FI Euroopan unionin virallinen lehti L 176/128

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 113 – Symmetrisen lähivalon tai kaukovalon tai molempien aikaansaavien, hehkulampuilla, kaasupurkausvalonlähteillä tai LED-moduuleilla varustettujen moottoriajoneuvojen ajovalaisimien tyyppihyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

Täydennys 3 muutossarjaan 01 – Voimaantulopäivä: 9. lokakuuta 2014

SISÄLTÖ

SOVELTAMISALA

1. Määritelmät

2. Ajovalaisimen hyväksyntää koskeva hakemus

3. Merkinnät

4. Hyväksyntä

5. Yleiset vaatimukset

6. Valaistus

7. Väri

8. Ajovalaisintyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen

9. Tuotannon vaatimustenmukaisuus

10. Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta

11. Tuotannon lopettaminen

12. Hyväksyntätesteistä vastaavien tutkimuslaitosten ja tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet

13. Siirtymämääräykset

LIITTEET

1 Ilmoitus

2 Esimerkkejä hyväksyntämerkeistä

3 Pallokoordinaatistomittausjärjestelmä ja testauspisteiden sijainti

4 Toiminnassa olevien ajovalaisimien fotometristen ominaisuuksien vakauden testaus – luokkien B, C, D ja E täydellisten ajovalaisimien testit

5 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyä koskevat vähimmäisvaatimukset

6 Muovimateriaalista valmistettuja linssejä sisältäviä valaisimia koskevat vaatimukset – linssi- tai materiaalinäytteiden ja täydellisten valaisimien testaus

7 Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset

8 Fotometristen ominaisuuksien vakauden testauksessa käytettävät toimintajaksot

9 Symmetrisen lähivalon tuottavien ajovalaisimien valorajan määrittäminen ja terävyys sekä valaisimen suuntaaminen valorajan avulla

10 Vertailukeskipiste

11 Jännitemerkinnät

12 LED-moduuleja ja niitä sisältäviä ajovalaisimia koskevat vaatimukset

SOVELTAMISALA (1) (2),

Tämä sääntö koskee ajovalaisimia luokkien L, M, N ja T (3) ajoneuvoissa.

1. MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1.1 ’Linssillä’ tarkoitetaan ajovalaisimen (ajovalaisinyksikön) uloimmaista osaa, joka lähettää valoa valaisevan pinnan kautta.

1.2 ’Pinnoitteella’ tarkoitetaan linssin ulkopinnalle yhtenä tai useampana kerroksena lisättävää tuotetta.

1.3 ’Erityyppisillä ajovalaisimilla’ tarkoitetaan ajovalaisimia, jotka eroavat toisistaan esimerkiksi seuraavien olennaisten seikkojen osalta: 1.3.1 kauppanimi tai tavaramerkki, 1.3.2 optisen järjestelmän ominaisuudet, 1.3.3 sellaiset valaisimeen sisältyvät tai siitä puuttuvat osat, jotka voivat muuttaa optisia tuloksia toiminnan aikana tapahtuvan heijastuksen, valon taittumisen, absorption ja/tai vääristymisen vuoksi, 1.3.4 tuotettu valolaji (lähivalo, kaukovalo tai molemmat), 1.3.5 hehkulamppujen luokat, kaasupurkausvalonlähde tai valonlähdemoduulin tunnistuskoodit.

1.4 ’Eri luokkien (A tai B tai C tai D tai E) ajovalaisimilla’ tarkoitetaan ajovalaisimia, jotka ovat tunnistettavissa erityisten fotometristen ominaisuuksien perusteella.

1.5 ’Laitteen lähettämän valon väri’: Tähän sääntöön sovelletaan valon väriä koskevia määritelmiä, jotka on vahvistettu säännössä nro 48 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa hyväksynnän hakuhetkellä.

1.6 Ajoneuvon vasemmalle puolelle asennettavaksi tarkoitetun ja sitä vastaavan oikealle puolelle tarkoitetun, kahdesta ajovalaisimesta koostuvan järjestelmän katsotaan kuitenkin olevan samaa tyyppiä.

1.7 Tässä säännössä olevat viittaukset standardihehkulamppuihin ja sääntöön nro 37 viittaavat sääntöön nro 37 ja sen muutossarjoihin, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakuajankohtana.

1.8 Tässä säännössä olevat viittaukset standardikaasupurkausvalonlähteisiin ja sääntöön nro 99 viittaavat sääntöön nro 99 ja sen muutossarjoihin, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakuajankohtana.

1.9 ’Lisävalaisinyksiköllä’ tarkoitetaan sitä ajovalaisinjärjestelmän osaa, joka tuottaa kääntyvän valon. Se on riippumaton laitteesta, joka tuottaa pääasiallisen lähivalon, se voi koostua optisista, mekaanisista ja sähköisistä komponenteista ja se voidaan ryhmittää ja/tai rakenteellisesti yhdistää muiden valaisimien ja merkkivalolaitteiden kanssa.

1.10 Tähän sääntöön sovelletaan muita asiaankuuluvia määritelmiä, jotka annetaan säännöissä nro 48, 53 ja 74 ja niiden muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.

2. AJOVALAISIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVA HAKEMUS (4)

2.1 Hyväksyntähakemuksen tekee kauppanimen tai tavaramerkin omistaja tai tämän valtuutettu edustaja. Hakemuksessa on ilmoitettava seuraavat: 2.1.1 onko ajovalaisin tarkoitettu tuottamaan sekä lähivaloa että kaukovaloa vai ainoastaan toista näistä, 2.1.2 onko kyseessä luokan A vai B vai C vai D vai E ajovalaisin, 2.1.3 käytettyjen hehkulamppujen luokka sen mukaisesti kuin ne luetellaan säännössä nro 37 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa hyväksynnän hakuhetkellä. 2.1.4 mahdollisen kaasupurkausvalonlähteen luokka säännön nro 99 mukaisesti, 2.1.5 LED-moduulien tapauksessa valonlähdemoduulin tunnistuskoodit, 2.1.6 lisävalaisinyksikköjen tapauksessa lisävalaisinyksikön tunnistuskoodit.

2.2 Jokaiseen hyväksyntähakemukseen on liitettävä 2.2.1 kolmena kappaleena riittävän yksityiskohtaiset piirustukset, jotka mahdollistavat tyypin tunnistamisen ja joissa esitetään ajovalaisin edestä päin siten, että linssin mahdollisen urituksen yksityiskohdat näkyvät, sekä poikkileikkaus. Piirustuksista on käytävä ilmi hyväksyntämerkille varattu tila sekä tapauksen mukaan a) LED-moduulien tapauksessa piirustuksista on käytävä ilmi lisäksi moduulien tunnistuskoodeille varatut tilat b) lisävalaisinyksikköjen tapauksessa lisävalaisinyksiköissä ja pääasiallisen lähivalon tuottavissa ajovalaisimissa tunnistuskoodeille varattu tila c) lisävalaisinyksikköjen tapauksessa kohdan 6.2.8 vaatimukset täyttävien laitteiden geometriset asennusedellytykset. 2.2.2 lyhyt tekninen kuvaus, jossa annetaan seuraavat tiedot: 2.2.2.1 kaasupurkausvalaisimien tapauksessa virranrajoittimien merkki ja tyyppi, jos virranrajoitinta ei ole integroitu valonlähteisiin 2.2.2.2 LED-moduulien tapauksessa a) lyhyt tekninen kuvaus LED-moduuleista b) piirustus, jossa esitetään sähköiset ja fotometriset perusominaisuudet ja nimellisvalovirta sekä kunkin LED-moduulin osalta maininta, onko se vaihdettavissa vai ei c) elektronisen valonlähteensäätimen tapauksessa tiedot hyväksyntätesteissä tarvittavasta sähköisestä liitännästä 2.2.2.3 kääntyvän valon tuottavan ajovalaisimen tapauksessa vähimmäiskallistuskulmat kohdan 6.2.8.1 vaatimuksen täyttämiseksi 2.2.3 kaksi ajovalaisintyypin näytekappaletta. Kahdesta ajovalaisimesta koostuvan järjestelmän tapauksessa kustakin ajovalaisintypistä kaksi näytettä, yksi ajoneuvon vasemmalle ja yksi oikealle puolelle asennettavaksi tarkoitetusta valaisimesta. 2.2.4 luokan B tai C tai D tai E ajovalaisimien osalta linssien valmistuksessa käytetyn muovin testaamista varten: 2.2.4.1 luokan B tai C tai D tai E osalta neljätoista linssiä, 2.2.4.1.1 joista kymmenen voidaan korvata kymmenellä vähintään 60 × 80 mm:n suuruisella materiaalinäytteellä, joissa on tasomainen tai kupera ulkopinta ja keskellä vähintään 15 × 15 mm:n suuruinen olennaisilta osin tasomainen alue (kaarevuussäde vähintään 300 mm), 2.2.4.1.2 kunkin tällaisen linssin tai materiaalinäytteen on oltava valmistettu sarjatuotannossa käytettävällä menetelmällä 2.2.4.2 heijastin, johon linssit voidaan asentaa valmistajan ohjeiden mukaan. 2.2.5 säännön nro 99 mukaisilla valonlähteillä tai pelkästään LED-moduuleilla varustettujen ajovalaisimien tapauksessa muovimateriaalista valmistettujen valoa läpäisevien tai heijastavien osien testaamiseksi valonlähteiden ajovalaisimen sisällä aiheuttaman UV-säteilyn siedon osalta 2.2.5.1 yksi näyte kustakin ajovalaisimessa käytetystä asianomaisesta materiaalista tai yksi ajovalaisinnäyte, joka sisältää nämä materiaalit. Kunkin materiaalinäytteen on oltava ulkomuodoltaan ja mahdolliselta pintakäsittelyltään samanlainen kuin materiaali, jota on tarkoitus käyttää hyväksyttävänä olevassa ajovalaisimessa. 2.2.5.2 Valaisimen sisällä käytettävien materiaalien UV-siedon testaaminen ei ole välttämätöntä, 2.2.5.2.1 jos käytetään säännön nro 99 mukaisia vähän UV-säteilyä tuottavia kaasupurkausvalonlähteitä tai 2.2.5.2.2 jos käytetään ainoastaan tämän säännön liitteen 12 mukaisia vähän UV-säteilyä tuottavia LED-moduuleja tai 2.2.5.2.3 jos asianomaiset ajovalaisimen osat suojataan UV-säteilyltä esimerkiksi lasisuodattimilla. 2.2.6 tapauksen mukaan yksi virranrajoitin tai elektroninen valonlähteen säätölaite.

2.3 Jos materiaalit, joista linssit ja mahdollinen pinnoite on valmistettu, on jo testattu, niiden mukana on toimitettava kyseisten materiaalien ja pinnoitteiden ominaisuuksia koskeva testausseloste.

3. MERKINNÄT

3.1 Hyväksyntää varten toimitetuissa ajovalaisimissa on oltava hakijan kauppanimi tai tavaramerkki.

3.2 Valaisimien linssissä ja päärungossa (5) on oltava riittävän kokoiset tilat kohdassa 4 tarkoitetulle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Nämä tilat on osoitettava kohdassa 2.2.1 tarkoitetuissa piirustuksissa.

3.3 Ajovalaisimen takapuolelle on merkittävä käytettävien hehkulamppujen tai kaasupurkausvalonlähteen luokka.

3.4 Luokan E ajovalaisimissa voi olla merkittynä vertailukeskipiste valoa säteilevään pintaan liitteen 10 mukaisesti.

3.5 Luokan E ajovalaisimissa on oltava liitteessä 11 esitetyt jännitemerkinnät.

3.6 Valaisimiin, joissa käytetään LED-moduuleita, on oltava merkittynä nimellisjännite, nimellisteho ja valonlähdemoduulin tunnistuskoodi.

3.7 Hyväksyttävän valaisimen mukana toimitetuissa LED-moduuleissa on oltava 3.7.1 hakijan kauppanimi tai tavaramerkki merkittynä helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla. 3.7.2 moduulin tunnuskoodi merkittynä helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla. Tunnistuskoodi koostuu kirjaimista MD (lyhenteenä sanasta moduuli) ja hyväksyntämerkistä ilman kohdassa 4.2.1 määrättyä ympyrää sekä lisätunnuksista ja -merkeistä silloin, kun käytetään useita erilaisia valonlähdemoduuleita. Tämä tunnistuskoodi on merkittävä kohdassa 2.2.1 mainittuihin piirustuksiin. Hyväksyntämerkinnän ei tarvitse olla sama kuin siinä valaisimessa oleva hyväksyntämerkintä, jossa moduulia käytetään, mutta molempien merkintöjen on oltava saman hakijan. 3.7.3 Jos LED-moduulit eivät ole vaihdettavissa, LED-moduuleja koskevia merkintöjä ei vaadita.

3.8 Jos LED-moduulia ohjataan elektronisella valonlähteen säätimellä, joka ei ole osana LED-moduulia, säätimeen on merkittävä sen oma tunnistuskoodi sekä nimellistulojännite ja -teho.

3.9 Lisävalaisinyksiköiden tapauksessa pääasiallisen lähivalon tuottavissa ajovalaisimissa on oltava kohdassa 3.10.2 mainitut lisävalaisinyksiköiden tunnistuskoodit.

3.10 Lisävalaisinyksiköissä on oltava seuraavat merkinnät: 3.10.1 hakijan kauppanimi tai tavaramerkki merkittynä helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla, 3.10.2 hehkulankavalonlähteen tapauksessa hehkulamppujen luokat ja/tai LED-moduulien tapauksessa LED-moduulien nimellisjännite ja -teho ja tunnistuskoodit, 3.10.3 lisävalaisinyksiköiden tunnistuskoodit merkittynä helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla. Tunnistuskoodi koostuu kirjaimista ALU (Additional Lighting Unit), joita seuraa hyväksyntämerkintä ilman kohdassa 4.2.1 määrättyä ympyrää (esim. ALU E43 1234) ja, jos käytetään useita erilaisia lisävalaisinyksiköitä, sen jälkeen lisätunnukset tai -merkit (esim. ALU E43 1234-A, ALU E43 1234-B). Tämä tunnistuskoodi on merkittävä kohdassa 2.2.1 mainittuihin piirustuksiin. Hyväksyntämerkinnän ei tarvitse olla sama kuin siinä valaisimessa oleva hyväksyntämerkintä, jossa lisävalaisinyksikköjä käytetään, mutta molempien merkintöjen on oltava saman hakijan.

