Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen äärivalaisimista, etuvalaisimista, takavalaisimista, jarruvalaisimista, huomiovalaisimista ja sivuvalaisimista annetun neuvoston direktiivin 76/758/ETY tekniikan kehitykseen mukauttamisesta annetun komission direktiivin 97/30/EY 3 artiklassa ja liitteessä IV olevassa 2 kohdassa tarkoitettu teknisiä vaatimuksia koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntö n:o 91



Virallinen lehti nro L 203 , 30/07/1997 s. 0067 - 0073



Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen äärivalaisimista, etuvalaisimista, takavalaisimista, jarruvalaisimista, huomiovalaisimista ja sivuvalaisimista annetun neuvoston direktiivin 76/758/ETY tekniikan kehitykseen mukauttamisesta annetun komission direktiivin 97/30/EY 3 artiklassa ja liitteessä IV olevassa 2 kohdassa tarkoitettu teknisiä vaatimuksia koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntö n:o 91 (1) 2. MÄÄRITELMÄT 2.1. Tähän sääntöön sovelletaan säännössä n:o 48 ja sen muutossarjassa annettuja tyyppihyväksynnän soveltamishetkellä voimassa olevia määritelmiä. 2.2. `sivuvalaisimella` tarkoitetaan valaisinta, jota käytetään ilmaisemaan ajoneuvon paikallaolo sivulta katsottaessa. 2.3. sivuvalaisimien `tyypillä` tarkoitetaan sivuvalaisimia, jotka eivät eroa toisistaan seuraavien olennaisten seikkojen osalta: 2.3.1. tuotenimi tai tuotemerkki 2.3.2. optisen järjestelmän ominaisuudet (voimakkuustaso, valonjakautumiskulmat, hehkulampun tyyppi jne.) 6. YLEISET VAATIMUKSET 6.1. Jokaisen hyväksyttäväksi toimitetun sivuvalaisimen on täytettävä tämän säännön 7 ja 8 kohdassa esitetyt vaatimukset. 6.2. Sivuvalaisimet on suunniteltava ja valmistettava siten, että ne toimivat tyydyttävästi tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja säilyttävät tässä säännössä tarkoitetut ominaisuudet huolimatta niihin käytön aikana mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä. 7. LÄHETETYN VALON VOIMAKKUUS 7.1. Kummankin toimitetun näytekappaleen lähettämän valon voimakkuuden on oltava: >TAULUKON PAIKKA> 7.1.4. Jos kyseessä on valaisin, jossa on useampi kuin yksi valonlähde: valaisimen on täytettävä vaadittava vähimmäisvoimakkuus, jos jokin muista valonlähteistä vioittuu, kun kaikki valonlähteet valaisevat, määrättyä enimmäisvoimakkuutta ei saa ylittää. 7.2. Vertailuakselin ulkopuolella ja tämän säännön liitteen 1 piirroksissa määritellyissä kulmissa kummankin toimitetun sivuvalaisimen lähettämän valon voimakkuus: 7.2.1. ei saa missään tämän säännön liitteen 4 valonjakautumistaulukossa määriteltyjä pisteitä vastaavassa suunnassa alittaa edellä olevassa 7.1. kohdassa määriteltyä vähimmäisarvoa prosentteina, jotka on määritelty kyseiselle suunnalle mainitussa taulukossa; 7.2.2. ei saa ylittää sivuvalaisimen missään näkymissuunnassa edellä olevassa 7.1. kohdassa määriteltyä enimmäisarvoa. 7.2.3. Tämän säännön liitteessä 4 olevan 2.2. kohdan vaatimukset voimakkuuden paikallisista vaihteluista on otettava huomioon. 7.3. Liitteessä 4, johon 7.2.1. kohdassa viitataan, annetaan yksityiskohtaiset tiedot käytettävistä mittausmenetelmistä. 8. LÄHETETYN VALON VÄRI 8.1. Sivuvalaisimen on lähetettävä ruskeankeltaista valoa; se voi lähettää kuitenkin punaista, jos takimmainen sivuvalaisin on ryhmitetty tai yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty takavalaisimeen, takaäärivalaisimeen, takasumuvalaisimeen, jarruvalaisimeen tai se on ryhmitetty takaheijastimen tai sillä on yhteinen osa takaheijastimen valoa lähettävän pinnan kanssa. 8.2. Lähetetyn valon värin on oltava tämän säännön liitteessä 5 värille määrättyjen kolmivärikoordinaattien raja-arvojen sisällä. 