Vain alkuperäiset YK:n Euroopan talouskomission tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UN/ECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 120 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat maatalous- ja metsätraktoreihin sekä liikkuviin maastokoneisiin asennettavien polttomoottorien hyväksyntää nettotehon, nettovääntömomentin ja polttoaineen ominaiskulutuksen mittauksen osalta [2015/1000]

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

säännön muutossarja 01 – Voimaantulopäivä: 26. heinäkuuta 2012

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

LIITTEET

1. SOVELTAMISALA

1.1 Tätä sääntöä sovelletaan käyriin, jotka kuvaavat valmistajan ilmoittamaa seuraavissa ajoneuvoissa käytettävien polttomoottorien tehoa, vääntömomenttia ja polttoaineen ominaiskulutusta täydellä kuormalla moottorin kierrosnopeuden funktiona:

1.2 Polttomoottorit kuuluvat johonkin seuraavista luokista:

2. MÄÄRITELMÄT

3. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

3.1 Moottorityypin tai moottoriperheen tyyppihyväksyntähakemuksen nettotehon mittauksen osalta tekee moottorin valmistaja tai asianmukaisesti valtuutettu edustaja.

3.2 Hakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena: moottorityypin tai moottoriperheen kuvaus, joka sisältää tämän säännön liitteessä 1 tarkoitetut tiedot.

3.3 Hyväksyntätestit suorittavalle tutkimuslaitokselle on toimitettava hyväksyttävää moottorityyppiä edustava moottori, tai kun kyseessä on moottoriperhe, kantamoottori, johon on asennettu tämän säännön liitteessä 4 tarkoitetut laitteet.

4. HYVÄKSYNTÄ

4.1 Jos tämän säännön mukaisesti hyväksyttäväksi toimitetun moottorin teho on mitattu kohdassa 5 annettujen määrittelyjen mukaisesti, moottorityypille tai moottoriperheelle on myönnettävä hyväksyntä.

4.2 Kullekin hyväksytylle moottorityypille tai moottoriperheelle on annettava hyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 01, kun sääntö on tämänhetkisessä muodossaan) käy ilmi muutossarja, joka sisältää viimeisimmät hyväksynnän myöntämishetkellä sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle moottorityypille tai -perheelle.

4.3 Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta moottorityypin tai moottoriperheen hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta tai epäämisestä tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

4.4 Jokaiseen tämän säännön perusteella hyväksytyn moottorityypin tai moottoriperheen mukaiseen moottoriin on kiinnitettävä näkyvästi hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen kohtaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat

4.5 Jos moottori on sellaisen tyypin tai perheen mukainen, jolle on myönnetty hyväksyntä yhden tai useamman sopimukseen liitetyn säännön mukaisesti maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön mukaisesti, kohdassa 4.4.1 tarkoitettua tunnusta ei tarvitse toistaa. Tällöin kaikkien niiden sääntöjen numerot ja tunnukset, joiden mukaisesti on myönnetty hyväksyntä maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön perusteella, on sijoitettava pystysarakkeisiin kohdassa 4.4.1 tarkoitetun tunnuksen oikealle puolelle.

4.6 Hyväksyntämerkki on sijoitettava valmistajan hyväksyttyyn tyyppiin kiinnittämään tyyppikilpeen tai lähelle sitä.

4.7 Tämän säännön liitteessä 3 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkistä.

4.8 Jokaisessa tämän säännön perusteella hyväksytyn moottorityypin tai moottoriperheen mukaisessa moottorissa on oltava hyväksyntämerkin lisäksi seuraavat merkinnät:

5. VAATIMUKSET JA TESTIT

5.1 Yleiset vaatimukset

Komponentit, jotka voivat vaikuttaa moottorin tehoon, on suunniteltava, valmistettava ja asennettava siten, että moottori täyttää tämän säännön vaatimukset tavanomaisessa käytössä siihen mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä huolimatta.

5.2 Polttomoottoreille tehtävien testien kuvaus

5.2.1 Kipinäsytytysmoottorien nettotehotesti koostuu ajosta täydellä kaasulla, ja puristussytytysmoottorien testi ajetaan ruiskutuspumpun kiinteällä täyden kuormituksen asetuksella siten, että moottori on varustettu tämän säännön liitteessä 4 olevan taulukon 1 mukaisesti.

5.2.2 Mittauksia on tehtävä riittävän monilla moottorin nopeuksilla, jotta voidaan asianmukaisesti määritellä tehoa, vääntömomenttia ja polttoaineen ominaiskulutusta kuvaavat käyrät valmistajan suosittelemasta pienimmästä moottorin nopeudesta suositeltuun suurimpaan moottorin nopeuteen. Näihin nopeuksiin on sisällyttävä pyörimisnopeudet, joilla moottori tuottaa nettonimellistehonsa, enimmäistehonsa ja suurimman vääntömomenttinsa.