4. HYVÄKSYNTÄ

4.1 Yleistä

4.1.1 Jos ajovalaisintyypin kaikki kohdan 2 mukaisesti hyväksyntää varten toimitetut näytekappaleet täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään.

4.1.2 Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useamman kuin yhden säännön vaatimukset, yhden kansainvälisen hyväksyntämerkin kiinnittäminen riittää edellyttäen, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista täyttää sitä koskevat vaatimukset.

4.1.3 Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan tyyppihyväksyntänumero. Numeron ensimmäiset kaksi merkkiä ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämisajankohtana. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ajovalaisintyypille.

4.1.4 Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajovalaisintyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka valaisintyypin tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

4.1.5 Kohdassa 3.1 tarkoitetun merkin lisäksi jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaiseen ajovalaisimeen on kiinnitettävä kohdissa 4.2 ja 4.3 tarkoitettu hyväksyntämerkki kohdassa 3.2 tarkoitettuihin tiloihin.

4.2 Hyväksyntämerkinnän koostumus

Hyväksyntämerkintä muodostuu seuraavista osista:

4.2.1 kansainvälinen hyväksyntämerkintä, jonka osat ovat 4.2.1.1 E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (6), jotka ovat ympyrän sisällä, 4.2.1.2 kohdassa 3.1.4 tarkoitettu tyyppihyväksyntänumero,

4.2.2 seuraava lisätunnus: 4.2.2.1 vaakasuora kaksipäinen nuoli, jonka toinen pää osoittaa vasemmalle ja toinen oikealle, 4.2.2.2 ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan lähivalon osalta, kirjaimet C-AS luokan A ajovalaisimien osalta, C-BS luokan B ajovalaisimien osalta, WC-CS luokan C ajovalaisimien osalta, WC-DS luokan D ajovalaisimien osalta ja WC-ES luokan E ajovalaisimien osalta, 4.2.2.3 ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan kaukovalon osalta, kirjaimet R-BS luokan B ajovalaisimien osalta, WR-CS luokan C ajovalaisimien osalta, WR-DS luokan D ajovalaisimien osalta ja WR-ES luokan E ajovalaisimien osalta, 4.2.2.4 ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset sekä lähi- että kaukovalon osalta, kirjaimet CR-BS luokan B ajovalaisimien osalta, WCR-CS luokan C ajovalaisimien osalta, WCR-DS luokan D ajovalaisimien osalta ja WCR-ES luokan E ajovalaisimien osalta, 4.2.2.5 ajovalaisimissa, joissa on muovimateriaalista valmistettu linssi, kirjaimet PL, jotka merkitään kohdissa 4.2.1 ja 4.2.2 tarkoitettujen tunnusten lähelle, 4.2.2.6 ajovalaisimissa, jotka eivät kuulu luokkaan A ja jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset kaukovalon osalta, enimmäisvalovoima ilmaistuna kohdassa 6.3.3.2 määritellyllä viitemerkillä, joka sijaitsee lähellä E-kirjaimen sisältävää ympyrää.

4.2.3 Liitteen 4 kohdan 1.1.1.1 mukaisessa testausmenettelyssä käytettävästä toimintamuodosta ja liitteen 4 kohdan 1.1.1.2 mukaisista sallituista jännitteistä on kaikissa tapauksissa määrättävä tyyppihyväksyntälomakkeissa ja niille maille toimitettavissa ilmoituslomakkeissa, jotka ovat sopimuksen sopimuspuolia ja soveltavat tätä sääntöä. Laite on merkittävä tapauksen mukaan seuraavasti: 4.2.3.1 Tämän säännön vaatimuksia vastaavissa ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu siten, että lähivalon tuottava hehkulamppu, kaasupurkausvalonlähde tai LED-moduuli ei ole toiminnassa samanaikaisesti sellaisen muun valaisutoiminnon vastaavan laitteen kanssa, jonka kanssa se voi olla rakenteellisesti yhdistetty, hyväksyntämerkin lähivalotunnuksen jälkeen on merkittävä vinoviiva (/).

4.2.4 Hyväksyntänumeron kaksi merkkiä, jotka ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä, ja kohdan 4.2.2.1 mukainen nuoli voidaan merkitä edellä lueteltujen lisätunnusten lähelle.

4.2.5 Kohdissa 4.2.1–4.2.3 tarkoitettujen merkkien ja tunnusten on oltava helposti luettavissa ja pysyviä. Ne voidaan sijoittaa ajovalaisimen (läpinäkyvään tai läpinäkymättömään) sisä- tai ulkopuoliseen osaan, jota ei voida irrottaa ajovalaisimen valoa säteilevästä läpinäkyvästä osasta. Niiden on kuitenkin aina oltava näkyvissä, kun ajovalaisin on asennettuna ajoneuvoon tai kun jokin liikkuva osa on avattuna.

4.3 Hyväksyntämerkki

4.3.1 Tämän säännön liitteen 2 kuvissa 1–15 annetaan esimerkkejä tyyppihyväksyntämerkistä ja edellä mainituista lisätunnuksista.

4.3.2 Ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet 4.3.2.1 Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useiden sääntöjen vaatimukset, valaisimeen voidaan kiinnittää yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki. Merkki koostuu ympyrästä, jonka sisällä on E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, sekä hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa mihin tahansa kohtaan ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa seuraavin edellytyksin: 4.3.2.1.1 Se on näkyvissä kohdassa 4.2.5 tarkoitetulla tavalla. 4.3.2.1.2 Ryhmitetystä, yhdistetystä tai rakenteellisesti yhdistetystä valaisimesta ei voida poistaa valoa lähettävää osaa poistamatta samalla hyväksyntämerkkiä. 4.3.2.2 Kunkin valaisimen tunnus sen säännön mukaisesti, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty, ja muutossarjalle annettu, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaava järjestysnumero hyväksynnän myöntämispäivänä sekä vaadittu nuoli (tarvittaessa) on merkittävä 4.3.2.2.1 joko soveltuvalle valoa lähettävälle pinnalle 4.3.2.2.2 tai ryhmään siten, että kukin ryhmitetty, yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty valaisin voidaan selkeästi tunnistaa. 4.3.2.3 Yksittäisen hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty. 4.3.2.4 Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitetylle, yhdistetylle tai rakenteellisesti yhdistetylle valaisimelle. 4.3.2.5 Tämän säännön liitteen 2 kuvassa 13 esitetään esimerkkejä ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien hyväksyntämerkeistä kaikkien edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

4.3.3 Valaisimiin, joiden linssiä käytetään erityyppisten ajovalaisimien linssinä ja jotka on mahdollisesti rakenteellisesti yhdistetty muihin valaisimiin tai ryhmitetty muiden valaisimien kanssa, sovelletaan kohdan 4.3.2. määräyksiä. 4.3.3.1 Lisäksi, jos käytetään samaa linssiä, siihen voidaan kiinnittää kaikki erilaiset, erityyppisiin ajovalaisimiin tai valaisinyksiköihin viittaavat hyväksyntämerkit, jos myös ajovalaisimen päärungolla, vaikka sitä ei voisi erottaa linssistä, on kohdassa 3.2 kuvattu tila, jossa on hyväksyntämerkit varsinaisille toiminnoille. Jos erityyppisissä ajovalaisimissa on sama päärunko, kaikki erilaiset hyväksyntämerkit voidaan kiinnittää siihen. 4.3.3.2 Tämän säännön liitteen 2 kuvassa 14 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkeistä edellä mainitussa tapauksessa.

5. YLEISET VAATIMUKSET (7)

5.1 Jokaisen näytekappaleen on täytettävä kohtien 6–8 vaatimukset.

5.2 Ajovalaisimien on oltava siten valmistettuja, että ne säilyttävät niille määrätyt fotometriset ominaisuudet ja pysyvät tavanomaisessa käytössä hyvässä toimintakunnossa niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä huolimatta.

5.2.1 Ajovalaisimet on varustettava laitteella, joka mahdollistaa niiden säädön ajoneuvoissa siten, että ajovalaisimet täyttävät niitä koskevat määräykset. Laitteen ei tarvitse mahdollistaa vaakatasossa tapahtuvaa säätöä edellyttäen että ajovalaisimet on suunniteltu niin, että niissä voidaan säilyttää haluttu vaakasuora suuntaus myös pystysuoran suuntauksen säätämisen jälkeen. Kyseistä laitetta ei tarvitse asentaa yksiköihin, joissa heijastinta ja valoa hajottavaa linssiä ei voida erottaa toisistaan, jos kyseisiä yksiköitä käytetään ainoastaan ajoneuvoissa, joissa ajovalaisimia voidaan säätää muulla tavoin.

Jos lähivalon tuottava ajovalaisin ja kaukovalon tuottava ajovalaisin, jotka kumpikin on varustettu omilla hehkulampuilla, kaasupurkausvalonlähteellä tai LED-moduuleilla, asennetaan niin, että ne muodostavat yhden yksikön, säätölaitteella on voitava asianmukaisesti säätää kumpaakin optista järjestelmää erikseen.

5.2.2 Näitä vaatimuksia ei kuitenkaan sovelleta ajovalaisinyhdistelmiin, joiden heijastimet eivät ole jaettavissa ajovalaisimittain. Tämäntyyppisiin yhdistelmiin sovelletaan tämän säännön kohdan 6.3 vaatimuksia.

5.3 Luokka A, B, C tai D

5.3.1 Ajovalaisimet on varustettava säännön nro 37 mukaisesti hyväksytyillä hehkulampuilla ja/tai luokan C tai D ajovalaisinten tapauksessa LED-moduuleilla.

Jos käytetään kääntyvän valon tuottamiseen lisävalonlähteitä ja/tai lisävalaisinyksikköjä, voidaan käyttää vain säännön nro 37 soveltamisalaan kuuluvien luokkien hehkulamppuja, jos säännössä nro 37 ja sen tyyppihyväksynnän ajankohtana voimassa olevissa muutossarjoissa ei rajoiteta käyttöä kääntyvän valon tuottamiseen, ja/tai LED-moduuleja.

5.3.2 Pääasiallisen lähivalon tuottamiseen voidaan käyttää kahta hehkulankavalonlähdettä ja kaukovalon tuottamiseen useita hehkulankavalonlähteitä.

Mitä tahansa säännön nro 37 mukaista hehkulamppua voidaan käyttää, kunhan

a) käyttöä ei rajoiteta säännössä nro 37 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä

b) luokan A ja B osalta lampun vertailuvalovirta jännitteellä 13,2 V pääasiallisessa lähivalossa on enintään 900 lm

c) luokan C ja D osalta lampun vertailuvalovirta jännitteellä 13,2 V pääasiallisessa lähivalossa on enintään 2 000 lm.

Laitteen rakenteen on oltava sellainen, että hehkulampun voi asentaa ainoastaan oikeaan asentoon (8).

Hehkulampun kannan on oltava IEC:n julkaisussa 60061 määriteltyjen ominaisuuksien mukainen. Tässä yhteydessä käytetään tietolomaketta, joka koskee kyseisessä hehkulampputyypissä käytettävää kantaa.

5.3.3 LED-moduuleilla varustetut valaisimet

5.3.3.1 Mahdolliset elektroniset valonlähteen säätimet katsotaan ajovalaisimen osaksi. Ne voivat myös olla osa LED-moduuleita.

5.3.3.2 Ajovalaisimen ja LED-moduulien on oltava tämän säännön liitteessä 12 määriteltyjen asianomaisten vaatimusten mukaisia. Vaatimustenmukaisuus on testattava.

5.3.3.3 Pääasiallisen lähivalon tuottavien LED-moduulien kokonaisnimellisvalovirta mitataan liitteen 10 kohdan 5 mukaisesti. Enimmäis- ja vähimmäisarvot ovat seuraavat: Luokan A ajovalaisimet Luokan B ajovalaisimet Luokan C ajovalaisimet Luokan D ajovalaisimet Pääasiallinen lähivalo vähintään 150 lm 350 lm 500 lm 1 000 lm Pääasiallinen lähivalo vähintään 900 lm 1 000 lm 2 000 lm 2 000 lm

5.3.3.4 Vaihdettavan LED-moduulin tapauksessa on moduulin irrottaminen ja korvaaminen liitteen 12 kohdassa 1.4.1 tarkoitetulla tavalla osoitettava tutkimuslaitosta tyydyttävällä tavalla.

5.4 Luokan E ajovalaisimet

5.4.1 Ajovalaisin on varustettava säännön nro 99 mukaisesti hyväksytyillä kaasupurkausvalonlähteillä ja/tai LED-moduuleilla.

Jos käytetään kääntyvän valon tuottamiseen lisävalonlähteitä ja/tai lisävalaisinyksikköjä, voidaan käyttää vain säännön nro 37 soveltamisalaan kuuluvien luokkien hehkulamppuja, jos säännössä nro 37 ja sen tyyppihyväksynnän ajankohtana voimassa olevissa muutossarjoissa ei rajoiteta käyttöä kääntyvän valon tuottamiseen, ja/tai LED-moduuleja.

5.4.2 Käytettäessä vaihdettavia kaasupurkausvalonlähteitä lampun kannan on mitoituksen osalta vastattava IEC:n julkaisun 60061–2 tietolomakkeella esitettyjä ominaisuuksia käytetyn kaasupurkausvalonlähteen luokan mukaisesti. Kaasupurkausvalonlähteen on asetuttava helposti ajovalaisimeen.

5.4.3 LED-moduulien tapauksessa sovelletaan seuraavia vaatimuksia:

5.4.3.1 Mahdolliset elektroniset valonlähteen säätimet katsotaan ajovalaisimen osaksi. Ne voivat myös olla osa LED-moduuleita.

5.4.3.2 Ajovalaisimen ja LED-moduulien on oltava tämän säännön liitteessä 12 määriteltyjen asianomaisten vaatimusten mukaisia. Vaatimustenmukaisuus on testattava.

