rengassarjan melutason määrittämiseksi, lämpötilan oikaisu voidaan tehdä ainoastaan viimeisen raportoidun vierintämelutason osalta siten kuin edellä on esitetty käyttäen mitattujen lämpötilojen aritmeettista keskiarvoa. Muutoin kukin mitattu äänitaso Li on oikaistava käyttäen äänimittauksen aikana vallinnutta lämpötilaa. Lämpötilaa ei oikaista C3-luokan renkaiden osalta. 4.4. Jotta mittausvälineiden poikkeamat otettaisiin huomioon, edellä 4.3 kohdan mukaisesti määritetyistä tuloksista vähennetään 1 dB(A). 4.5. Lopullinen tulos eli vierintämelun taso LR(θref) desibeleinä dB(A), kun lämpötila on oikaistu, pyöristetään lähimpään alempaan kokonaisluvun arvoon. Kuva 1 Mikrofonien paikat mittausta suoritettaessa Lisäys Testausseloste OSA 1 – SELOSTE 1. Tyyppihyväksyntäviranomainen tai tekninen tutkimuslaitos: … 2. Hakijan nimi ja osoite: … 3. Testausselosteen nro: … 4. Valmistaja ja tuotemerkki tai kauppanimi: … 5. Rengasluokka (C1, C2 tai C3): … 6. Käyttöluokka: … 7. Äänitaso liitteessä 3 olevien 4.4 ja 4.5 kohdan mukaisesti: … dB(A) vertailunopeudella 70/80 km/h (1) 8. Huomautuksia (jos sellaisia on): … 9. Päiväys: … 10. Allekirjoitus: … OSA 2 – TESTITIEDOT 1. Testin päivämäärä: … 2. Testiajoneuvo (merkki, malli, vuosi, muutokset jne.): … 2.1. Testiajoneuvon akseliväli: … mm 3. Testausradan sijainti: … 3.1. Radan ISO 10844:1994 -standardin mukaisen sertifioinnin päivämäärä: … 3.2. Myöntäjä: … 3.3. Sertifiointimenetelmä: … 4. Rengastestin tiedot: … 4.1. Renkaan kokomerkintä: … 4.2. Renkaan huoltokuvaus: … 4.3. Viitepaine: … kPa 4.4. Testitiedot Vasen eturengas Oikea eturengas Vasen takarengas Oikea takarengas Testausmassa (kg) Renkaan kantavuusluku (%) Rengaspaine (kylmä) (kPa) 4.5. Testausvanteen leveyden koodi: … 4.6. Lämpötilan mittausanturin tyyppi: … 5. Pätevät testitulokset: Testin nro Testinopeus km/h Ajosuunta Äänitaso vasen (2) mitattu dB(A) Äänitaso oikea (2) mitattu dB(A) Ilman lämpötila °C Radan lämpötila °C Äänitaso vasen (2) lämpötilaoikaistu dB(A) Äänitaso oikea (2) lämpötilaoikaistu dB(A) Huomautuksia 1 2 3 4 5 6 7 8 5.1. Regressiosuoran kulmakerroin: … 5.2. Äänitaso liitteessä 3 olevan 4.3 kohdan mukaisen lämpötilaoikaisun jälkeen: … dB(A) (1) Tarpeeton yliviivataan. (2) Suhteessa ajoneuvoon.

LIITE 4 TESTIPAIKKAA KOSKEVAT VAATIMUKSET 1. JOHDANTO Tässä liitteessä esitetään testiradan fyysisiin ominaisuuksiin ja testiradan pinnoittamiseen liittyvät vaatimukset. Näissä standardiin (1) perustuvissa vaatimuksissa kuvataan vaaditut fyysiset ominaisuudet sekä niiden testausmenetelmät. 2. VAADITUT PINNAN OMINAISUUDET Pintaa pidetään standardin mukaisena, jos sen rakenne ja tyhjätila tai äänen absorptiokerroin on mitattu ja täyttää kaikki 2.1–2.4 kohdassa esitetyt vaatimukset ja jos suunnitteluvaatimukset on täytetty (3.2 kohta). 