5.2.3 Käytettävät polttoaineet:

käytettävän polttoaineen on oltava liitteessä 7 määritelty polttoaine, jolla on pienin C3-pitoisuus, tai

polttoaineen on oltava markkinoilla olevaa polttoainetta, jonka Wobben indeksi on vähintään 52,6 MJ/m3 (20 °C, 101,3 kPa), jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi H-ryhmän kaasuilla, tai vähintään 47,2 MJ/m3 (20 °C, 101,3 kPa), jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi L-ryhmän kaasuilla. Kiistatapauksissa polttoaineena on käytettävä liitteessä 7 määriteltyä vertailupolttoainetta GR, jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi H-ryhmän kaasuilla, tai vertailupolttoainetta G23, jos moottori on tarkoitettu käytettäväksi L-ryhmän kaasuilla, eli polttoainetta, jonka Wobben indeksi on korkein kyseisessä ryhmässä, tai (3)

polttoaineen on oltava markkinoilla olevaa polttoainetta, jonka Wobben indeksi on vähintään 52,6 MJ/m3 (20 °C, 101,3 kPa). Kiistatapauksissa käytetään liitteessä 7 määriteltyä vertailupolttoainetta GR eli polttoainetta, jolla on korkein Wobben indeksi, tai

Testauspolttoaine on valittava niiden päästöraja-arvojen perusteella, jota moottorityypin tai -perheen on tarkoitus täyttää. Käyttäen perustana teholuokkia, jotka on kuvattu säännössä, jossa vahvistetaan yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat maatalous- ja metsätraktoreihin sekä liikkuviin työkoneisiin asennettavien puristussytytysmoottoreiden hyväksyntää moottorin päästöjen osalta, vertailupolttoaine on valittava seuraavasti:

5.2.4 Mittaukset on tehtävä tämän säännön liitteen 5 määräysten mukaisesti.

5.2.5 Testausselosteeseen on sisällytettävä tämän säännön liitteen 4 lisäyksessä luetellut tulokset ja kaikki laskutoimitukset, joita nettotehon selvittäminen edellyttää, sekä tämän säännön liitteessä 1 luetellut moottorin ominaispiirteet.

5.3 Tulosten tulkitseminen

5.3.1 Nettoteho

Valmistajan ilmoittama moottorityypin (tai kantamoottorin) nettotehoa kuvaava käyrä on hyväksyttävä, jos se ei poikkea enempää kuin seuraavassa taulukossa ilmoitettujen arvojen verran niistä korjatuista arvoista, jotka tutkimuslaitos on mitannut testattavaksi toimitetusta moottorista.

5.3.2 Nimellisnopeus

Valmistajan ilmoittama nimellisnopeus saa poiketa enintään 100 rpm arvosta, jonka tutkimuslaitos on mitannut testattavaksi toimitetusta moottorista. Bensiinikäyttöisten kipinäsytytysmoottorien tapauksessa valmistajan ilmoittama nimellisnopeus saa poiketa tutkimuslaitoksen mittaamasta testattavan moottorin arvosta enintään 150 rpm, kun moottori on varustettu säätimellä, ja ilman säädintä olevien moottorien tapauksessa enintään 350 rpm tai 4 prosenttia sen mukaan, kumpi on pienempi.

5.3.3 Polttoaineenkulutus

Valmistajan ilmoittama moottorityypin (tai kantamoottorin) polttoaineen ominaiskulutusta kuvaava käyrä on hyväksyttävä, jos se ei poikkea missään mittauspisteessä enempää kuin ± 8 prosenttia niistä arvoista, jotka tutkimuslaitos on mitannut testattavaksi toimitetusta moottorista.

5.3.4 Moottoriperhe

Jos kantamoottori on kohdissa 5.3.1 ja 5.3.2 esitettyjen vaatimusten mukainen, hyväksyntä laajennetaan automaattisesti koskemaan moottoriperheen jäsenten kaikkia ilmoitettuja käyriä.

6. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) esitettyjen määräysten sekä seuraavien vaatimusten mukaisia:

7. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

7.1 Moottorityypille tai moottoriperheelle tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos kohdassa 6.1 esitetyt vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu moottorityyppi tai moottoriperhe ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.

7.2 Jos tätä sääntöä soveltava vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

8. MOOTTORITYYPIN TAI MOOTTORIPERHEEN TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MUUTTAMINEN JA LAAJENTAMINEN

8.1 Kaikista moottorityypin tai moottoriperheen muutoksista, jotka koskevat liitteessä 1 esitettyjä ominaisuuksia, on ilmoitettava moottorityypin tai moottoriperheen hyväksyneelle tyyppihyväksyntäviranomaiselle. Tyyppihyväksyntäviranomainen voi tämän jälkeen joko

8.2 Hyväksynnän vahvistaminen tai sen epääminen annetaan tiedoksi kohdan 4.3 mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille, ja tässä yhteydessä täsmennetään kohteena olevat muutokset.