5.4.3.3 Pääasiallisen lähivalon tuottavien LED-moduulien kokonaisnimellisvalovirta mitataan liitteen 12 kohdan 5 mukaisesti. Vähimmäisarvo on seuraava: Luokan E ajovalaisimet Pääasiallinen lähivalo vähintään 2 000 lm

5.5 Lisäksi luokan B tai C tai D tai E ajovalaisimille on tehtävä liitteen 4 mukaiset täydentävät testit sen varmistamiseksi, että fotometriset ominaisuudet eivät kohtuuttomasti muutu.

5.6 Jos luokan B, C, D tai E ajovalaisimessa on muovimateriaalista valmistettu linssi, testit suoritetaan liitteen 6 vaatimusten mukaisesti.

5.7 Kaikkien mekaanisten, sähkömekaanisten tai muiden osien, joita käytetään ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu tuottamaan vuorotellen kaukovalo ja lähivalo, tai ajovalaisinjärjestelmissä, jotka sisältävät tai lisävalonlähteitä ja/tai lisävalaisinyksikköjä kääntyvän valon tuottamiseksi, on oltava sellaisia, että

5.7.1 laite on riittävän luja kestääkseen 50 000 käyttökertaa tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. Tämän vaatimuksen täyttymisen varmistamiseksi hyväksyntätesteistä vastaava tutkimuslaitos voi a) vaatia hakijaa toimittamaan tarvittavat välineet testin suorittamista varten b) luopua testauksesta, jos hakijan toimittaman valaisimen mukana on toimitettu rakenteeltaan samanlaisten ajovalaisimien hyväksyntätestauksesta vastaavan teknisen tutkimuslaitoksen antama testausseloste, jossa vahvistetaan vaatimuksen täyttyminen.

5.7.2 lukuun ottamatta kääntyvää valoa tuottavia lisävalonlähteitä ja lisävalaisinyksiköitä, järjestelmä vikaannuttuaan tuottaa automaattisesti lähivalot tai siirtyy tilaan, jonka fotometriset arvot ovat enintään 1 200 cd vyöhykkeellä 1 ja vähintään 2 400 cd pisteessä 0,86D-V, esimerkiksi sammuttamalla tai himmentämällä valokeila, suuntaamalla se alas ja/tai korvaamalla toimintamuoto toisella,

5.7.3 lukuun ottamatta kääntyvää valoa tuottavia lisävalonlähteitä ja lisävalaisinyksiköitä, lähivaloon tai kaukovaloon siirryttäessä ei ole mahdollista, että mekanismi pysähtyisi näiden kahden asennon väliin,

5.7.4 käyttäjä ei pysty tavallisin työkaluin muuttamaan liikkuvien osien muotoa tai asentoa.

5.8 Luokan E ajovalaisin ja virranrajoitin eivät saa tuottaa säteily- tai siirtojohtohäiriöitä, jotka voisivat aiheuttaa vikatoimintoja ajoneuvon muissa sähköjärjestelmissä (9).

5.9 Säännön nro 48 kohdissa 2.7.1.1.3 ja 2.7.1.1.7 annettujen määritelmien mukaisesti on sallittua käyttää LED-moduuleja, joissa on kantoja muita valonlähteitä varten. Tästä määräyksestä huolimatta ei ole sallittua käyttää LED-moduulien ja muiden valonlähteiden yhdistelmää lähi- tai kunkin ajovalon tuottamiseen tämän säännön mukaisesti.

5.10 LED-moduulin on oltava

a) poistettavissa laitteesta ainoastaan työkaluja käyttämällä, ellei kyseistä LED-moduulia koskevassa ilmoituslomakkeessa ilmoiteta, että moduuli on ei-vaihdettavaa tyyppiä

b) suunniteltu niin, että työkalujen käytöstä huolimatta moduulia ei voida mekaanisesti vaihtaa mihinkään toiseen vaihdettavaan valonlähteeseen.

6. VALAISTUS

6.1 Yleiset määräykset

6.1.1 Ajovalaisimien on oltava sellaisia, että niiden tuottama lähivalo antaa riittävän valaistuksen ilman häikäisyä ja että kaukovalo antaa hyvän valaistuksen.

6.1.2 Ajovalaisimen tuottama valovoima mitataan 25 m:n etäisyydeltä käyttäen valokennoa, jonka tehoalue on sivuiltaan 65 mm:n kokoisen neliön sisällä. Piste HV on pystysuoran napa-akselin sisältävän koordinaatiston keskipiste. Suora H kulkee vaakasuorassa pisteen HV kautta (ks. tämän säännön liite 3).

6.1.3 Luokka A, B, C tai D

6.1.3.1 LED-moduuleita lukuun ottamatta ajovalaisimet on tarkastettava värittömällä vakiohehkulampulla, joka on suunniteltu 12 V:n nimellisjännitteelle. Ajovalaisimen tarkastuksen aikana hehkulampun napojen jännitettä säädetään siten, että saavutetaan asiaa koskevassa säännön nro 37 tietolomakkeessa kullekin hehkulampulle ilmoitetun mukainen vertailuvalovirta jännitteellä 13.2 V.

Jotta vakiohehkulamppua voidaan suojella fotometristen mittausten aikana, mittaukset voidaan tehdä myös käyttäen muuta kuin vertailuvalovirtaa jännitteellä 13,2 V. Jos testauslaboratorio päättää tehdä mittaukset tällä tavalla, valovoima on korjattava kertomalla mitattu arvo vakiohehkulampun kertoimella Flamp, jotta voidaan tarkastaa fotometristen vaatimusten täyttyminen. Tällöin

F lamp = Φ reference / Φ test, jossa

Φ reference on vertailuvalovirta jännitteellä 13,2 V säännön nro 37 asianomaisen tietolomakkeen mukaisesti

Φ test on mittauksessa käytetty todellinen valovirta.

6.1.3.2 Sen mukaan, kuinka monelle hehkulampulle ajovalaisin on suunniteltu, pidetään hyväksyttävänä, jos se täyttää kohdan 6 vaatimukset samalla vakiohehkulamppumäärällä, jotka voidaan toimittaa ajovalaisimen mukana.

6.1.3.3 LED-moduulit testataan tapauksen mukaan jännitteellä 6,3 V tai 13,2 V, ellei tässä säännössä muuta määrätä. Valonlähteen elektronisen säätölaitteen avulla toimivat LED-moduulit on testattava hakijan antamien ohjeiden mukaisesti.

6.1.4 Luokan E ajovalaisimet, joissa on säännön nro 99 mukaiset kaasupurkausvalonlähteet

6.1.4.1 Ajovalaisimen katsotaan täyttävän vaatimukset, jos tässä kohdassa 6 vahvistetut fotometriset vaatimukset täyttyvät yhdellä valonlähteellä, jota on vanhennettu vähintään 15 syklin ajan säännön nro 99 liitteen 4 kohdan 4 mukaisesti.

Jos kaasupurkausvalonlähde hyväksytään säännön nro 99 mukaisesti, sen on oltava vakiovalonlähde ja sen valovirta voi poiketa säännössä nro 99 määritellystä nimellisvalovirrasta. Tässä tapauksessa valaistusarvoja on korjattava vastaavasti.

Edellä tarkoitettu korjaus ei koske hajavalaisinjärjestelmiä, joissa käytetään ei-vaihdettavia kaasupurkausvalonlähteitä, eikä ajovalaisimia, joissa käytetään kokonaan tai osittain integroituja virranrajoittimia.

Jos kaasupurkausvalonlähdettä ei hyväksytä säännön nro 99 mukaisesti, sen on oltava sarjavalmisteinen ei-vaihdettava valonlähde.

Virranrajoittimen napoihin syötettävä jännite on 13,2 V ± 0,1 V 12 voltin järjestelmien tapauksessa tai muu määrätty jännite (ks. liite 11).

6.1.4.2 Mitat, jotka määrittelevät vakiokaasupurkausvalonlähteen sisällä olevan valokaaren paikan, esitetään säännön nro 99 vastaavassa tietolomakkeessa.

6.1.4.3 Neljä sekuntia sellaisen ajovalaisimen sytyttämisen jälkeen, joka on ollut pois toiminnasta vähintään 30 minuuttia, on saavutettava vähintään 37 500 kandelan arvo kaukovalon pisteessä HV ja 3 750 kandelan arvo lähivalon pisteessä 2 (0,86D-V) ajovalaisimilla, jotka sisältävät sekä kaukovalo- että lähivalotoiminnon, ja 3 750 kandelan arvo pisteessä 2 (0,86D-V) ajovalaisimilla, jotka sisältävät vain lähivalotoiminnon. Virtalähteen on oltava riittävä tuottamaan vaadittava nopeasti kasvava suurvirtapulssi.

6.1.5 LED-moduuleilla varustetut luokan E valaisimet

6.1.5.1 LED-moduulit testataan tapauksen mukaan jännitteellä 6,3 V tai 13,2 V, ellei tässä säännössä muuta määrätä. Valonlähteen elektronisen säätölaitteen avulla toimivat LED-moduulit on testattava hakijan antamien ohjeiden mukaisesti.

6.1.6 Jos ajovalaisinjärjestelmissä on lisävalonlähteitä ja/tai lisävalaisinyksiköitä, joita käytetään kääntyvän valon tuottamiseen, lisävalonlähteet on mitattava kohtien 6.1.3, 6.1.4 ja 6.1.5 mukaisesti.

6.2 Lähivaloja koskevat vaatimukset

6.2.1 Oikeaa suuntausta varten pääasiallisen lähivalon on tuotettava tarpeeksi terävä valoraja, jotta sen avulla voidaan suorittaa asianmukainen visuaalinen säätö kohdan 6.2.2 mukaisesti. Suuntaus on tehtävä käyttämällä tasaista pystysuuntaista mittaustasoa, joka sijoitetaan 10 tai 25 metrin etäisyydelle ajovalaisimen eteen suorakulmaisesti akseliin H-V nähden. Mittaustason on oltava riittävän leveä, jotta lähivalon valorajaa voidaan tarkastella vähintään 5 asteen alueella suoran V-V molemmilla puolilla. Valorajan on oltava olennaisesti vaakasuuntainen ja mahdollisimman suora vähintään pisteestä 3° L pisteeseen 3° R. Jos silmämääräinen suuntaus aiheuttaa ongelmia tai tulkinnanvaraisia asentoja, on käytettävä liitteen 9 kohdissa 2 ja 4 kuvattua laitemittausta ja tarkastettava valorajan laatu eli terävyys ja lineaarisuus toiminnan aikana.

6.2.2 Pääasiallinen lähivalo on suunnattava seuraavasti:

6.2.2.1 Vaakasäätö: Valokeila on mahdollisimman symmetrinen suhteessa suoraan V–V.

6.2.2.2 Pystysäätö: Valorajan vaakaosa säädetään nimellisasentoonsa (0,57 astetta) suoran H-H alapuolella. Jos pystysuuntaista säätöä vaadittuun asentoon ei voida tehdä toistuvasti sallittujen toleranssien puitteissa, on käytettävä liitteen 9 kohdissa 4 ja 5 määriteltyä laitemittaustapaa valorajan vaaditun vähimmäislaadun varmentamiseksi ja valokeilan suuntaamiseksi pysty- ja vaakasuunnassa.

6.2.3 Näin suunnattuna ajovalaisimen on, jos sille haetaan hyväksyntää yksinomaan lähivalona (10), täytettävä kohdissa 6.2.5 ja 6.2.6 esitetyt vaatimukset. Jos ajovalaisinta käytetään sekä lähivalon että kaukovalon tuottamiseen, sen on täytettävä kohdissa 6.2.5, 6.2.6 ja 6.3 esitetyt vaatimukset.

6.2.4 Jos näin suunnattu ajovalaisin ei täytä kohdissa 6.2.5, 6.2.6 ja 6.3 esitettyjä vaatimuksia, sen suuntausta voidaan muuttaa (lukuun ottamatta ajovalaisimia, joissa ei ole mekanismia vaakasuuntauksen säätämiseksi) sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 0,5 astetta eikä ylös tai alas enempää kuin 0,25 astetta. Jotta suuntaaminen valorajan avulla helpottuisi, ajovalaisin voidaan osittain peittää valorajan terävöittämiseksi. Valoraja ei kuitenkaan saa ylittää suoraa H - H.

6.2.5 Lähivalon on oltava jäljempänä olevassa taulukossa ja liitteen 3 soveltuvassa kuvassa asetettujen vaatimusten mukainen.

Huomautuksia:

Luokan E ajovalaisimien virranrajoittimiin syötetty jännite on joko 13,2 ± 0,1 V (12 voltin järjestelmien tapauksessa) tai muu määrätty jännite (ks. liite 11).

D tarkoittaa suoran H–H alapuolta. U tarkoittaa suoran H–H yläpuolta. R tarkoittaa viivan V–V oikeaa puolta. L tarkoittaa viivan V–V vasenta puolta.

6.2.5.1 Luokan A ajovalaisimet (kuva B liitteessä 3):

Testipiste/-viiva/-alue Kulmakoordinaatit – asteina (11) Vaadittu valovoima kandeloina Kaikki pisteet alueella 1 0°–15°U 5°L–5°R ≤ 320 cd Kaikki pisteet suoralla 25L–25R 1,72°D 5°L–5°R ≥ 1 100 cd Kaikki pisteet suoralla 12,5L-12,5R 3,43°D 5°L–5°R ≥ 550 cd

6.2.5.2 Luokan B ajovalaisimet (kuva C liitteessä 3):

Testauspiste/ -viiva/-alue Kulmakoordinaatit – asteina (12) Vaadittu valovoima kandeloina Kaikki pisteet alueella 1 0°–15°U 5°L–5°R ≤ 700 cd Kaikki pisteet suoralla 50L–50R paitsi 50V 0,86°D 2,5°L–2,5°R ≥ 1 100 cd Piste 50 V 0,86°D 0 ≥ 2 200 cd Kaikki pisteet suoralla 25L–25R 1,72°D 5°L–5°R ≥ 2 200 cd Kaikki pisteet alueella 2 0,86°D–1,72°D 5°L–5°R ≥ 1 100 cd

6.2.5.3 Luokan C, D tai E ajovalaisimet (kuva D liitteessä 3)

Testauspiste/ -viiva/-alue Testauspisteen kulmakoordinaatit asteina (13) Vaadittu valovoima kandeloina Vähintään Enintään Luokka C Luokka D Luokka E Luokat C, D, E 1 0,86°D 3,5°R 2 000 2 000 2 500 13 750 2 0,86°D 0 2 450 4 900 4 900 — 3 0,86°D 3,5°L 2 000 2 000 2 500 13 750 4 0,50°U 1,50°L ja 1,50°R — — — 900 5 2,00°D 15°L ja 15°R 550 1 100 1 100 — 6 4,00°D 20°L ja 20°R 150 300 600 — 7 0 0 — — — 1 700 Viiva 1 2,00°D 9°L–9°R 1 350 1 350 1 900 — 8 (14) 4,00°U 8,0°L ( 14 ) 700 9 (14) 4,00°U 0 700 10 (14) 4,00°U 8,0°R 700 11 (14) 2,00°U 4,0°L ( 14 ) 900 12 (14) 2,00°U 0 900 13 (14) 2,00°U 4,0°R 900 14 (14) 0 8,0°L ja 8,0°R 50 cd (14) 50 cd (14) 50 cd (14) — 15 (14) 0 4,0°L ja 4,0°R 100 cd (14) 100 cd (14) 100 cd (14) 900 Alue 1 1°U/8°L-4°U/8°L-4°U/8°R-1°U/8°R-0/4°R-0/1°R-0,6°U/0–0/1°L-0/4°L-1°U/8°L — — — 900 Alue 2 > 4 U – < 15 U 8°L–8°R — — — 700

Muut yleiset tekstit:

E-tyyppihyväksyntä vertailuvalovirralla säännön nro 37 mukaisesti.