2.1. Tyhjätila tiivistyksen jälkeen Tyhjätila (VC) testiradan pinnoitesekoituksessa ei saa olla suurempi kuin 8 %. Mittausmenetelmän osalta katso 4.1 kohta. 2.2. Äänen absorptiokerroin Jos pinta ei täytä vaatimuksia tyhjätilan osalta, se on hyväksyttävä vain, jos äänen absorptiokerroin α on ≤ 0,10. Mittausmenetelmän osalta katso 4.2 kohta. Edellä 2.1 ja 2.2 kohdan vaatimukset täyttyvät myös, jos vain äänen absorptio on mitattu ja sen on todettu olevan α ≤ 0,10. Huom. Merkityksellisin ominaisuus on äänen absorptio, vaikka tyhjätila tiivistyksen jälkeen on tienrakentajille tutumpi ominaisuus. Äänen absorptio on kuitenkin mitattava vain, jos pinta ei ole tyhjätilaa koskevien vaatimusten mukainen. Tämä on perusteltua siksi, että tyhjätilaan liittyy sekä mittauksen että merkityksen kannalta suurehkoja epävarmuuksia ja joitakin pintoja saatetaan erheellisesti hylätä ainoastaan tyhjätilamittausten perusteella. 2.3. Pintakarkeuden syvyys Tilavuusmittaria käyttäen mitatun (ks. 4.3 kohta) pintakarkeuden syvyyden (TD) on oltava: TD ≥ 0,4 mm 2.4. Pinnan tasalaatuisuus On tehtävä kaikki mahdollinen, jotta pinta saadaan mahdollisimman tasalaatuiseksi testialueen sisäpuolella. Tämä koskee pintakarkeutta ja tyhjätilaa, mutta on myös huomattava, että jos jyräys on tehokkaampaa tietyissä paikoissa kuin muualla, pintakarkeus saattaa olla paikoin erilaista ja tasalaatuisuuden puuttuessa voi myös syntyä kuoppia. 2.5. Testausjakso Sen tarkastamiseksi, että pinta jatkuvasti täyttää tämän standardin mukaiset vaatimukset pintakarkeuden, tyhjätilan tai äänen absorption osalta, pinta on tarkastettava säännöllisesti seuraavin väliajoin: (a) Tyhjätilan (VC) ja äänen absorption (α) osalta: Kun pinta on uusi: Jos pinta uutena täyttää vaatimukset, muita säännöllisiä testejä ei tarvita. Jos pinta ei uutena täytä vaatimuksia, se voi täyttää ne myöhemmin, koska pinnat yleensä aikaa myöten tukkeutuvat ja tiivistyvät. (b) Pintakarkeuden syvyyden (TD) osalta: Kun pinta on uusi: Kun melutesti alkaa (Huom.: aikaisintaan neljä viikkoa rakentamisen jälkeen); tämän jälkeen aina 12 kuukauden välein. 3. TESTIPINNAN SUUNNITTELU 3.1. Alue Testirataa suunniteltaessa on vähimmäisvaatimuksena varmistaa, että testirata eli alue, jonka ajoneuvot ylittävät testin aikana, on päällystetty erityisellä testipinnoitteella, ja siinä on asianmukaiset reuna-alueet turvallista ja sujuvaa ajoa varten. Tämä edellyttää, että radan leveys on vähintään 3 m ja pituus ylittää linjat AA ja BB vähintään 10 metrillä molemmissa päissä. Kuvassa 1 esitetään asianmukainen testauspaikka ja osoitetaan vähimmäisalue, joka on koneellisesti päällystettävä erityisellä testipinnoitteella ja tiivistettävä. Liitteessä 3 olevan 3.2 kohdan mukaisesti mittaukset on tehtävä ajoneuvon kummaltakin puolelta. Tämä voidaan toteuttaa joko niin, että mitataan kahdella mikrofonilla (yksi radan