8.3 Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen tyyppihyväksyntäviranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella tiedonantolomakkeella.

9. TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön mukaisesti hyväksytyn moottorityypin tai -perheen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

10. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TUTKIMUSLAITOSTEN JA TYYPPIHYVÄKSYNTÄVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien tutkimuslaitosten sekä niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä taikka hyväksynnän laajentamisesta tai epäämisestä.

(1) Sellaisina kuin ne määritellään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.2) kohdassa 2. – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten tunnusnumerot esitetään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 3 (asiakirja ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html).

(3) ’Wobben indeksillä (pienempi Wl tai suurempi Wu)’ tarkoitetaan kaasun tilavuusyksikköä kohti mitatun vastaavan lämpöarvon ja kaasun suhteellisen tiheyden neliöjuuren suhdetta samoissa vertailuolosuhteissa:

Edellä olevasta moottoriin kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen moottorityyppi on hyväksytty Alankomaissa (E4) nettotehon mittauksen osalta säännön nro 120 mukaisesti hyväksyntänumerolla 012492. Hyväksyntänumero osoittaa, että hyväksyntä myönnettiin säännön nro 120 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01.

Jos moottoriin on asennettu automaattinen ilman lämpötilan säätölaite ja jos laite on sellainen, että täydellä kuormalla 25 °C:ssa ei tarvita lämmitettyä ilmaa, testi on tehtävä laite täysin suljettuna. Jos laite on edelleen toiminnassa 25 °C:ssa, testi tehdään laitteen toimiessa tavanomaisesti ja lämpötilatekijän eksponentiksi korjauskertoimen kaavassa otetaan nolla (ei lämpötilakorjausta).

(9) Ahtoilman jäähdytyksellä, joko neste- tai ilmajäähdytyksellä, varustetut moottorit on testattava käyttäen ahtoilman jäähdytystä, mutta valmistajan pyynnöstä testipenkkijärjestelmä voi korvata ilmajäähdyttimen. Kummassakin tapauksessa moottorin teho kullakin nopeudella on mitattava siten, että moottorin ilman suurin paineenalennus ja lämpötilan pienin lasku testipenkkijärjestelmän ahtoilman jäähdyttimessä vastaa arvoja, jotka valmistaja on määrittänyt.

(8) Generaattorin pienin teho: generaattorin sähkötehon on oltava rajoitettu ainoastaan moottorin toiminnan kannalta välttämättömien lisävarusteiden käytölle. Jos akun käyttäminen on välttämätöntä, on käytettävä hyväkuntoista täyteen ladattua akkua.

(7) Kun testiä varten on asennettu jäähdytystuuletin tai puhallin, niiden käyttämä teho on lisättävä tuloksiin lukuun ottamatta niitä moottoreita, joissa kyseiset lisälaitteet ovat moottorin kiinteä osa (esimerkiksi suoraan kampiakseliin asennetut ilmajäähdytteisten moottorien jäähdytystuulettimet). Tuulettimen tai puhaltimen teho on määritettävä testeissä käytettävillä nopeuksilla joko laskemalla se vakio-ominaisuuksien perusteella tai määrittämällä käytännön testien avulla.

(3) Jos moottorissa on pakokaasujarru, kuristimen venttiilin on oltava täysin auki.

jos on olemassa vaara, että sillä on huomattava vaikutus moottorin tehoon

jos on olemassa vaara, että sillä on huomattava vaikutus moottorin tehoon

r on kompressorin ulostulon ja sisäänmenon välinen painesuhde; jos turboahtimia on useita, r on kokonaispuristussuhde (r = 1, kun moottori on vapaasti hengittävä).

ps on kuivan ilman kokonaispaine kilopascaleina (kPa) eli kokonaisilmanpaine, josta on vähennetty vesihöyryn paine

Tehon korjauskerroin on kerroin, joilla mitattu teho on kerrottava, jotta saadaan moottorin teho kohdassa 5.2 täsmennetyissä ulkoilman vertailuolosuhteissa.

3.10 Puristussytytysmoottoreissa polttoaineen lämpötila mitataan polttoainepumpun tuloaukosta ja sen on oltava 306–316 K (33–43 °C). Kipinäsytytysmoottoreissa polttoaineen lämpötila mitataan niin läheltä kaasuttimen tai polttoaineruiskukokoonpanon tuloaukkoa kuin mahdollista ja sen on oltava 293–303 K (20–30 °C).

3.8 Todetut jarrukuormituksen, polttoaineenkulutuksen ja imuilman lämpötilan lukemat on otettava samanaikaisesti, ja lukemien on oltava keskiarvo kahdesta peräkkäisestä tasaantuneesta arvosta, jotka eivät saa poiketa toisistaan enempää kuin 2 prosenttia jarrukuormituksen osalta.