Nimellissuuntaus fotometrian osalta:

Pystysuunnassa: 1 prosentti D (0,57 °D) Vaakasuunnassa: 0°

Sallitut poikkeamat fotometrian osalta:

Pystysuunnassa: 0,3°D–0,8°D Vaakasuunnassa: ± 0,5°D L-R

6.2.6 Valon on jakauduttava mahdollisimman tasaisesti alueille 1 ja 2 luokan C, D ja E ajovalaisimien osalta.

6.2.6.1 Lisävalonlähteet tai lisävalaisinyksiköt eivät kuitenkaan saa kytkeytyä toimintaan, jos kallistuskulma on pienempi kuin 3 astetta.

6.2.7 Pääasiallisen lähivalon tuottamiseen voidaan käyttää joko yhtä tai kahta hehkulankavalonlähdettä (luokat A, B, C ja D), yhtä kaasupurkausvalonlähdettä (luokka E) tai yhtä tai useampaa LED-moduulia (luokat C, D ja E).

6.2.8 Kääntyvän valon tuottamiseen voidaan käyttää lisävalonlähteitä ja/tai lisävalaisinyksikköjä, kunhan seuraavat vaatimukset täyttyvät:

6.2.8.1 Seuraavan valaistusvaatimuksen on täytyttävä, kun pääasialliset lähivalot ja vastaavat kääntyvän valon tuottamiseen käytetyt lisävalonlähteet kytketään toimintaan yhtäaikaisesti: a) Vasemmalle suuntautuvassa kallistuksessa (kun moottoripyörää käännetään pituusakseliinsa nähden vasemmalle) valovoima-arvot saavat olla enintään 900 cd alueella, joka ulottuu suorasta HH 15 astetta suoran HH yläpuolelle ja suorasta VV 10 astetta vasemmalle. b) Oikealle suuntautuvassa kallistuksessa (kun moottoripyörää käännetään pituusakseliinsa nähden oikealle) valovoima-arvot saavat olla enintään 900 cd alueella, joka ulottuu suorasta HH 15 astetta suoran HH yläpuolelle ja suorasta VV 10 astetta oikealle.

6.2.8.2 Testi on tehtävä käyttäen hakijan täsmentämää vähimmäiskallistuskulmaa, jolla tilannetta simuloidaan esim. testausalustan avulla.

6.2.8.3 Tässä mittauksessa voidaan hakijan pyynnöstä mitata pääasiallinen lähivalo ja kääntyvän valon tuottamiseen käytettävät lisävalonlähteet erikseen, ja määrättyjen valovoima-arvojen noudattaminen voidaan määrittää näin saatujen fotometristen arvojen yhdistelmällä.

6.3 Kaukovaloja koskevat vaatimukset

6.3.1 Jos ajovalaisin on suunniteltu tuottamaan kaukovalo ja lähivalo, kaukovalon valovoima mittaustasolla on mitattava ajovalaisimen suuntauksen ollessa sama kuin kohdassa 6.2. Jos ajovalaisin tuottaa ainoastaan kaukovaloa, se on säädettävä siten, että suurimman valovoiman alue (IM) keskitetään suorien H-H ja V-V leikkauspisteeseen. Kyseisen ajovalaisimen tarvitsee täyttää vain kohdassa 6.3 tarkoitetut vaatimukset.

6.3.2 Riippumatta lähivalon tuottamiseen käytetyn valonlähteen tyypistä (LED-moduuli, hehkulankavalonlähde tai kaasupurkausvalonlähde), kuhunkin erilliseen kaukovaloon voidaan käyttää useita valonlähteitä:

a) yhtä tai useampaa säännössä nro 37 lueteltua hehkulankavalonlähdettä (luokat A, B, C ja D) tai

b) säännössä nro 99 lueteltuja kaasupurkausvalonlähteitä (luokka E) tai

c) LED-moduuleita (luokat C, D ja E).

6.3.3 Lukuun ottamatta luokan A ajovalaisimia kaukovalon valovoiman on täytettävä joko kohdan 6.3.3.1 (ensisijainen kaukovalo) tai kohdan 6.3.3.2 (toissijainen kaukovalo) vaatimukset.

Kohdan 6.3.3.1 vaatimusten mukainen ensisijainen kaukovalo voidaan hyväksyä joka tapauksessa.

Kohdan 6.3.3.2 vaatimusten mukainen toissijainen kaukovalo voidaan hyväksyä vain siinä tapauksessa, että sitä käytetään yhdessä lähivalon tai ensisijaisen kaukovalon kanssa. Tämä on ilmoitettava selvästi liitteessä 1 olevan ilmoituslomakkeen kohdassa 9.1.

6.3.3.1 Ensisijaisen kaukovalon valovoiman on oltava seuraavan taulukon mukainen (kuva E liitteessä 3):

Testauspisteen numero Testauspisteen kulmakoordinaatit asteina (15) Vaadittu valovoima (cd) Luokka B Luokka C Luokka D ja E MIN MAX MIN MAX MIN MAX 1 H-V 16 000 — 20 000 — 30 000 — 2 H-2,5°R ja 2,5°L 9 000 — 10 000 — 20 000 — 3 H-5°R ja 5°L 2 500 — 3 500 — 5 000 — 4 H-9°R ja 9°L — — 2 000 — 3 400 — 5 H-12°R ja 12°L — — 600 — 1 000 — 6 2°U-V — — 1 000 — 1 700 — Valon vähimmäisvoimakkuus enimmäisarvosta (IM) 20 000 — 25 000 — 40 000 — Valon enimmäisvoimakkuus enimmäisarvosta (IM) — 215 000 — 215 000 — 215 000

6.3.3.2 Toissijaisen kaukovalon valovoiman on oltava seuraavan taulukon mukainen (kuva F liitteessä 3):

Testauspisteen numero Testauspisteen kulmakoordinaatit asteina (16) Vaadittu valovoima (cd) Luokka B Luokka C Luokka D ja E MIN MAX MIN MAX MIN MAX 1 H-V 16 000 — 20 000 — 30 000 — 2 H-2,5°R ja 2,5°L 9 000 — 10 000 — 20 000 — 3 H-5°R ja 5°L 2 500 — 3 500 — 5 000 — 6 2°U-V — — 1 000 — 1 700 — Valon vähimmäisvoimakkuus enimmäisarvosta (IM) 20 000 — 25 000 — 40 000 — Valon enimmäisvoimakkuus enimmäisarvosta (IM) — 215 000 — 215 000 — 215 000

6.3.4 Kohdissa 4.2.2.6 ja 6.3.3.1 tai 6.3.3.2 tarkoitettu kyseisen enimmäisvoimakkuuden (IM) viitemerkki (I′M) saadaan määrittämällä seuraava suhde:

I′M = IM/4 300

Tämä arvo on pyöristettävä arvoon 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.

6.4 Säädettävällä heijastimella varustettujen ajovalaisimien osalta suoritetaan lisätestejä sen jälkeen, kun heijastinta on siirretty heijastimen alkuasennosta ajovalaisimen säätölaitteella pystysuoraan ± 2 astetta tai vähintään ääriasentoon, jos tämä on alle 2 astetta. Sen jälkeen ajovalaisin suunnataan kokonaisuudessaan uudelleen (esimerkiksi goniometrin avulla) siirtämällä sitä sama määrä asteita vastakkaiseen suuntaan kuin mihin heijastinta on siirretty. Seuraavat mittaukset on suoritettava ja pisteiden on oltava vaadittujen rajojen sisällä:

Lähivalo : pisteet HV ja 0,86 D–V Kaukovalo : IM ja piste HV (prosentteina IM:stä)

6.5 Kohdissa 6.2 ja 6.3 tarkoitetut valaistuksen arvot kankaalla on mitattava fotoreseptorilla, jonka tehoalueen on oltava sivuiltaan 65 mm:n suuruisen neliön sisällä.

7. VÄRI

7.1 Lähetetyn valon on oltava väriltään valkoista.

8. AJOVALAISINTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

8.1 Kaikista ajovalaisintyyppiin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle, joka on hyväksynyt kyseisen ajovalaisintyypin. Kyseinen hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen 8.1.1 katsoa, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole havaittavia kielteisiä vaikutuksia ja että ajovalaisin joka tapauksessa täyttää edelleen vaatimukset, tai 8.1.2 vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

8.2 Hyväksynnän vahvistamisesta tai epäämisestä sekä tehdyistä muutoksista on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille kohdan 4.1.4 mukaisella menettelyllä.

8.3 Tyyppihyväksynnän laajentamisen myöntävä toimivaltainen viranomainen antaa kullekin laajentamista koskevalle ilmoituslomakkeelle sarjanumeron ja ilmoittaa asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

9. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksen 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) mukaisia ja täytettävä seuraavat vaatimukset:

9.1 Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät ajovalaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät kohtien 6 ja 7 vaatimukset.

9.2 Tämän säännön liitteessä 5 asetettuja tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontaa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.

9.3 Tämän säännön liitteessä 7 asetettuja tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.

9.4 Tyyppihyväksynnän myöntänyt viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantolaitoksessa sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tarkastus suoritetaan yleensä joka toinen vuosi.

9.5 Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.

9.6 Tämän säännön kohdassa 6.2.5.3 tarkoitettuja mittauspisteitä 8–15 ei oteta huomioon.

10. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

10.1 Tähän sääntöön perustuvalle ajovalaisintyypille myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos vaatimuksia ei noudateta tai jos hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.

10.2 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen osapuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

11. TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa tämän säännön perusteella hyväksytyn ajovalaisimen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

12. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TUTKIMUSLAITOSTEN JA TYYPPIHYVÄKSYNTÄVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen osapuolien on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille ilmoitus muissa maissa tapahtuvasta hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta on lähetettävä.

13. SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET

13.1 Tämän säännön muutossarjan 01 voimaantulosta alkaen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa evätä tähän sääntöön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, perustuvia hyväksyntiä.

13.2 Siihen asti, kun tämän säännön muutossarjan 01 voimaantulosta on kulunut 60 kuukautta, siltä osin kuin kyse on muutossarjalla 01 tehdyistä muutoksista, jotka koskevat pallokoordinaatistojärjestelmällä tehtäviä testausmenettelyjä ja valovoima-arvojen vahvistamista, ja jotta tutkimuslaitokset (testilaboratoriot) pystyvät saattamaan testauslaitteensa ajan tasalle, mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa kieltäytyä myöntämästä hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, kun käytössä olevaa testauslaitteistoa käytetään siten, että arvot muunnetaan sopivalla tavalla ja tyyppihyväksynnästä vastaavaa viranomaista tyydyttävästi.

13.3 Kun muutossarjan 01 voimaantulopäivästä on kulunut 60 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat antaa hyväksynnän vain, jos hyväksyttäväksi esitetty ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset, sellaisena kuin sääntö on muutettuna muutossarjalla 01.

13.4 Ajovalaisimien hyväksynnät, jotka on annettu tämän säännön perusteella ennen muutossarjan 01 voimaantuloa, pysyvät voimassa rajoittamattoman ajan.

13.5 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa kieltäytyä laajentamasta hyväksyntää, joka on annettu tämän säännön aiempien muutossarjojen perusteella.

(1) Ajovalaisimien asentamisesta määrätään valaisin- ja merkkivalolaitteiden asentamisesta annetuissa säännöissä.

(2) Tämän säännön vaatimukset eivät estä tätä sääntöä soveltavaa sopimuspuolta kieltämästä sellaisen tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi, ja mekaanisen (pyyhkimillä varustetun) ajovalaisimen puhdistuslaitteen yhdistelmää.

(3) Sellaisina kuin ne määritellään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.2) kohdassa 2.

(4) Kaasupurkausvalonlähteet, ks. sääntö nro 99.

(5) Jos linssiä ei voi irrottaa ajovalaisimen päärungosta, kohdan 4.2.5 mukainen merkintä on riittävä.

(6) Vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten tunnusnumerot esitetään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 3 (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev. 2/Amend.1).

(7) Hehkulamppujen tekniset vaatimukset: ks. sääntö nro 37. Kaasupurkausvalonlähteitä koskevat tekniset vaatimukset: ks. sääntö nro 99.

(8) Ajovalaisimen katsotaan täyttävän tämän kohdan vaatimukset, jos hehkulamppu voidaan kiinnittää helposti ajovalaisimeen ja asetusulokkeet voidaan sovittaa oikein reikiinsä myös pimeässä.

(9) Sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevat vaatimukset vaihtelevat ajoneuvotyypeittäin.

(10) Tällainen erityinen lähivalovalaisin voi sisältää kaukovalon, johon ei sovelleta vaatimuksia.

(11) 0,25°:n poikkeama sallittu kussakin erillisessä fotometriatestipisteessä, ellei toisin ole mainittu.