kummallakin puolella) ja ajetaan yhteen suuntaan, tai niin, että mitataan ainoastaan yhdellä mikrofonilla, joka on radan jommallakummalla puolella, ja ajetaan ajoneuvoa molempiin suuntiin. Jos käytetään jälkimmäistä menetelmää, radan senpuoleiselle pinnalle, jolla ei ole mikrofonia, ei ole asetettu vaatimuksia. Kuva 1 Testipintaa koskevat vähimmäisvaatimukset. Varjostettua osaa kutsutaan ”testialueeksi” Huom. Tällä säteellä ei saa olla suuria esineitä, joista aiheutuu huomattavaa akustista heijastumaa. 3.2. Pinnan suunnittelu ja valmistelu 3.2.1. Pinnan vähimmäisvaatimukset Testipinnan on täytettävä seuraavat neljä vaatimusta: 3.2.1.1. Sen on oltava tiivistä asfalttibetonia. 3.2.1.2. Sepelin suurimman koon on oltava 8 mm (toleranssit sallitaan 6,3 ja 10 mm välillä). 3.2.1.3. Kulutuskerroksen paksuuden on oltava ≥ 30 mm. 3.2.1.4. Sideaineen on oltava suoraan imeytettyä, muuttumatonta bitumilajiketta. 3.2.2. Suunnitteluohjeet Kiviaineksen rakeisuuskäyrä, jolla saavutetaan toivotut ominaisuudet, esitetään kuvassa 2. Sen tarkoituksena on toimia ohjeena testipinnan rakentajalle. Lisäksi taulukossa 1 on tiettyjä yleisohjeita tarvittavan pintakarkeuden ja kestävyyden aikaansaamiseksi. Rakeisuuskäyrä koostuu seuraavasta kaavasta: P (läpikulkeutuvuusprosentti) = 100 · (d/dmax) 1/2 jossa: d = seulan neliömäisen silmän koko millimetreinä, dmax = 8 mm keskimmäiselle käyrälle, 10 mm alemmalle toleranssikäyrälle, 6,3 mm ylemmälle toleranssikäyrälle. Kuva 2 Kiviaineksen rakeisuuskäyrä asfalttiseoksessa toleransseineen Edellisen lisäksi annetaan seuraavat suositukset: (a) Hiekkaosassa (0,063 mm < seulan reikien mitta < 2 mm) saa olla enintään 55 % luonnonhiekkaa, ja siinä on oltava vähintään 45 % rouhittua hiekkaa. (b) Pohjan ja alusrakenteen avulla on saatava aikaan parhaiden tienrakennusperiaatteiden mukainen hyvä stabiilius ja tasaisuus. (c) Kiviainekset on murskattava (100 % murskattuja osia) ja niiden on oltava sellaista raaka-ainetta, joka kestää hyvin murskausta. (d) Sekoituksessa käytettävät kiviainekset on pestävä. (e) Pinnalle ei saa lisätä lisäkiviaineksia. (f) Sideaineen PEN-arvona ilmaistun kovuuden on oltava 40–60, 60–80 tai jopa 80–100 kyseessä olevan maan ilmastollisista olosuhteista riippuen. Sääntönä on, että on käytettävä niin kovaa sideainetta kuin mahdollista edellyttäen, että tämä on tavanmukainen käytäntö. (g) Seoksen lämpötila ennen jyräystä on valittava niin, että jyräyksen tuloksena saadaan vaadittu tyhjätila. Edellä 2.1–2.4 kohdassa esitettyjen vaatimusten täyttymiseen ja vaaditun tiiviyden saavuttamiseen vaikuttavat seoksen asianmukaisen lämpötilan lisäksi myös jyräyskertojen määrä ja jyräysajoneuvon valinta. Taulukko 1 Suunnitteluohjeita Tavoitearvot Toleranssit suhteessa seoksen kokonaismassaan suhteessa kiviaineksen massaan Kiviainesten massat seulassa