3.5 Pakokaasun vastapaine on mitattava kohdassa, joka on vähintään kolme kertaa putken halkaisijan verran pakosarjojen ulostulolaippojen jälkeen ja ahtimien jälkeen, jos ne on asennettu. Mittauspaikka on ilmoitettava.

3.4 Absoluuttinen paine moottorin sisääntulossa ahtimen ja lämmönvaihtimen (jos on asennettu) takana on mitattava imusarjassa ja jokaisessa muussa paikassa, jossa paine on mitattava korjauskertoimien laskentaa varten.

3.3 Imusarjan alipaine on mitattava imuputkiston, ilmansuodattimen, imuäänenvaimentimen tai nopeudenrajoittimen (jos on asennettu) takaa.

3.2 Moottorin imuilman lämpötila on mitattava imusarjan kanavien sisältä. Imusarjan alipaine on mitattava samasta kohdasta. Lämpömittari tai lämpöelementti on suojattava takaisinsuihkuavalta polttoaineelta ja säteilylämmöltä ja asetettava suoraan ilmavirtaan. Mittaukset on tehtävä riittävän monesta kohdasta, jotta saadaan edustava keskiarvo ottoilman lämpötilasta.

3.1 Kirjattavat tiedot annetaan tämän liitteen lisäyksen kohdassa 4. Suorituskykyä kuvaavat tiedot on otettava vakauttavissa toimintaoloissa, joihin kuuluu riittävä raittiin ilman syöttö moottorille. Palokammioissa saa olla karstaa, mutta vain vähäisiä määriä. Testiolot, kuten ottoilman lämpötila, on valittava mahdollisimman lähelle viiteolosuhteita (ks. tämän liitteen kohta 5.2), jotta korjauskerroin voidaan minimoida.

Testin ajaksi testipenkkiin on asennettava apulaitteet, jotka ovat moottorin toiminnan kannalta tarpeen moottorille tarkoitetussa käyttösovelluksessa (taulukon 1 luettelon mukaisesti). Apulaitteet on asennettava mahdollisimman tarkoin samaan asentoon kuin niille tarkoitetussa käyttösovelluksessa.

2.2 Jos tehon mittaus voidaan tehdä ainoastaan moottorista, johon on asennettu vaihteisto, vaihteiston hyötysuhde on otettava huomioon.

Jos moottori on saanut hyväksynnän jälkikäsittelyjärjestelmällä varustettuna joko kantamoottorina tai sellaisen moottoriperheen jäsenenä, jonka kantamoottori on varustettu samalla jälkikäsittelyjärjestelmällä, kyseinen moottori ei voi ilman jälkikäsittelyjärjestelmää kuulua samaan moottoriperheeseen.

Jos moottoria ohjataan elektronisesti, valmistajan on esitettävä ne tekniset seikat, joiden vuoksi moottorit on ryhmitelty samaan perheeseen, eli perusteet sille, että moottoreiden oletetaan täyttävän samat päästövaatimukset.

Kun kyse on laitteesta tai ominaisuudesta, jota ei mainita kohdassa 3.1 ja joka vaikuttaa merkittävästi päästötasoihin, valmistajan on kuvailtava laite hyvän teknisen käytännön mukaisesti ja ilmoitettava siitä tyyppihyväksyntäviranomaiselle. Tämä otetaan sen jälkeen huomioon kriteerinä uutta moottoriperhettä perustettaessa.

Joissakin tapauksissa parametrit voivat vaikuttaa toisiinsa niin, että päästöarvot muuttuvat. Tämä on otettava huomioon, jotta varmistetaan, että moottoriperheeseen sisällytetään ainoastaan moottoreita, joiden pakokaasupäästöjen ominaisuudet ovat samanlaiset. Valmistajan on huomioitava tällaiset tapaukset ja ilmoitettava niistä tyyppihyväksyntäviranomaiselle. Tämä otetaan sen jälkeen huomioon kriteerinä uutta moottoriperhettä perustettaessa.

Moottoriperhe määräytyy suunnitteluparametrien mukaan. Niiden on oltava samat kaikille saman perheen moottoreille. Moottorin valmistaja voi päättää, mitkä moottorit kuuluvat samaan moottoriperheeseen, kunhan kohdassa 3.1 luetellut jäsenyysedellytykset täyttyvät. Moottoriperheen on oltava tyyppihyväksyntäviranomaisen hyväksymä. Koska moottoriperheen valinta vaikuttaa merkittävästi moottorin pakokaasupäästöihin, kohdassa 2.1 annetaan lisätietoja (säännön nro 96 muutossarja 03), joista on hyötyä valmistajalle ja tyyppihyväksyntäviranomaiselle niiden arvioidessa moottoriperhettä ja valitessa kantamoottoria.