(12) 0,25°:n poikkeama sallittu kussakin erillisessä fotometriatestipisteessä, ellei toisin ole mainittu.

(13) 0,25°:n poikkeama sallittu kussakin erillisessä fotometriatestipisteessä, ellei toisin ole mainittu.

(14) Mitattaessa näitä pisteitä säännön nro 50 tai 7 mukaisesti hyväksytyn etuvalaisimen on hakijan pyynnöstä oltava toiminnassa, jos se on ryhmitetty, yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty valaisin.

(15) 0,25°:n poikkeama sallittu kussakin erillisessä fotometriatestauspisteessä, ellei toisin ole mainittu.

(16) 0,25°:n poikkeama sallittu kussakin erillisessä fotometriatestauspisteessä, ellei toisin ole mainittu.

LIITE 1 ILMOITUS (Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

LIITE 2 ESIMERKKEJÄ HYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ Kuva 1 Kuva 2 Ajovalaisin, jossa on jompikumpi edellä esitetyistä hyväksyntämerkeistä, on hyväksytty Alankomaissa (E 4) säännön nro 113 mukaisesti hyväksyntänumerolla 243 ja täyttää tämän säännön vaatimukset sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01. Kirjaimet C-AS (kuva 1) ilmaisevat, että kyseessä on lähivaloa tuottava luokan A ajovalaisin, ja kirjaimet CR-BS (kuva 2), että kyseessä on sekä lähi- että kaukovaloa tuottava luokan B ajovalaisin. Huomautus: Hyväksyntänumero ja lisätunnukset on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien numeroiden on oltava E-kirjaimen samalla puolella ja samansuuntaisia. Roomalaisten numeroiden käyttämistä hyväksyntänumeroina on vältettävä, jotta niitä ei sekoitettaisi muihin merkkeihin. Kuva 3 Kuva 4 Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustetussa ajovalaisimessa on tämän säännön vaatimusten mukainen muovimateriaalista valmistettu linssi, ja se on Kuva 3 : ainoastaan lähivaloa tuottava luokan B ajovalaisin. Kuva 4 : lähi- ja kaukovaloa tuottava luokan B ajovalaisin. Kuva 5 Kuva 6 Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset seuraavasti: Kuva 5 : lähi- ja kaukovaloa tuottava luokan B ajovalaisin. Kuva 6 : ainoastaan lähivaloa tuottava luokan B ajovalaisin. Lähivalo ei saa olla toiminnassa samanaikaisesti kaukovalon ja/tai muun rakenteellisesti yhdistetyn ajovalaisimen kanssa. Kuva 7 Kuva 8 Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustetussa ajovalaisimessa on tämän säännön vaatimusten mukainen muovimateriaalista valmistettu linssi, ja se on Kuva 7 : ainoastaan lähivaloa tuottava luokan C ajovalaisin Kuva 8 : lähi- että kaukovaloa tuottava luokan C ajovalaisin. Kuva 9 Kuva 10 Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset seuraavasti: Kuva 9 : ainoastaan lähivaloa tuottava luokan D ajovalaisin. Kuva 10 : lähi- ja kaukovaloa tuottava luokan d ajovalaisin. Lähivalo ei saa olla toiminnassa samanaikaisesti kaukovalon ja/tai muun rakenteellisesti yhdistetyn ajovalaisimen kanssa. Kuva 11 Kuva 12 Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset seuraavasti: Kuva 11 : ainoastaan lähivaloa tuottava luokan E ajovalaisin. Kuva 12 : lähi- ja kaukovaloa tuottava luokan E ajovalaisin. Kuva 13 Ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien yksinkertaistettu merkintä (Pysty- ja vaakasuorat viivat esittävät kaavamaisesti valolaitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.) Malli A Malli B Malli C Malli D Huomautus: Edellä esitetyt neljä esimerkkiä vastaavat hyväksyntämerkillä varustettua valaisinlaitetta, joka koostuu seuraavista osista: etuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 50 mukaisesti säännön ollessa alkuperäisessä muodossaan (00) luokan D ajovalaisin, joka tuottaa sekä lähi- että kaukovaloa, jonka enimmäisvoimakkuus on 123 625 kandelan ja 145 125 kandelan välillä (kuten luku 30 osoittaa), joka on hyväksytty tämän säännön mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin luokan B etusumuvalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 03 mukaisesti ja sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin luokan 11 etusuuntavalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 50 muutossarjan 00 mukaisesti. Kuva 14 Ajovalaisimen kanssa rakenteellisesti yhdistetty valaisin Esimerkki 1 Edellä oleva esimerkki vastaa erityyppisissä ajovalaisimissa käytettäväksi tarkoitetun muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää, eli kyseessä on joko luokan D ajovalaisin, joka tuottaa sekä lähi- että kaukovaloa, jonka enimmäisvalovoima on 123 625 kandelan ja 145 125 kandelan välillä (kuten luku 30 osoittaa), joka on hyväksytty Saksassa (E1) tämän säännön vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty etuvalaisimeen, joka on hyväksytty säännön nro 50 mukaisesti, sellaisena kuin se on alkuperäisessä muodossaan (00), tai luokan C ajovalaisin, joka tuottaa sekä lähi- että kaukovaloa, jonka enimmäisvalovoima on 48 375 kandelan ja 64 500 kandelan välillä (kuten luku 12,5 osoittaa), joka on hyväksytty Saksassa (E1) tämän säännön vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty edellä esitetyn kaltaiseen etuvalaisimeen. Kuva 15 LED-moduulit Yllä olevalla tunnistuskoodilla merkitty LED-moduuli on hyväksytty yhdessä Italiassa (E3) alun perin hyväksyntänumerolla 17325 hyväksytyn ajovalaisimen kanssa. Kuva 16 Kääntyvän valon tuottamiseen tarkoitetut lisävalaisinyksiköt Yllä olevalla tunnistuskoodilla merkitty lisävalaisinyksikkö on hyväksytty yhdessä Japanissa (E43) alun perin hyväksyntänumerolla 1234 hyväksytyn ajovalaisimen kanssa.

LIITE 3 PALLOKOORDINAATISTOMITTAUSJÄRJESTELMÄ JA TESTAUSPISTEIDEN SIJAINTI Kuva A Pallokoordinaatistomittausjärjestelmä Kulmakoordinaatit ilmoitetaan kansainvälisen valaistuskomission (CIE) julkaisun nro 70–1987 (The measurement of absolute luminous intensity distributions) mukaisesti asteina pallossa, jolla on pystysuora napa-akseli ja joka siis vastaa goniometriä, jonka vaaka-akseli on maahan nähden kiinteä ja jonka liikkuva kiertoakseli on kohtisuorassa asennossa kiinteään vaaka-akseliin nähden. Kuva B Lähivalon testauspisteet ja -alueet luokan A ajovalaisimille Kuva C Lähivalon testauspisteet ja -alueet luokan B ajovalaisimille Kuva D Lähivalo – testauspisteiden ja -alueiden sijainti luokkien C, D ja E ajovalaisimille Kuva E Ensisijainen kaukovalo – testauspisteiden sijainti Kuva F Toissijainen kaukovalo – testauspisteiden sijainti