neliömäiset aukot (SM) > 2 mm 47,6 % 50,5 % ± 5 Hiekan massa 0,063 < SM < 2 mm 38,0 % 40,2 % ± 5 Täyteaineen massa SM < 0,063 mm 8,8 % 9,3 % ± 5 Sideaineen (bitumin) massa 5,8 % määrittelemättä ± 0,5 Kiviainesten maksimikoko 8 mm 6,3–10 Sideaineen kovuus (ks. 3.2.2. (f) kohta) Kiillottuvuus > 50 Kompaktisuus suhteessa MARSHALL-kompaktisuuteen 98 % 4. TESTAUSMENETELMÄ 4.1. Tyhjätilan mittaus Tämän mittauksen suorittamiseksi radasta on otettava porausnäytteitä vähintään neljästä eri kohdasta tasaisin välein testialueelta linjojen AA ja BB väliltä (ks. kuva 1). Tasalaatuisuuden varmistamiseksi ja epätasaisuuden välttämiseksi porausnäytteitä ei saisi ottaa itse ajourista, vaan niiden läheisyydestä. Kaksi porausnäytettä (vähintään) olisi otettava ajourien läheisyydestä ja (vähintään) yksi porausnäyte olisi otettava suunnilleen ajourien ja kunkin mikrofonin sijaintipaikan puolivälistä. Jos on syytä epäillä, että tasalaatuisuusvaatimus ei täyty (ks. 2.4 kohta), porausnäytteet on otettava useammasta paikasta testialueella. Tyhjätila tiivistyksen jälkeen on määritettävä jokaisesta porausnäytteestä. Sitten on laskettava porausnäytteiden keskiarvo ja verrattava saatua arvoa 2.1 kohdan vaatimukseen. Lisäksi yhdenkään porausnäytteen tyhjätila ei saa olla suurempi kuin 10 %. Tienpinnan rakentajan on otettava huomioon ongelma, joka saattaa ilmetä, kun testialuetta lämmitetään putkilla tai sähköjohdoilla ja porausnäytteet otetaan tältä alueelta. Asennukset on suunniteltava huolella myöhempiä lisäporausnäytteitä ajatellen. On suositeltavaa jättää joitakin noin 200 mm × 300 mm suuruisia alueita ilman johtoja tai putkia tai sijoittaa jälkimmäiset tarpeeksi syvälle, etteivät ne vahingoitu pintakerroksesta otettavien porausnäytteiden yhteydessä. 4.2. Äänen absorptiokerroin Äänen absorptiokerroin (tavanomainen ilmaantuvuus) on mitattava impedanssiputkimenetelmällä käyttäen menettelyä, joka esitetään standardissa ISO 10534-1:1996 tai ISO 10534-2:1998. Testinäytteisiin on sovellettava samoja vaatimuksia kuin tyhjätilan mittauksessa (ks. 4.1 kohta). Äänen absorptio on mitattava 400–800 Hz:n ja 800–1 600 Hz:n alueilla (vähintään terssin keskitaajuuksilla) ja suurimmat arvot on kirjattava molemmilta taajuusalueilta. Sitten jokaisen testinäytteen arvoista lasketaan keskiarvo lopputuloksen saamiseksi. 4.3. Makrokarkeuden mittaus Tämän standardin mukaisesti makrokarkeuden mittaus on tehtävä vähintään kymmenestä paikasta tasaisin välein ajourilta koko testiradan alueelta ja keskiarvo on mitattava ja verrattava sitä tarkoitettuun makrokarkeuden vähimmäissyvyyteen. Menetelmän kuvauksen osalta ks. standardi ISO 10844:1994. 