Kun hyväksyntä myönnetään moottoriperheelle, tuotannon vaatimustenmukaisuus on tarkistettava testaamalla yksi moottoriperheen jäsen, joka ei saa olla kantamoottori. Jos moottori ei läpäise tuotannon vaatimustenmukaisuustestiä, on testattava vielä kaksi samaa kyseistä tyyppiä olevaa moottoria.

LIITE 7

VERTAILUPOLTTOAINEIDEN TEKNISET TIEDOT

1. Nestekaasuvertailupolttoaineiden tekniset tiedot

Parametri Yksikkö Raja-arvot, polttoaine A Raja-arvot, polttoaine B Testimenetelmä Pienin Suurin Pienin Suurin Moottorin oktaaniluku 1 92,5 (1) 92,5 EN 589, liite B Koostumus: C3-pitoisuus tilavuus-% 48 52 83 87 C4-pitoisuus tilavuus-% 48 52 13 17 ISO 7941 Olefiinit tilavuus-% 12 14 Haihdutusjäämä mg/kg 50 50 NFM 41-015 Kokonaisrikkipitoisuus ppm-massa (1) 50 50 EN 24260 Rikkivety — Ei ole Ei ole ISO 8819 Kuparinauhakorroosio luokitus luokka 1 luokka 1 ISO 6251 (2) Vesi 0 °C:ssa Vapaa Vapaa Silmämääräinen tarkastus

2. Maakaasuvertailupolttoaineiden tekniset tiedot

Euroopassa on kaupan kahta eri polttoainelajia:

— H-ryhmä, jonka äärimmäiset vertailupolttoaineet ovat GR ja G23

— L-ryhmä, jonka äärimmäiset vertailupolttoaineet ovat G23 ja G25.

Seuraavassa esitetään yhteenveto vertailupolttoaineiden GR, G23 ja G25 ominaisuuksista.

Vertailupolttoaine GR Ominaisuustiedot Yksiköt Perusta Raja-arvot Testimenetelmä Pienin Suurin Koostumus: Metaani 87 84 89 Etaani 13 11 15 Tasapainosuhde (3) mooli-% — — 1 ISO 6974 Rikkipitoisuus mg/m3 (4) — — 10 ISO 6326-5





Vertailupolttoaine G23 Ominaisuustiedot Yksiköt Perusta Raja-arvot Testimenetelmä Pienin Suurin Koostumus: Metaani 92,5 91,5 93,5 Tasapainosuhde (5) mooli-% — — 1 ISO 6974 N2 7,5 6,5 8,5 Rikkipitoisuus mg/m3 (6) — — 10 ISO 6326-5





Vertailupolttoaine G25 Ominaisuustiedot Yksiköt Perusta Raja-arvot Testimenetelmä Pienin Suurin Koostumus: Metaani 86 84 88 Tasapainosuhde (7) mooli-% — — 1 ISO 6974 N2 14 12 16 Rikkipitoisuus mg/m3 (8) — — 10 ISO 6326-5

3. Kipinäsytytysmoottorien vertailupolttoaine

Parametri Yksikkö Raja-arvot (9) Testimenetelmä Julkaistu Pienin Suurin Tutkimusoktaaniluku, RON 95,0 — EN 25164 1993 Moottorioktaaniluku, MON 85,0 — EN 25163 1993 Tiheys 15 °C:ssa kg/m3 748 775 ISO 3675 1995 Reid-höyrynpaine kPa 56,0 95,0 EN 12 1993 Tislaus: — alkukiehumispiste °C 24 40 EN-ISO 3405 1988 — haihtunut 100 °C:ssa tilavuus-% 49,0 57,0 EN-ISO 3405 1988 — haihtunut 150 °C:ssa tilavuus-% 81,0 87,0 EN-ISO 3405 1988 — loppukiehumispiste °C 190 215 EN-ISO 3405 1988 Hiiltojäännös prosenttia — 2 EN-ISO 3405 Hiilivetyanalyysi: — olefiinit tilavuus-% — 10 ASTM D 1319 1995 — aromaattiset aineet tilavuus-% 28,0 40,0 ASTM D 1319 1995 — bentseeni tilavuus-% — 1,0 pr. EN 12177 1998 — tyydyttyneet hiilivedyt — tasapainosuhde ASTM D 1319 1995 Hiili-vetysuhde Ilmoitetaan Ilmoitetaan Hapettumisstabiilisuus (10) mn. 480 — EN-ISO 7536 1996 Happipitoisuus painoprosenttia — 2,3 EN 1601 1997 Hartsipitoisuus mg/ml — 0,04 EN-ISO 6246 1997 Rikkipitoisuus (11) mg/kg — 100 pr. EN-ISO 14596 1998 Kuparikorroosio 50 °C:ssa — 1 EN-ISO 2160 1995 Lyijypitoisuus g/l — 0,005 EN 237 1996 Fosforipitoisuus g/l — 0,0013 ASTM D 3231 1994