LIITE 4 TOIMINNASSA OLEVIEN AJOVALAISIMIEN FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUS – LUOKKIEN B, C, D JA E TÄYDELLISTEN AJOVALAISIMIEN TESTIT Kun fotometriset arvot on mitattu tämän säännön määräysten mukaisesti pisteessä Imax kaukovalon osalta ja pisteissä 0,50 U/1,5 L ja 0,50 U/1,5 R, 50 R ja 50 L luokan B lähivalon osalta ja pisteissä 0,86 D–3,5 R, 0,86 D–3,5 L, 0,50 U–1,5 L ja 0,50 U–1,5 R luokkien C, D ja E tapauksessa, on lähivalon osalta testattava täydellistä ajovalaisinta edustavan näytekappaleen fotometristen ominaisuuksien vakaus valaisimen ollessa toiminnassa. ’Täydellisellä ajovalaisimella’ tarkoitetaan itse täydellistä valaisinta ja sitä ympäröiviä rungon osia, hehkulamppuja, kaasupurkausvalonlähteitä tai LED-moduuleja, jotka saattavat vaikuttaa ajovalaisimen lämpöhäviöön. Testausolosuhteet: a) Testaukset on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 ± 5 C. Testinäytteen on oltava kiinnitettynä alustaan tavalla, joka vastaa asianmukaista asennusta ajoneuvoon. b) Vaihdettavilla valolähteillä varustetut valaisimet on testattava käyttäen joko sarjavalmisteisia hehkulankavalonlähteitä, joita on vanhennettu vähintään tunnin ajan, tai sarjavalmisteisia kaasupurkausvalonlähteitä, joita on vanhennettu vähintään 15 tunnin ajan, tai sarjavalmisteisia LED-moduuleita, joita on vanhennettu vähintään 48 tunnin ajan ja joiden on sen jälkeen annettu jäähtyä ympäristön lämpötilaan ennen tämän säännön mukaisten testien aloittamista. Testeissä on käytettävä hakijan toimittamia LED-moduuleita. Testeissä on käytettävä samanlaisia mittauslaitteita kuin ajovalaisimien hyväksyntätesteissä. Näytevalaisinta pidetään toiminnassa irrottamatta sitä testausalustasta tai säätämättä sitä alustaan nähden. Testeissä on käytettävä valonlähdettä, joka on kyseiseen ajovalaisimeen tarkoitettua tyyppiä. 1. FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUS 1.1 Puhdas ajovalaisin Ajovalaisimen on oltava toiminnassa 12 tunnin ajan kohdan 1.1.1 mukaisesti, ja se on tarkastettava kohdan 1.1.2 mukaisesti. 1.1.1 Testausmenettely (1) Ajovalaisimen on oltava toiminnassa määriteltyä aikaa vastaava jakso seuraavasti: a) Kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (kauko- tai lähivalo tai etusumuvalaisin), toimintoa vastaavan valonlähteen on oltava toiminnassa määritellyn ajan (2). b) Kun kyseessä on ajovalaisin, joka tuottaa lähivalon ja yhden tai useampia kaukovaloja, tai ajovalaisin, johon sisältyy kaukovalo ja etusumuvalaisin, i) ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy: a) 15 minuuttia, lähivalo toiminnassa, b) 5 minuuttia, kaikki toiminnot toiminnassa. ii) Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko lähivalo tai kaukovalot toiminnassa (3) kerrallaan, testi on suoritettava niin, että lähivalo ja kaukovalot (yhtä aikaa) ovat aktivoituina (2) erikseen puolet kohdassa 1.1 tarkoitetusta ajasta. c) Kun kyseessä on ajovalaisin, joka sisältää etusumuvalaisimen ja yhden tai useampia kaukovaloja, i) ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy: a) 15 minuuttia, etusumuvalaisin toiminnassa, b) 5 minuuttia, kaikki toiminnot toiminnassa. ii) Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko etusumuvalo tai kaukovalot toiminnassa (3) kerrallaan, testi on suoritettava niin, että etusumuvalaisin ja kaukovalot (yhtä aikaa) ovat aktivoituina (2) erikseen puolet kohdassa 1.1 tarkoitetusta ajasta. d) Kun kyseessä on ajovalaisin, jossa on lähivalo, yksi tai useampia kaukovaloja ja etusumuvalaisin, i) ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy: a) 15 minuuttia, lähivalo toiminnassa, b) 5 minuuttia, kaikki toiminnot toiminnassa. ii) Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko lähivalo tai kaukovalot (3) toiminnassa kerrallaan, testi on suoritettava niin, että lähivalo ja kaukovalot (yhtä aikaa) ovat aktivoituina (2) erikseen puolet kohdassa 1.1 tarkoitetusta ajasta ja etusumuvaloa testataan seuraavan syklin mukaisesti: 15 minuuttia sammutettuna ja 5 minuuttia toiminnassa puolet tästä ajasta, kun kaukovalo on samalla toiminnassa. iii) jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko lähivalo tai etusumuvalaisin (3) toiminnassa kerrallaan, testi on suoritettava niin, että lähivalo ja etusumuvalaisin ovat aktivoituina (2) erikseen puolet kohdassa 1.1 tarkoitetusta ajasta ja ajovaloja testataan seuraavan syklin mukaisesti: 15 minuuttia sammutettuna ja 5 minuuttia toiminnassa puolet tästä ajasta, kun lähivalo on samalla toiminnassa. iv) Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko lähivalo, kaukovalot (3) tai etusumuvalo (3) toiminnassa kerrallaan, testi on suoritettava niin, että lähivalo, kaukovalot ja etusumuvalo ovat aktivoituina (2) erikseen kolmanneksen kohdassa 1.1 tarkoitetusta ajasta. e) Jos ajovalaisimessa on kääntyvän valon tuottamiseen käytettäviä lisävalonlähteitä lukuun ottamatta lisävalaisinyksikköjä, ne on kytkettävä toimintaan yhdeksi minuutiksi ja pois toiminnasta yhdeksäksi minuutiksi pääasiallisen lähivalon aktivoinnin aikana. Jos ajovalaisimessa on useita kääntyvän valon tuottamiseen käytettäviä lisävalonlähteitä, testi on suoritettava niin, että valonlähteiden yhdistelmä edustaa epäedullisimpia käyttöolosuhteita. 1.1.1.2 Testijännite Jännitteet on syötettävä testattavan näytteen napoihin seuraavasti: a) Suoraan ajoneuvon jännitteellä toimivat vaihdettavat hehkulankavalonlähteet: testaus suoritetaan tapauksen mukaan jännitteellä 6,3 V, 13,2 V tai 28,0 V, paitsi jos hakija ilmoittaa, että testattavaa näytettä voidaan käyttää jollakin muulla jännitteellä. Tällöin testi on suoritettava käyttäen hehkulankavalonlähteessä korkeinta mahdollista jännitettä. b) Vaihdettavat kaasupurkausvalonlähteet: Elektronisen valonlähteen säätölaitteen tai valonlähteen, jos virranrajoitin on integroitu valonlähteeseen, testausjännite on 13,2 ± 0,1 V, kun ajoneuvon sähköjärjestelmän jännite on 12 V tai hyväksyntähakemuksessa muutoin täsmennetty jännite. c) Suoraan ajoneuvon jännitteellä toimivat ei-vaihdettavat hehkulankavalonlähteet: ei-vaihdettavilla valonlähteillä (hehkulanka- ja/tai muulla valonlähteillä) varustettujen valaisinyksikköjen mittaukset on suoritettava jännitteellä 6,3 V, 13,2 V tai 28,0 V tai muulla ajoneuvon sähköjärjestelmän jännitteellä hakijan ilmoituksen mukaisesti. d) Jos vaihdettava tai ei-vaihdettava valonlähde toimii ajoneuvon syöttöjännitteestä riippumatta ja täysin järjestelmän itsensä säätämänä tai jos valonlähteitä käyttää erillinen virransyöttö- ja ohjauslaite, edellä mainitut testausjännitteet on syötettävä kyseisen laitteen tuloliittimeen. Testilaboratorio voi pyytää valmistajaa toimittamaan sille asianmukaisen virransyöttö- ja ohjauslaitteen tai valonlähteiden käyttämisessä tarvittavan erityisen virtalähteen. e) LED-moduulit testataan tapauksen mukaan jännitteellä 6,75 V, 13,2 V tai 28,0 V, ellei tässä säännössä muuta määrätä. Elektronisen valonlähteen säätölaitteen avulla toimivat LED-moduulit on testattava hakijan antamien ohjeiden mukaisesti. f) Jos testattavaan näytteeseen on ryhmitetty, yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimia, jotka toimivat muulla kuin 6, 12 tai 24 V:n nimellisjännitteellä, jännitettä on säädettävä valmistajan ilmoituksen mukaisesti kyseisen valaisimen oikean fotometrisen toiminnan edellyttämällä tavalla. 1.1.2 Testitulokset 1.1.2.1 Silmämääräinen tarkastus Kun ajovalaisimen lämpötila on tasaantunut ympäristön lämpötilaa vastaavaksi, ajovalaisimen linssi ja mahdollinen ulkopuolinen linssi on puhdistettava puhtaalla, kostealla puuvillakankaalla. Tämän jälkeen valaisin on tarkastettava silmämääräisesti. Ajovalaisimien linssissä tai mahdollisessa ulkolinssissä ei saa olla havaittavissa vääristymiä, muodonmuutoksia, murtumia taikka värimuutoksia. 1.1.2.2 Fotometrinen testi Tämän säännön fotometristen vaatimusten täyttyminen on tarkastettava seuraavista pisteistä: Luokan B ajovalaisimet: Lähivalo: 50 R – 50 L – 0,50 U/1,5 L ja 0,50 U/1,5 R. Kaukovalo: piste Imax Luokkien C, D ja E ajovalaisimet: Lähivalo: 0,86 D/3,5 R – 0,86 D/3,5 L – 0,50 U/1,5 L ja 1,5 R. Kaukovalo: piste Imax Lämmön aiheuttaman ajovalaisimen alustan muodonmuutoksen huomioon ottamiseksi voidaan suorittaa toinen suuntaus (valorajan sijainnin muutos käsitellään tämän liitteen kohdassa 2). Lukuun ottamatta pisteitä 0,50 U/1,5 L ja 0,50 U/1,5 R, fotometristen ominaisuuksien ja ennen testiä mitattujen arvojen välillä sallitaan 10 prosentin poikkeama, johon luetaan kuuluvaksi myös fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit. Pisteissä 0,50 U/1,5 L ja 0,50 U/1,5 R mitattu arvo saa olla enintään 255 cd suurempi kuin ennen testiä mitattu fotometrinen arvo. 1.2 Likainen ajovalaisin Kun ajovalaisin on testattu kohdan 1.1 mukaisesti ja sitten valmisteltu kohdan 1.2.1 mukaisesti, sitä on pidettävä toiminnassa yhden tunnin ajan kohdan 1.1.1 mukaisesti. Tämän jälkeen se on tarkastettava kohdan 1.1.2 mukaisesti. 1.2.1 Ajovalaisimen valmistelu 1.2.1.1 Testiseos 1.2.1.1.1 Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu lasista: Ajovalaisimelle levitetään veden ja likaavan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava: a) 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm b) 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm c) 0,2 paino-osaa NaCMC:tä (4) ja d) sopiva määrä tislattua vettä, jonka johtavuus on ≤ 1 mS/m. Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha. 1.2.1.1.2 Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu muovimateriaalista: Ajovalaisimelle levitetään veden ja likaavan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava: a) 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm b) 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm c) 0,2 paino-osaa NaCMC:tä (4), d) 13 paino-osaa tislattua vettä, jonka johtavuus on ≤ 1 mS/m, ja e) 2 ± 1 paino-osaa pinta-aktiivista ainetta (5). Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha. 1.2.1.2 Testiseoksen levittäminen ajovalaisimelle Testiseosta levitetään tasaisesti ajovalaisimen koko valoa säteilevälle pinnalle, ja sen annetaan kuivua. Toimenpide toistetaan, kunnes valaistusarvo on laskenut 15–20 prosenttiin kussakin seuraavista pisteistä mitatuista arvoista tässä liitteessä kuvatuissa olosuhteissa: Luokan B ajovalaisimet: Lähi-/kaukovalaisimena toimiva valaisin ja vain kaukovalaisimena toimiva valaisin: piste Emax Vain lähivalo: B 50 ja 50 V Luokkien C, D ja E ajovalaisimet: Lähi-/kaukovalaisimena toimiva valaisin ja vain kaukovalaisimena toimiva valaisin: piste Emax Vain lähivalo: 0,50 U/1,5 L ja 1,5 R ja 0,86 D/V. 2. LÄMMÖN VAIKUTUKSESTA TAPAHTUVAN VALORAJAN PYSTYSUUNTAISEN SIIRTYMÄN TESTAUS Tässä testissä tarkastetaan, ettei lämmön vaikutuksesta johtuva valorajan pystysuuntainen siirtymä ylitä toiminnassa olevalle lähivalon tuottavalle ajovalaisimelle määriteltyä arvoa. Kun ajovalaisin on testattu kohdan 1 mukaisesti, sille on tehtävä kohdassa 2.1 määritelty testi säätämättä ajovalaisinta testausalustaan nähden tai irrottamatta sitä testausalustasta. 2.1 Testi Testi on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C. Testissä käytetään sarjavalmisteisia hehkulamppuja, jotka ovat olleet toiminnassa vähintään tunnin ajan, tai sarjavalmisteista kaasupurkausvalonlähdettä, joka on ollut toiminnassa vähintään 15 tunnin ajan, taikka ajovalaisimien mukana toimitettuja LED-moduuleja, jotka ovat olleet toiminnassa vähintään 48 tunnin ajan. Ajovalaisinta käytetään lähivalotoiminnolla, eikä sitä saa säätää testausalustaan nähden eikä irrottaa testausalustasta. (Tätä testiä varten jännite on säädettävä kohdan 1.1.1.2 mukaisesti.) Valorajan vaakasuoran osan (pystysuoran, luokan B ajovalaisimien osalta pisteen 50 L ja 50 R kautta tai luokan C, D ja E ajovalaisimien osalta pisteen 3,5 L ja 3,5 R kautta kulkevan viivan välisen osan) sijainti on määritettävä 3 minuuttia (r3) ja 60 minuuttia (r60) testin alkamisajankohdan jälkeen. Edellä tarkoitetussa valorajan sijainnissa tapahtuneen vaihtelun mittaamisessa voidaan käyttää mitä tahansa menetelmää, joka antaa riittävän tarkat toistettavat tulokset. 2.2 Testitulokset 2.2.1 Milliradiaaneina (mrad) ilmoitettu testitulos katsotaan lähivalon tuottavan ajovalaisimen osalta hyväksyttäväksi vain, jos itseisarvo ajovalaisimesta mitattuna on enintään 1,0 mrad (Δr I ≤ 1,0 mrad). 2.2.2 Jos tämä arvo on kuitenkin yli 1,0 mrad mutta enintään 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), testataan toinen ajovalaisin kohdan 2.1 mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi seuraavassa määritellyn syklin ajovalaisimen mekaanisten osien sijainnin vakiinnuttamiseksi alustassa, joka vastaa oikeaa asennusta ajoneuvoon: lähivalo toiminnassa tunnin ajan (jännite säädetään kohdan 1.1.1.2 mukaisesti), tunnin mittainen lepojakso. Ajovalaisintyyppi katsotaan hyväksyttäväksi, jos ensimmäisestä näytteestä mitatun itseisarvon ΔrI ja toisesta näytteestä mitatun itseisarvon ΔrII keskiarvo on enintään 1,0 mrad. (1) Testausohjelma esitetään tämän säännön liitteessä 8. (2) Jos testattavassa ajovalaisimessa on merkkivaloja, niiden on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen yksi yhteen. (3) Jos kaksi tai useampi valonlähde on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi valonlähteiden samanaikaiseksi toiminnaksi. (4) NaCMC on tavallisesti lyhenteellä CMC merkityn karboksimetyyliselluloosan natriumsuola. Epäpuhtausseoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioaste on 0,6–0,7, ja 2-prosenttisen liuoksen viskositeetti 20 °C:n lämpötilassa on 0,2–0,3 Pa · s. (5) Määrän toleranssi johtuu siitä, että on saatava aikaan likaavan aineen seos, joka levittyy oikealla tavalla koko muovilinssille.

LIITE 5 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN VALVONTAMENETTELYÄ KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 1. YLEISTÄ 1.1 Tuotanto katsotaan mekaaniselta ja geometriselta kannalta vaatimustenmukaiseksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa. Tämä vaatimus koskee myös väriä. 1.2 Luokkien A, B, C ja D ajovalaisimet: 1.2.1 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta fotometristen ominaisuuksien osalta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla ja/tai LED-moduuleilla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa seuraavat vaatimukset täyttyvät: 1.2.2 Luokan A ajovalaisimet: jos mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellystä arvosta. 1.2.3 Luokkien B, C ja D ajovalaisimet: 1.2.3.1 jos mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellystä arvosta (alueen 1 osalta luokkien B, C ja D ajovalaisimia koskevat kielteiset poikkeamat saavat olla enintään 255 cd, vastaa 20:tä prosenttia 380 cd, vastaa 30:tä prosenttia) 1.2.3.2 ja jos kaukovalon osalta fotometrisille arvoille saadaan + 20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja – 20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta missä tahansa tämän säännön kohdissa 6.3.3.1. ja 6.3.3.2. määritellyssä mittauspisteessä. 1.2.4 Jos kyseessä on valaisin, jossa on säännön nro 37 mukainen vaihdettava hehkulankavalonlähde, ja jos edellä tarkoitettujen testien tulokset eivät täytä vaatimuksia, testit on toistettava käyttäen toista vakiohehkulamppua. 1.2.5 Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 0,5 astetta eikä ylös tai alas enempää kuin 0,2 astetta. 1.3 Luokan E ajovalaisimet: 1.3.1 Luokan E ajovalaisimet, joiden mittaus tehdään jännitteellä 13,2 V ± 0,1 V tai muutoin määritetyllä jännitteellä ja jotka on varustettu a) säännön nro 99 mukaisella irrotettavalla vakiokaasupurkausvalonlähteellä, jolloin kyseisen kaasupurkausvalonlähteen valovirta voi poiketa säännössä nro 99 tarkoitetusta vertailuvalovirrasta ja valaistusarvoja on korjattava vastaavasti tai b) sarjavalmisteisella kaasupurkausvalonlähteellä ja sarjavalmisteisella virranrajoittimella, jolloin valonlähteen valovirta voi poiketa nimellisvalovirrasta säännössä nro 99 määriteltyjen valonlähteen ja virranrajoittimien toleranssien takia ja mitattuja valaistusarvoja voidaan korjata vastaavasti 20 prosentilla suotuisaan suuntaan tai c) LED-moduuleilla: Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien, jotka on valittu sattumanvaraisesti ja varustettu kaasupurkausvalonlähteellä ja/tai LED-moduuleilla, vaatimustenmukaisuutta ei aseteta fotometristen ominaisuuksien osalta kyseenalaiseksi, 1.3.2 jos mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellystä arvosta (kielteinen poikkeama voi alueen 1 arvojen tapauksessa olla 255 cd, vastaa 20:tä prosenttia 380 cd, vastaa 30:tä prosenttia) 1.3.3 ja jos kaukovalon osalta fotometrisille arvoille saadaan + 20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja – 20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta missä tahansa tämän säännön kohdissa 6.3.3.1. ja 6.3.3.2. määritellyssä mittauspisteessä. 1.3.4 Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 0,5 astetta eikä ylös tai alas enempää kuin 0,2 astetta. 1.3.5 Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen testit toistetaan käyttäen toista vakiokaasupurkausvalonlähdettä ja/tai virranrajoitinta tai LED-moduulia ja elektronista valonlähteen säätölaitetta kohdan 1.3.1 mukaisesti. 1.4 Kun tarkastetaan lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää, sovelletaan seuraavaa menettelyä (vain luokkien B, C, D ja E ajovalaisimien osalta): Yksi ajovalaisinnäytteistä on testattava liitteen 4 kohdan 2.1 menettelyn mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteen 4 kohdassa 2.2.2 määritellyn syklin. Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 1,5 mrad. Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen näyte, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad. 1.5 Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon. 1.6 Jos pystysuuntaista säätöä vaadittuun asentoon ei voida tehdä toistuvasti sallittujen toleranssien puitteissa, valorajan laatu on testattava käyttäen yhtä näyte-erästä otettua ajovalaisinta liitteen 9 kohtien 2 ja 4 mukaisella menettelyllä. 2. VALMISTAJAN SUORITTAMAA VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUSTA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin ajovalaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön vaatimusten mukaisesti. Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava toimenpiteitä kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi. 2.1 Testien luonne Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ominaisuuksia ja luokkien B, C, D ja E ajovalaisimien osalta lämmön vaikutuksesta johtuvan valorajan pystysuuntaisen siirtymän tarkastusta. 2.2 Testimenetelmät 2.2.1 Testit on yleisesti suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti. 2.2.2 Valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä. 2.2.3 Kohtien 2.2.1 ja 2.2.2 soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittaman mittauksen kanssa. 2.2.4 Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisen tarkastuksen ja näytteenoton tarkoituksia varten. 2.3 Näytteenotto Ajovalaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien ajovalaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti. Arvioinnin on yleensä kohdistuttava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoon. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadunhallintaa. 2.4 Mitattavat ja tallennettavat fotometriset ominaisuudet Ajovalaisimien näytekappaleista on tehtävä fotometrisiä mittauksia säännössä määrätyistä pisteistä. Lukemat otetaan seuraavista pisteistä: 2.4.1 Luokan A ajovalaisimet: HV, LH, RH, 12,5 L ja12,5 R 2.4.2 Luokan B ajovalaisimet: pisteet Imax ja HV (1) kaukovalon osalta ja pisteet HV, 0,86 D/3,5 R, 0,86 D/3,5 L lähivalon osalta. 2.4.3 Luokkien C, D ja E ajovalaisimet: pisteet Imax ja HV (1) kaukovalon osalta ja pisteet HV, 0,86 D/3,5 R, 0,86 D/3,5 L lähivalon osalta. 2.5 Hyväksyttävyysperusteet Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tarkastukselle tämän säännön kohdassa 9.1 asetetut edellytykset täyttyvät. Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 7 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen vähimmäistodennäköisyys on 0,95. (1) Kun kaukovalo on rakenteellisesti yhdistetty lähivaloon, kaukovalon mittauspiste HV on sama kuin lähivalon mittauspiste HV.