5. AJALLINEN STABILITEETTI JA KUNNOSSAPITO 5.1. Ajan vaikutus Kuten monilla muillakin pinnoilla, voidaan testipinnalta mitattavan vierintämelun odottaa lisääntyvän jonkin verran rakentamista seuraavien 6–12 kuukauden ajan. Pinta saavuttaa vaaditut ominaisuudet aikaisintaan neljä viikkoa rakentamisen jälkeen. Ajan vaikutus kuorma-autojen aiheuttamaan meluun on yleensä pienempi kuin henkilöautojen aiheuttamaan meluun. Ajallinen stabiliteetti määräytyy ennen kaikkea pinnalla liikkuvien ajoneuvojen aiheuttaman hioutumisen ja tiivistymisen kautta. Pinta on tarkastettava säännöllisesti 2.5 kohdassa tarkoitetulla tavalla. 5.2. Pinnan kunnossapito Irtokivet ja pöly, jotka saattavat huomattavasti vähentää tehokasta pintakarkeutta, on poistettava pinnalta. Talvi-ilmaston maissa käytetään joskus suolaa jään sulattamiseen. Suola voi muuttaa pintaa tilapäisesti tai jopa pysyvästi lisäten samalla melua. Suolaamista ei siis suositella. 5.3. Testialueen uudelleenpäällystäminen Jos testirataa on korjattava, on yleensä tarpeen päällystää uudestaan ainoastaan ajokaista (3 m leveä kuvassa 1), jolla ajoneuvot liikkuvat, jos testialue kaistan ulkopuolella täytti tyhjätilan tai äänen absorption vaatimukset sitä mitattaessa. 6. PINTAAN JA SEN TESTAUKSEEN LIITTYVÄT ASIAKIRJAT 6.1. Testipintaan liittyvät asiakirjat Seuraavat tiedot on ilmoitettava testipintaa kuvaavassa asiakirjassa: 6.1.1. testiradan sijainti; 6.1.2. sideaineen tyyppi ja kestävyys, kiviaineksen tyyppi, betonin teoreettinen suurin tiheys (DR), kulutuskerroksen paksuus ja testiradasta otetuista porausnäytteistä määritelty rakeisuuskäyrä; 6.1.3. tiivistysmenetelmä (esim. jyrän tyyppi ja massa, ajokertojen määrä); 6.1.4. sekoituksen lämpötila, ympäröivän ilman lämpötila ja tuulen nopeus pinnan rakentamisen aikana; 6.1.5. pinnan rakennuspäivämäärä ja urakoitsijan nimi; 6.1.6. kaikkien testien tai vähintään viimeisimmän testin tulokset, joissa on oltava: 6.1.6.1. tyhjätila tiivistyksen jälkeen kustakin porausnäytteestä; 6.1.6.2. ne testialueen kohdat, joista porausnäytteet tyhjätilan mittausta varten on otettu; 6.1.6.3. jokaisen porausnäytteen äänen absorptiokerroin (jos se on mitattu). Tarkennettava tulokset erikseen jokaisesta porausnäytteestä ja jokaiselta taajuusalueelta, sekä yleinen keskiarvo; 6.1.6.4. ne testialueen kohdat, joista porausnäytteet äänen absorption mittausta varten on otettu; 6.1.6.5. pintakarkeuden syvyys sekä testien määrä ja keskihajonta; 6.1.6.6. edellä olevan 6.1.6.1 ja 6.1.6.2 kohdan mukaiset testit suorittanut laitos ja käytetyt laitetyypit; 6.1.6.7. testi(e)n päivämäärä ja päivä, jona porausnäytteet testiradasta on otettu. 6.2. Ajoneuvolle testipinnalla suoritettuja melutestejä koskevat asiakirjat Asiakirjassa, jossa kuvataan ajoneuvolle testipinnalla suoritettu melutesti (suoritetut melutestit), on mainittava, täyttyivätkö kaikki standardin vaatimukset vai eivät. Tässä on viitattava 6.1 kohdassa tarkoitettuun asiakirjaan, jossa kuvataan asian vahvistavat tulokset. (1) ISO 10844:1994.