4 Puristussytytysmoottorien vertailupolttoaine (1)

Taulukko 1 (12) (22)

Maatalous- ja metsätraktorien ja liikkuvien työkoneiden vertailupolttoaine puristussytytysmoottoreille,jotka on tyyppihyväksytty täyttämään teholuokkien D–G raja-arvot

Raja-arvot ja yksiköt (13) Testausmenetelmä Setaaniluku (15) vähintään 45 (18) enintään 50 ISO 5165 Tiheys 15 °C:ssa vähintään 835 kg/m3 enintään 845 kg/m3 (21) ISO 3675, ASTM D 4052 Tislaus (14) 95 prosentin pisteessä enintään 370 °C ISO 3405 Viskositeetti 40 °C:ssa vähintään 2,5 mm2/s enintään 3,5 mm2/s ISO 3104 Rikkipitoisuus vähintään 0,1 painoprosenttia (20) enintään 0,2 painoprosenttia (19) ISO 8754, EN 24260 Leimahduspiste vähintään 55 °C ISO 2719 Suodatettavuuden rajalämpötila (CFPP) vähintään – enintään + 5 °C EN 116 Kuparikorroosio enintään 1 ISO 2160 Conradson-hiiltojäännös (10 prosenttia pohjasta) enintään 0,3 painoprosenttia ISO 10370 Tuhkapitoisuus enintään 0,01 painoprosenttia ASTM D 482 (23) Vesipitoisuus enintään 0,05 painoprosenttia ASTM D 95, D 1744 Neutralointiluku (vahva happo) vähintään 0,20 mg KOH/g Hapettumisstabiilisuus (16) enintään 2,5 mg/100 ml ASTM D 2274 Lisäaineet (17)





Taulukko 2

Maatalous- ja metsätraktorien ja liikkuvien työkoneiden vertailupolttoaine puristussytytysmoottoreille,jotka on tyyppihyväksytty täyttämään teholuokkien H–K raja-arvot

Parametri Yksikkö Raja-arvot (24) Testimenetelmä Pienin Suurin Setaaniluku (25) 52,0 54,0 EN-ISO 5165 Tiheys 15 °C:ssa kg/m3 833 837 EN-ISO 3675 Tislaus: 50 prosentin piste °C 245 — EN-ISO 3405 95 prosentin piste °C 345 350 EN-ISO 3405 lopullinen kiehumispiste °C — 370 EN-ISO 3405 Leimahduspiste °C 55 — EN 22719 Suodatettavuuden rajalämpötila (CFPP) °C — – 5 EN 116 Viskositeetti 40 °C:ssa mm2/s 2,5 3,5 EN-ISO 3104 Polysykliset aromaattiset hiilivedyt painoprosenttia 3,0 6,0 IP 391 Rikkipitoisuus (26) mg/kg — 300 ASTM D 5453 Kuparikorroosio — luokka 1 EN-ISO 2160 Conradson-hiiltojäännös (10 % pohjasta) painoprosenttia — 0,2 EN-ISO 10370 Tuhkapitoisuus painoprosenttia — 0,01 EN-ISO 6245 Vesipitoisuus painoprosenttia — 0,05 EN-ISO 12937 Neutralointiluku (vahva happo) mg KOH/g — 0,02 ASTM D 974 Hapettumisstabiilisuus (27) mg/ml — 0,025 EN-ISO 12205





Taulukko 3

Maatalous- ja metsätraktorien ja liikkuvien työkoneiden vertailupolttoaine puristussytytysmoottoreille,jotka on tyyppihyväksytty täyttämään teholuokkien L–R raja-arvot

Parametri Yksikkö Raja-arvot (28) Testausmenetelmä Pienin Suurin Setaaniluku (29) 54,0 EN-ISO 5165 Tiheys 15 °C:ssa kg/m3 833 865 EN-ISO 3675 Tislaus: 50 prosentin piste °C 245 — EN-ISO 3405 95 prosentin piste °C 345 350 EN-ISO 3405 lopullinen kiehumispiste °C — 370 EN-ISO 3405 Leimahduspiste °C 55 — EN 22719 Suodatettavuuden rajalämpötila (CFPP) °C — – 5 EN 116 Viskositeetti 40 °C:ssa mm2/s 2,3 3,3 EN-ISO 3104 Polysykliset aromaattiset hiilivedyt painoprosenttia 3,0 6,0 IP 391 Rikkipitoisuus (30) mg/kg — 10 ASTM D 5453 Kuparikorroosio — luokka 1 EN-ISO 2160 Conradson-hiiltojäännös (10 % pohjasta) painoprosenttia — 0,2 EN-ISO 10370 Tuhkapitoisuus painoprosenttia — 0,01 EN-ISO 6245 Vesipitoisuus painoprosenttia — 0,02 EN-ISO 12937 Neutralointiluku (vahva happo) mg KOH/g — 0,02 ASTM D 974 Hapettumisstabiilisuus (31) mg/ml — 0,025 EN-ISO 12205 Voitelevuus (kulumisjäljen halkaisija 60 °C:ssa suoritetun HFRR-testin jälkeen) μm — 400 CEC F-06-A-96 Rasvahappojen metyyliesterit (FAME) kielletty

(1) Arvo määritettävä vakio-olosuhteissa (293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa).