LIITE 6 MUOVIMATERIAALISTA VALMISTETTUJA LINSSEJÄ SISÄLTÄVIÄ VALAISIMIA KOSKEVAT VAATIMUKSET – LINSSI- TAI MATERIAALINÄYTTEIDEN JA TÄYDELLISTEN VALAISIMIEN TESTAUS 1. YLEISET VAATIMUKSET 1.1 Tämän säännön kohdan 2.2.4 mukaisesti toimitettujen näytteiden on täytettävä kohdissa 2.1–2.5 tarkoitetut vaatimukset. 1.2 Kahden täydellistä valaisinta edustavan näytteen, jotka on toimitettu tämän säännön kohdan 2.2.3 mukaisesti ja jotka sisältävät muovimateriaalista valmistetut linssit, on linssin materiaalin osalta täytettävä kohdassa 2.6 tarkoitetut vaatimukset. 1.3 Muovimateriaalista valmistettujen linssien näytekappaleet tai materiaalinäytteet on testattava yhdessä sen heijastimen kanssa, johon ne on tarkoitettu asennettaviksi (tapauksen mukaan), tämän liitteen lisäyksen 1 taulukossa A esitetyssä aikajärjestyksessä. 1.4 Jos valaisimen valmistaja pystyy kuitenkin osoittamaan, että tuote on jo läpäissyt kohdissa 2.1–2.5 tarkoitetut testit tai vastaavat testit toisen säännön mukaisesti, kyseisiä testejä ei tarvitse toistaa. Vain lisäyksen 1 taulukossa B tarkoitetut testit ovat pakollisia. 2. TESTIT 2.1 Lämpötilamuutosten sieto 2.1.1 Testit Kolmen uuden näytteen (linssin) on käytävä läpi viisi lämpötilan ja suhteellisen kosteuden muutossykliä seuraavan ohjelman mukaisesti: a) 3 tuntia lämpötilassa 40 °C ± 2 °C ja 85–95 prosentin suhteellisessa kosteudessa b) 1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa c) 15 tuntia lämpötilassa – 30 °C ± 2 °C d) 1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa e) 3 tuntia lämpötilassa 80 °C ± 2 °C f) 1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa. Ennen tätä testiä näytteitä on pidettävä vähintään 4 tuntia lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa. Huomautus: Jakson ”yksi tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C” on sisällettävä ne siirtymäjaksot lämpötilasta toiseen, jotka ovat tarpeen lämpöshokkivaikutusten välttämiseksi. 2.1.2 Fotometriset mittaukset 2.1.2.1 Menetelmä Näytteille on suoritettava fotometriset mittaukset ennen testiä ja sen jälkeen. Näissä mittauksissa on käytettävä vakiolamppua, vakiokaasupurkausvalonlähdettä tai valaisimessa olevia LED-moduuleja seuraavissa pisteissä: B 50, 50 L ja 50 R luokan B ajovalaisimien osalta, 0,86 D/3,5 R, 0,86 D/3,5 L, 0,50 U/1,5 L ja 1,5 R luokan C, D ja E ajovalaisimien osalta testattaessa lähivaloa tai lähi-/kaukovalaisinta Imax kaukovalaisimen tai lähi-/kaukovalaisimen kaukovalon osalta. 2.1.2.2 Tulokset Kustakin näytteestä ennen testiä ja sen jälkeen mitatut fotometriset arvot saavat vaihdella enintään 10 prosenttia fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit mukaan luettuina. 2.2 Ilmakehässä vaikuttavien ja kemiallisten tekijöiden sieto 2.2.1 Ilmakehässä vaikuttavien tekijöiden sieto Kolme uutta näytettä (linssiä tai materiaalinäytettä) on altistettava sellaisesta lähteestä peräisin olevalle säteilylle, jonka spektrijakauma on sama kuin lämpötilassa 5 500 K–6 000 K olevan mustan kappaleen. Lähteen ja näytteiden väliin on sijoitettava asianmukaiset suodattimet, jotta vähennetään mahdollisimman paljon säteilyä, joka on aallonpituudeltaan alle 295 nm tai yli 2 500 nm. Näytteet on altistettava voimakkaalle valaistukselle, joka on teholtaan 1 200 W/m2 ± 200 W/m2, sellaiseksi ajaksi, että näytteiden saaman valoenergian arvo on 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Kotelon sisällä lämpötilan mustalla levyllä, joka on sijoitettu samalle tasolle näytteiden kanssa, on oltava 50 °C ± 5 °C. Tasaisen altistuksen aikaansaamiseksi näytteiden on kierrettävä säteilylähteen ympäri nopeudella 1–5 kierrosta minuutissa. Näytteet on suihkutettava tislatulla vedellä, jonka johtokyky on pienempi kuin 1 mS/m lämpötilassa 23 + 23 °C, seuraavan syklin mukaisesti: Suihkutus: 5 minuuttia, kuivaus: 25 minuuttia. 2.2.2 Kemiallisten tekijöiden sieto Kun kohdassa 2.2.1 tarkoitettu testi ja kohdassa 2.2.3.1 tarkoitettu mittaus on suoritettu, mainittujen kolmen näytteen ulkopinnat on käsiteltävä kohdassa 2.2.2.2 tarkoitetulla tavalla kohdassa 2.2.2.1 määritellyllä seoksella. 2.2.2.1 Testiseos Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava: 61,5 prosenttia n-heptaania, 12,5 prosenttia tolueenia, 7,5 prosenttia etyylitetrakloridia, 12,5 prosenttia trikloorietyleeniä ja 6 prosenttia ksyleeniä (tilavuusprosentteina). 2.2.2.2 Testiseoksen levittäminen Liotetaan puuvillakankaan (ISO 105 -standardin mukaisen) palaa kohdassa 2.2.2.1 määritellyssä seoksessa, kunnes se on kyllästynyt. Tämän jälkeen kangas levitetään 10 sekunnin kuluessa 10 minuutin ajaksi näytteen ulkopinnalle niin, että paine on 50 N/cm2, mikä vastaa 14 × 14 mm:n suuruiseen testipintaan kohdistettua 100 N:n voimaa. Tämän 10 minuutin jakson aikana kangaspalaa on kostutettava uudelleen seoksella niin, että käytettävä neste on koostumukseltaan jatkuvasti täysin sama määritellyn testiseoksen koostumuksen kanssa. Testiseoksen levittämisen aikana näytteeseen kohdistettua painetta voidaan kompensoida säröytymisen välttämiseksi. 2.2.2.3 Puhdistaminen Kun testiseoksella käsittely on tehty, näytteiden annetaan kuivua ilmassa, ja ne pestään sitten kohdassa 2.3 (Puhdistusaineiden sieto) määritellyllä liuoksella lämpötilassa 23 °C + 5 °C. Sitten näytteet huuhdotaan huolellisesti tislatulla vedellä, joka saa sisältää enintään 0,2 prosenttia epäpuhtauksia ja jonka lämpötila on 23 °C + 5 °C. Tämän jälkeen näytteet pyyhitään pehmeällä kankaalla. 2.2.3 Tulokset 2.2.3.1 Ilmakehän aineiden sietotestin jälkeen näytteiden ulkopinnoissa ei saa esiintyä säröjä, naarmuja, lohkeilua eikä muodonmuutoksia, ja valon läpäisyn keskivaihtelu mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti ei saa olla suurempi kuin 0,020 (Δt m < 0,020). 2.2.3.2 Kemiallisten aineiden sietotestin jälkeen näytteissä ei saa esiintyä jälkiä valovirran hajotukseen mahdollisesti vaikuttavista kemiallisista tahroista, ja valovirran hajotuksen keskivaihtelu mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti ei saa olla enemmän kuin 0,020 (Δdm < 0,020). 2.3 Puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sieto 2.3.1 Puhdistusaineiden sieto Kolmen näytteen (linssien tai materiaalinäytteiden) ulkopinnat on lämmitettävä lämpötilaan 50 ± 5 °C ja upotettava sen jälkeen viiden minuutin ajaksi seokseen, jota pidetään lämpötilassa 23 ± 5 °C ja joka on koostumukseltaan seuraava: 99 osaa tislattua vettä, joka sisältää enintään 0,02 prosenttia epäpuhtauksia, ja yksi osa alkyyliaryylisulfonaattia. Testin lopuksi näytteet kuivataan lämpötilassa 50 °C ± 5 °C. Näytteiden pinta puhdistetaan kostealla kankaalla. 2.3.2 Hiilivetyjen sieto Kolmen näytteen ulkopintoja hierotaan kevyesti yhden minuutin ajan sellaisessa seoksessa kastellulla puuvillakankaalla, jonka koostumus on 70 prosenttia n-heptaania ja 30 prosenttia tolueenia (tilavuusprosentteina). Tämän jälkeen näytteiden annetaan kuivua ilmassa. 2.3.3 Tulokset Kun edellä esitetyt kaksi testiä on suoritettu peräkkäin, valon läpäisyn vaihtelun keskiarvo mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti ei saa olla suurempi kuin 0,010 (Δtm < 0,010). 2.4 Mekaanisen kulutuksen sieto 2.4.1 Kulutustestin menetelmä Kolmen uuden näytteen (linssin) ulkopinnoille suoritetaan tasaisen mekaanisen kulutuksen testi tämän liitteen lisäyksessä 3 määriteltyä menetelmää käyttäen. 2.4.2 Tulokset Tämän testin jälkeen mitataan valon läpäisyn vaihtelu , ja hajonnan vaihtelu , lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti tämän säännön kohdassa 2.2.4.1.1 määritellyllä alueella. Kolmen näytteen keskiarvon on oltava sellainen, että Δ tm ≤ 0,100 Δ dm ≤ 0,050. 2.5 Pinnoitteiden pysyvyyden testaus 2.5.1 Näytteen valmistelu Linssin pinnoitteen alueelle viilletään partakoneenterällä tai neulalla 20 × 20 mm:n kokoinen ruudukko, jonka ruudut ovat kooltaan noin 2 × 2 mm. Terän tai neulan paineen on oltava riittävä ainakin pinnoitteen leikkaamiseksi. 2.5.2 Testin kuvaus Testissä käytetään teippiä, jonka kiinnitysvoima on 2 N leveyssenttimetriä kohti ± 20 prosenttia mitattuna tämän liitteen lisäyksessä 4 määritellyissä vakio-olosuhteissa. Teippiä, jonka leveyden on oltava vähintään 25 mm, painetaan vähintään viiden minuutin ajan kohdassa 2.5.1 määritellyllä tavalla valmisteltua pintaa vasten. Tämän jälkeen teipin päätä kuormitetaan siten, että kohteena olevaan pintaan nähden kohtisuorassa oleva voima on sama kuin kyseiseen pintaan kohdistuva kiinnitysvoima. Sitten teippi vedetään irti tasaisella nopeudella 1,5 m/s ± 0,2 m/s. 2.5.3 Tulokset Ruudutettu alue ei saa olla mainittavasti vaurioitunut. Huononemat leikkauskohdissa neliöiden välillä tai viiltojen reunoilla sallitaan, jos huonontunut alue ei edusta yli 15:tä prosenttia ruudukkopinnasta. 2.6 Muovimateriaalista valmistetulla linssillä varustetun täydellisen ajovalaisimen testit 2.6.1 Linssin pinnan mekaanisen kulutuksen sieto 2.6.1.1 Testit Valaisinnäytteen nro 1 linssille on tehtävä kohdassa 2.4.1 määritelty testi. 2.6.1.2 Tulokset Testin jälkeen ajovalaisimelle tämän säännön mukaisesti suoritettujen fotometristen mittausten tulokset saavat a) ylittää enintään 30 prosentilla pisteelle HV määritellyt enimmäisarvot ja alittaa enintään 10 prosentilla pisteille 50 L and 50 R luokan B ajovalaisimien osalta ja pisteille 0,86 D/3,5 R, 0,86 D/3,5 L luokan C, D ja E ajovalaisimien osalta määritellyt vähimmäisarvot b) alittaa enintään 10 prosentilla pisteelle HV määritellyt vähimmäisarvot, kun kyse on ainoastaan kaukovalon tuottavasta ajovalaisimesta. 2.6.2 Pinnoitteiden pysyvyyden testaus Valaisinnäytteen nro 2 linssille on suoritettava kohdassa 2.5 määritelty testi. 2.7 Valonlähteiden tuottaman säteilyn sieto Testaus on suoritettava seuraavasti: Ajovalaisimen kunkin valoa läpäisevän muoviosan tasomaisia näytteitä altistetaan LED-moduulien tai kaasupurkausvalonlähteen valolle. Näytteiden parametrien, kuten kulmien ja etäisyyksien, on oltava samat kuin ajovalaisimessa. Näytteiden värin ja mahdollisen pintakäsittelyn on oltava sama kuin ajovalaisimien osien. Läpäisevän valon on 1 500 tunnin keskeytyksettömän toiminnan jälkeen täytettävä kolorimetriset vaatimukset, eikä näytekappaleiden pinnassa saa esiintyä säröjä, naarmuja, lohkeilua tai muodonmuutoksia. 3. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUS 3.1 Samaan sarjaan kuuluvat valaisimet katsotaan tämän säännön mukaisiksi linssien valmistuksessa käytettyjen materiaalien osalta, jos seuraavat vaatimukset täyttyvät: 3.1.1 Näytteiden ulkopinnoissa ei kemiallisten tekijöiden sietotestin eikä puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sietotestin jälkeen ole paljain silmin havaittavissa säröjä, lohkeilua eikä muodonmuutoksia (ks. kohdat 2.2.2, 2.3.1 ja 2.3.2). 3.1.2 Kohdassa 2.6.1.1 määritellyn testin jälkeen fotometriset arvot kohdassa 2.6.1.2 tarkoitetuissa mittauspisteissä ovat tässä säännössä vaatimustenmukaisuudelle määriteltyjen rajojen sisällä. 3.2 Jos testitulokset eivät täytä vaatimuksia, testit toistetaan toisella sattumanvaraisesti valitulla ajovalaisinnäytteellä. Lisäys 1 HYVÄKSYNTÄTESTIEN AIKAJÄRJESTYS A. Muovimateriaaleille (tämän säännön kohdan 2.2.4 mukaisesti toimitetuille linsseille tai materiaalinäytteille) suoritettavat testit Näytteet Testit Linssit tai materiaalinäytteet Linssit 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 1.1 Rajoitettu fotometria (kohta 2.1.2.) x x x 1.1.1 Lämpötilan muutos (kohta 2.1.1.) x x x 1.1.2 Rajoitettu fotometria (kohta 2.1.2.) x x x 1.2.1 Valon läpäisyn mittaus x x x x x x x x x 1.2.2 Hajonnan mittaus x x x x x x 1.3 Ilmakehässä vaikuttavat tekijät (kohta 2.2.1) x x x 1.3.1 Valon läpäisyn mittaus x x x 1.4 Kemialliset aineet (kohta 2.2.2.) x x x 1.4.1 Hajonnan mittaus x x x 1.5 Puhdistusaineet (kohta 2.3.1.) x x x 1.6 Hiilivedyt (kohta 2.3.2.) x x x 1.6.1 Valon läpäisyn mittaus x x x 1.7 Kuluminen (kohta 2.4.1.) x x x 1.7.1 Valon läpäisyn mittaus x x x 1.7.2 Hajonnan mittaus x x x 1.8 Pysyvyys (kohta 2.5.) x 1.9 Valonlähteiden tuottaman säteilyn sieto (kohta 2.7.) x

B. Täydellisille ajovalaisimille (toimitettuna tämän säännön kohdan 2.2.3 mukaisesti) suoritettavat testit. Testit Täydellinen ajovalaisin Näytteen numero 1 2 2.1 Kuluminen (kohta 2.6.1.1.) x 2.2 Fotometriset ominaisuudet (kohta 2.6.1.2.) x 2.3 Pysyvyys (kohta 2.6.2.) x Lisäys 2 VALON HAJONNAN JA LÄPÄISEVYYDEN MITTAUSMENETTELY 1. Laitteet (ks. kuva) Kollimaattori K:n, jolla on puolihajoama β/2 = 17,4 × 104 rd, sädettä rajoittaa 6 mm:n aukolla varustettu himmennin Dτ, jota vasten näytteen alusta sijoitetaan. Konvergentti akromaattinen linssi L2, jonka pallopoikkeamat on korjattu, yhdistää himmentimen Dτ ilmaisimeen R. Linssin L2 läpimitan on oltava sellainen, että linssi ei himmennä valoa, jonka näyte hajottaa keilaan, jonka puolihuippukulma on β/2 = 14°. Linssin L2 kuvafokaalitasolle sijoitetaan rengasmainen himmennin DD, jonka kulmat ovat αο/2 = 1° and αmax/2 = 12°. Himmentimen läpinäkymätön keskiosa on tarpeen suoraan valonlähteestä tulevan valon eliminoimiseksi. Himmentimen keskiosa on voitava irrottaa valonsäteestä siten, että se palaa täsmälleen alkuperäiseen asentoonsa. Etäisyys L2 Dτ ja linssin L2 fokaalipituus F2 (1) on valittava niin, että kuva Dτ peittää täysin ilmaisimen R. Kun alkutulovalovirtaan viitataan 1 000 yksikkönä, kunkin lukeman absoluuttisen tarkkuuden on oltava parempi kuin 1 yksikkö. 2. Mittaukset Otetaan seuraavat lukemat: Lukema Näytteen kanssa DD:n keskiosan kanssa Muuttuja T1 ei ei Tulovalovirta alkulukemassa T2 kyllä (ennen testiä) ei Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24 asteen kentässä T3 kyllä (testin jälkeen) ei Testatun materiaalin läpäisemä valovirta 24 asteen kentässä T4 kyllä (ennen testiä) kyllä Uuden materiaalin hajottama valovirta T5 kyllä (testin jälkeen) kyllä Testatun materiaalin hajottama valovirta (1) L2:n osalta suositellaan noin 80 mm:n polttoväliä. Lisäys 3 SUIHKUTUSTESTAUSMENETELMÄ 1. Testauslaitteet 1.1 Suihkutin Käytettävässä vesiruiskussa on oltava läpimitaltaan 1,3 mm:n suutin, joka mahdollistaa 0,24 ± 0,02 litran nestevirran minuutissa käyttöpaineella 6,0 bar – 0/+ 0,5 bar. Näissä käyttöolosuhteissa aikaansaatavan suihkun on oltava läpimitaltaan 170 ± 50 mm kulumiselle altistetulla pinnalla, joka on 380 ± 10 mm:n etäisyydellä suuttimesta. 1.2 Testiseos Testiseos koostuu silikahiekasta, jonka kovuus on 7 Mohrin asteikolla, raekoko 0–0,2 mm, jakauma lähes normaali ja kulmakerroin 1,8–2, vedestä, jonka kovuus on enintään 205 g/m3, niin, että seoksessa on 25 g hiekkaa vesilitraa kohti. 2. Testi Valaisimien linssien ulkopinnat on altistettava kerran tai useammin edellä esitetyllä tavalla tuotetun hiekkasuihkun vaikutukselle. Suihku on suunnattava lähes kohtisuoraan testattavalle pinnalle. Kuluminen tarkastetaan yhden tai useamman lasinäytteen avulla, jotka on vertailua varten asetettu testattavien linssien läheisyyteen. Seosta suihkutetaan, kunnes muutos näytteiden aikaansaaman valon hajonnassa mitattuna lisäyksessä 2 määritellyllä menetelmällä on sellainen, että Testauksessa voidaan käyttää useita vertailunäytteitä sen tarkistamiseksi, että koko testattava pinta on tasaisesti kulunut. Lisäys 4 TEIPIN PYSYVYYSTESTI 1. TARKOITUS Tämän menetelmän avulla pystytään vakio-olosuhteissa määrittämään teipin lineaarinen kiinnitysvoima lasilevyyn nähden. 2. PERIAATE Mitataan voima, joka tarvitaan irrottamaan teippi lasilevystä 90 asteen kulmassa. 3. YMPÄRISTÖOLOSUHTEET Ympäristön lämpötilan on oltava 23 °C ± 5 °C ja suhteellisen kosteuden 65 ± 15 prosenttia. 4. TESTIKAPPALEET Ennen testiä teipin näyterullaa on pidettävä 24 tunnin ajan määritellyissä olosuhteissa (ks. kohta 3). Kustakin rullasta testataan viisi 400 mm:n pituista testikappaletta. Kyseiset testikappaleet otetaan rullasta, kun teipistä on irrotettu kolme ensimmäistä kierrosta. 5. MENETTELY Testi on suoritettava kohdassa 3 määritellyissä olosuhteissa. Teipistä otetaan viisi testikappaletta siten, että teippiä rullataan auki rullan säteen suuntaisesti nopeudella, joka on noin 300 mm/s. Sitten kappaleet kiinnitetään 15 sekunnin kuluessa seuraavassa esitetyllä tavalla: Teippi kiinnitetään lasilevyyn asteittain sormen kevyellä pituussuuntaisella hankaavalla liikkeellä teippiä liiallisesti painamatta niin, että teipin ja lasilevyn väliin ei jää ilmakuplia. Yhdistelmä jätetään edellä määriteltyihin ympäristöolosuhteisiin 10 minuutin ajaksi. Testikappaletta irrotetaan noin 25 mm:n verran levystä testikappaleeseen nähden kohtisuorasti. Levy kiinnitetään paikalleen, ja teipin irrallinen pää käännetään taaksepäin 90 asteen kulmaan. Teippi kiristetään siten, että teipin ja levyn välinen rajaviiva on kohtisuorassa kiristysvoiman suuntaan ja levyyn nähden. Teippi vedetään irti nopeudella 300 ± 30 mm/s, ja tarvittava voima kirjataan. 6. TULOKSET Saadut viisi arvoa asetetaan järjestykseen, ja mediaaniarvo otetaan mittauksen tulokseksi. Arvo ilmaistaan newtoneina teipin leveyssenttimetriä kohti.

LIITE 7 TARKASTAJAN SUORITTAMAA NÄYTTEENOTTOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 1. YLEISTÄ 1.1 Tämän säännön mahdolliset mekaaniset ja geometriset vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia. Tämä vaatimus koskee myös väriä. 1.2 Luokkien A, B, C ja D ajovalaisimet: 1.2.1 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta fotometristen ominaisuuksien osalta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampuilla ja/tai LED-moduuleilla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa seuraavat vaatimukset täyttyvät: 1.2.2 Luokan A ajovalaisimet: jos mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellystä arvosta. 1.2.3 Luokkien B, C ja D ajovalaisimet: 1.2.3.1 jos mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellystä arvosta (alueen 1 osalta luokkien B, C ja D ajovalaisimia koskevat kielteiset poikkeamat saavat olla enintään 255 cd, vastaa 20:tä prosenttia 380 cd, vastaa 30:tä prosenttia) 1.2.3.2 ja jos kaukovalon osalta fotometrisille arvoille saadaan + 20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja – 20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta missä tahansa tämän säännön kohdissa 6.3.3.1. ja 6.3.3.2. määritellyssä mittauspisteessä. 1.2.4 Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua. 1.2.5 Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 0,5 astetta eikä ylös tai alas enempää kuin 0,2 astetta. 1.3 Luokan E ajovalaisimet: 1.3.1 Luokan E ajovalaisimet, joiden mittaus tehdään jännitteellä 13,2 V ± 0,1 V tai muutoin määritetyllä jännitteellä ja jotka on varustettu a) säännön nro 99 mukaisella irrotettavalla vakiokaasupurkausvalonlähteellä, jolloin kyseisen kaasupurkausvalonlähteen valovirta voi poiketa säännössä nro 99 tarkoitetusta vertailuvalovirrasta ja valaistusarvoja on korjattava vastaavasti, tai b) sarjavalmisteisella kaasupurkausvalonlähteellä ja sarjavalmisteisella virranrajoittimella, jolloin valonlähteen valovirta voi poiketa nimellisvalovirrasta säännössä nro 99 määriteltyjen valonlähteen ja virranrajoittimien toleranssien takia ja mitattuja valaistusarvoja voidaan korjata vastaavasti 20 prosentilla suotuisaan suuntaan, tai c) LED-moduuleilla: Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien, jotka on valittu sattumanvaraisesti ja varustettu kaasupurkausvalonlähteellä ja/tai LED-moduuleilla, vaatimustenmukaisuutta ei aseteta fotometristen ominaisuuksien osalta kyseenalaiseksi, 1.3.2 jos mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellystä arvosta (kielteinen poikkeama voi alueen 1 arvojen tapauksessa olla 255 cd, vastaa 20:tä prosenttia 380 cd, vastaa 30:tä prosenttia) 1.3.3 ja jos kaukovalon osalta fotometrisille arvoille saadaan + 20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja – 20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta missä tahansa tämän säännön kohdissa 6.3.3.1 tai 6.3.3.2 määritellyssä mittauspisteessä. 1.3.4 Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 0,5 astetta eikä ylös tai alas enempää kuin 0,2 astetta. 1.3.5 Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen testit toistetaan käyttäen toista vakiokaasupurkausvalonlähdettä, kaasupurkausvalonlähdettä ja/tai virranrajoitinta tai LED-moduulia ja elektronista valonlähteen säätölaitetta kohdan 1.3.1 mukaisesti. 1.4 Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon. 1.5 Jos pystysuuntaista säätöä vaadittuun asentoon ei voida tehdä toistuvasti sallittujen toleranssien puitteissa, valorajan laatu on testattava käyttäen yhtä näyte-erästä otettua ajovalaisinta liitteen 9 kohtien 2 ja 4 mukaisella menettelyllä. 2. ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä ajovalaisinta. Ensimmäinen kahden valaisimen näyte merkitään A:ksi ja toinen B:ksi. 2.1 Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi 2.1.1 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen kielteiset poikkeamat ovat seuraavat: 2.1.1.1 Näyte A A1: yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia A2: molemmat ajovalaisimet enemmän kuin 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia siirrytään näytteeseen B 2.1.1.2 Näyte B B1: molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia 2.2 Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi 2.2.1 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat: 2.2.1.1 Näyte A A3: yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin enemmän kuin 20 prosenttia mutta enintään 30 prosenttia 2.2.1.2 Näyte B B2: jos tulos on A2 ja yksi ajovalaisin enemmän kuin 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia B3: jos tulos on A2 ja yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin enemmän kuin 20 prosenttia mutta enintään 30 prosenttia 2.3 Hyväksynnän peruuttaminen Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja kohtaa 11 on sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat: 2.3.1 Näyte A A4: yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin enemmän kuin 30 prosenttia A5: molemmat ajovalaisimet enemmän kuin 20 prosenttia 2.3.2 Näyte B B4: jos tulos on A2 ja yksi ajovalaisin enemmän kuin 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin enemmän kuin 20 prosenttia B5: jos tulos on A2 ja molemmat ajovalaisimet enemmän kuin 20 prosenttia B6: jos tulos on A2 ja yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin enemmän kuin 30 prosenttia 3. TOISTETTU NÄYTTEENOTTO Tulosten A3, B2 ja B3 tapauksessa on kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta suoritettava toistettu näyt