(2) Tällä menetelmällä ei välttämättä voida täsmällisesti määritellä, onko näytteessä syövyttäviä aineita, jos näyte sisältää korroosionestoaineita tai muita kemikaaleja, jotka vähentävät näytteen kuparinauhakorroosiota. Tämän vuoksi kyseisten aineiden lisääminen ainoastaan testimenetelmän antamaan tulokseen vaikuttamiseksi on kielletty.

(3) Inertit +C2+

(4) Arvo määritettävä vakio-olosuhteissa (293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa).

(5) Inertit (muut kuin N2) +C2 +C2+.

(6) Arvo määritettävä vakio-olosuhteissa (293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa).

(7) Inertit (muut kuin N2) +C2 +C2+.

(8) Arvo määritettävä vakio-olosuhteissa (293,2 K (20 °C) ja 101,3 kPa).

(9) Laatuvaatimuksissa ilmoitetut arvot ovat ”todellisia arvoja”. Raja-arvojen määrittämisessä on käytetty standardia ISO 4259 Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test ja vähimmäisarvon määrittämisessä 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin. Suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus). Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen tilastollisista syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis- ja vähimmäisrajat. Jos on tarpeen selvittää, täyttääkö polttoaine edellä tarkoitetut vaatimukset, sovelletaan standardin ISO 4259 vaatimuksia.

(10) Polttoaineessa voi olla hapetuksenestoaineita ja metallinsitojia, joita tavallisesti käytetään stabiloimaan jalostamon polttoainevirtoja, mutta peseviä/hajottavia lisäaineita tai liuotinöljyjä ei saa lisätä.

(11) Testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus on ilmoitettava.

(12) Jos moottorin tai ajoneuvon lämpöhyötysuhde on laskettava, polttoaineen lämpöarvo voidaan laskea seuraavasti:

Ominaisenergia (lämpöarvo) (netto) MJ/kg = (46,423 – 8,792 * d2 + 3,17 * d) * (1 – (x + y + s)) + 9,42 * s – 2,499 * x

jossa

d = tiheys lämpötilassa 288 K (15 °C) x = vesimassan osuus (%/100) y = tuhkamassan osuus (%/100) s = rikkimassan osuus (%/100).

(13) Laatuvaatimuksessa ilmoitetut arvot ovat ”todellisia arvoja”. Näiden raja-arvojen määrityksessä sovelletaan termejä standardista ISO 4259 Defining a Basis for Petroleum Product Quality Disputes ja pienimmän arvon määrittämisessä on käytetty 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin. Suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus).

Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen tilastollisista syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis- ja vähimmäisrajat. Jos polttoaineen vastaavuutta eritelmän vaatimusten kanssa joudutaan selvittämään, on sovellettava standardin ISO 4259 ehtoja.

(14) Edellä tarkoitetut arvot osoittavat haihtuneet määrät (talteenotto-% + häviö-%).

(15) Setaanilukualue ei ole 4R-vähimmäisvaatimuksen mukainen. Polttoaineen toimittajan ja käyttäjän välisten riitatapausten ratkaisemiseksi voidaan kuitenkin käyttää standardin ISO 4259 ehtoja, jos yksittäisten määritysten sijasta tehdään tarvittavan tarkkuuden saavuttamiseksi riittävän suuri määrä uusintamittauksia.

(16) Vaikka hapettumisvakautta säädellään, säilytysaika on todennäköisesti rajallinen. Varastointiolosuhteista ja -ajasta on tarvittaessa pyydettävä neuvoa tuotteen toimittajalta.

(17) Tämän polttoaineen on perustuttava ainoastaan suoratislattuihin polttoainejakeisiin ja krakkaustisleisiin; rikinpoisto on sallittu. Polttoaine ei saa sisältää metallisia lisäaineita eikä setaanin parannusaineita.

(18) Pienemmät arvot ovat sallittuja, ja siinä tapauksessa käytetyn vertailupolttoaineen setaaniluku on ilmoitettava.

(19) Suuremmat arvot ovat sallittuja, ja siinä tapauksessa käytetyn vertailupolttoaineen rikkipitoisuus on ilmoitettava.

(20) Tarkkailtava jatkuvasti markkinakehityksen huomioimiseksi. Sellaisen moottorin, jossa ei ole pakokaasun jälkikäsittelyä, alustavaksi hyväksymiseksi sallitaan hakijan pyynnöstä rikkitason vähimmäisarvoksi 0,050 painoprosenttia, jolloin mitattua hiukkastasoa on korjattava ylöspäin siihen keskimääräiseen arvoon, joka on nimellisesti määritelty polttoaineen rikkipitoisuudelle (0,150 painoprosenttia) seuraavan yhtälön mukaisesti:

PTadj = PT + [SFC * 0,0917 * (NSLF – FSF)]

jossa

PTadj = oikaistu PT-arvo (g/kWh) PT = mitattu painotettu ominaispäästöarvo hiukkaspäästölle (g/kWh) SFC = painotettu polttoaineen ominaiskulutus (g/kWh), laskettu jäljempänä olevan kaavan mukaisesti NSLF = rikkipitoisuuden massaosuuden nimellisen määrittelyn keskiarvo (eli 0,15 %/100) FSF = polttoaineen rikkipitoisuuden massaosuus (%/100)

Yhtälö painotetun polttoaineen ominaiskulutuksen laskemiseen:

jossa

Pi = Pm,i + PAE,i

Arvioitaessa tuotannon vaatimustenmukaisuutta tämän säännön kohdan 6 mukaisesti vaatimukset on täytettävä käyttämällä vertailupolttoainetta, jonka rikkipitoisuuden alaraja on 0,1 ja yläraja 0,2 painoprosenttia.

(21) Suuremmat arvot ovat sallittuja arvoon 855 kg/m3 saakka, ja siinä tapauksessa käytetyn vertailupolttoaineen tiheys on ilmoitettava. Arvioitaessa tuotannon vaatimustenmukaisuutta tämän säännön kohdan 6 mukaisesti vaatimusten on täytyttävä, kun käytetään vertailupolttoainetta, jonka tiheyden alaraja on 835 kg/m3 ja yläraja 845 kg/m3.

(22) Kaikkia polttoaineiden ominaisuuksia ja raja-arvoja on tarkkailtava markkinakehityksen huomioimiseksi.

(23) Korvataan standardilla EN/ISO 6245 täytäntöönpanopäivästä lähtien.

(24) Laatuvaatimuksissa ilmoitetut arvot ovat ”todellisia arvoja”. Raja-arvojen määrittämisessä on käytetty standardia ISO 4259 Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test ja vähimmäisarvon määrittämisessä 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin. Suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus).

Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen teknisistä syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu pienin ja suurin raja-arvo. Jos polttoaineen vastaavuutta eritelmän vaatimusten kanssa joudutaan selvittämään, on sovellettava standardin ISO 4259 ehtoja.

(25) Setaanilukualue ei ole 4R-vähimmäisvaatimuksen mukainen. Polttoaineen toimittajan ja käyttäjän välisten riitatapausten ratkaisemiseksi voidaan kuitenkin käyttää standardin ISO 4259 ehtoja, jos yksittäisten määritysten sijasta tehdään tarvittavan tarkkuuden saavuttamiseksi riittävän suuri määrä uusintamittauksia.

(26) Testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus on ilmoitettava.

(27) Vaikka hapettumisvakautta säädellään, säilytysaika on todennäköisesti rajallinen. Varastointiolosuhteista ja -ajasta on tarvittaessa pyydettävä neuvoa tuotteen toimittajalta.

(28) Laatuvaatimuksissa ilmoitetut arvot ovat ”todellisia arvoja”. Raja-arvojen määrittämisessä on käytetty standardia ISO 4259 Petroleum products – Determination and application of precision data in relation to methods of test ja vähimmäisarvon määrittämisessä 2R:n vähimmäispoikkeamaa nollasta ylöspäin. Suurimman ja pienimmän arvon määrittämisessä pienin poikkeama on 4R (R = toistettavuus).

Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen teknisistä syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu pienin ja suurin raja-arvo. Jos polttoaineen vastaavuutta eritelmän vaatimusten kanssa joudutaan selvittämään, on sovellettava standardin ISO 4259 ehtoja.

(29) Setaanilukualue ei ole 4R-vähimmäisvaatimuksen mukainen. Polttoaineen toimittajan ja käyttäjän välistenriitatapausten ratkaisemiseksi voidaan kuitenkin käyttää standardin ISO 4259 ehtoja, jos yksittäisten määritysten sijasta tehdään tarvittavan tarkkuuden saavuttamiseksi riittävän suuri määrä uusintamittauksia.

(30) Tyypin I testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus on ilmoitettava.

(31) Vaikka hapettumisvakautta säädellään, säilytysaika on todennäköisesti rajallinen. Varastointiolosuhteistaja -ajasta on tarvittaessa pyydettävä neuvoa tuotteen toimittajalta.