9. TESTAUSMENETTELY 9.1. Mittaukset on suoritettava sivuvalaisimelle suositellun lampputyypin mukaisella värittömällä vakiohehkulampulla säädettynä siten, että se tuottaa kyseiselle lampputyypille määrätyn tavanomaisen valovirran ottaen huomioon jäljempänä olevan 9.2. kohdan määräykset. 9.2. Kaikki sellaisten valaisimien mittaukset, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), on suoritettava vastaavilla jännitteillä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V. Jos valonlähteissä on erikoisvoimanlähde, edellä mainittuja testausjännitteitä sovelletaan voimanlähteen tulonapoihin. Testilaboratorio voi vaatia valmistajalta valonlähteiden tarvitseman erikoisvoimanlähteen. (1) EYVL N:o L 171, 30.6.1997, s. 25. LIITE 1 Valonjakautumisen vaadittavat vähimmäiskulmat Vähimmäispystykulmat, SM1 ja SM2: >VIITTAUS KAAVIOON> Vähimmäisvaakakulmat, SM1: >VIITTAUS KAAVIOON> Vähimmäisvaakakulmat, SM2: >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE 4 Fotometriset mittaukset 1. MITTAUSMENETELMÄT 1.1. Fotometristen mittausten aikana hajaheijastukset on estettävä tarkoituksenmukaisella rajauksella. 1.2. mittausten tulosten kyseenalaistamisen varalta mittaukset on suoritettava siten, että seuraavat vaatimukset täyttyvät: 1.2.1. mittausetäisyyden on oltava sellainen, että voidaan soveltaa etäisyyden käänteistä neliöjuurilakia; 1.2.2. mittauslaitteen on oltava sellainen, että vastaanottimen avauskulma katsottuna valaisimen vertailukeskipisteestä on 10 asteminuuttia - 1 aste; 1.2.3. havaintosuunnan voimakkuutta koskeva vaatimus katsotaan täytetyksi, jos vaatimus täyttyy suunnassa, joka poikkeaa enintään asteen neljäsosan havaintosuunnasta. 1.3. Suunnat H = 0° ja V = 0° vastaavat vertailuakselia. (Ajoneuvossa se on vaakasuora ja kohtisuorassa ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon ja suunnattu vaadittuun näkyvyyssuuntaan.) Se kulkee vertailukeskipisteen kautta. 2. VALONJAKAUTUMISTAULUKOT 2.1. Luokan SM1 sivuvalaisimet >VIITTAUS KAAVIOON> 2.1.1. Vähimmäisarvot: 0,6 cd kaikissa muissa kohdissa paitsi vertailuakselilla, jossa se on 4,0 cd. 2.1.2. Enimmäisarvot: 25,0 cd kaikissa kohdissa. 2.2. Luokan SM2 sivuvalaisimet >VIITTAUS KAAVIOON> 2.2.1. Vähimmäisarvot: 0,6 cd kaikissa kohdissa. 2.2.2. Enimmäisarvot: 25,0 cd kaikissa kohdissa. 2.3. Luokan SM1 ja SM2 sivuvalaisimien osalta voi olla riittävää tarkastaa ainoastaan viisi testistä vastaavan viranomaisen valitsemaa kohtaa. 2.4. Valokuvion on edellä ruudukkona esitetyllä valonjakautumisalueella oltava lähes yhdenmukainen, ts. valon voimakkuuden on kunkin ruudukon viivan muodostaman alueen osan suunnassa täytettävä vähintään kyseisten viivojen vähimmäisarvo. 3. USEILLA VALONLÄHTEILLÄ VARUSTETTUJEN VALAISIMIEN FOTOMETRINEN MITTAUS Fotometrinen teho tarkastetaan: 3.1. Valonlähteiden, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), osalta: valaisimessa olevista valonlähteistä tämän säännön 9.2. kohdan mukaisesti. 3.2. Vaihdettavien hehkulamppujen osalta: Jos ne on varustettu sarjavalmisteisilla 13,5 V:n tai 28,0 V:n hehkulampuilla, tuotettujen valovoima-arvojen on oltava tässä säännössä annetun ylä- ja alaraja-arvon välillä lisättynä valitulle hehkulampputyypille sallitulla valovirran poikkeamalla sarjavalmisteisia hehkulamppuja koskevassa säännössä n:o 37 kuvatulla tavalla; vaihtoehtoisesti voidaan käyttää vakiohehkulamppua kussakin yksittäisessä asennossa sen omalla valovirralla ja laskea kunkin asennon yksittäiset mittaukset yhteen. LIITE 5 Lähetetyn valon väri: kolmivärikoordinaattien valot >TAULUKON PAIKKA> Näiden kolorimetristen ominaisuuksien tarkastamisessa on käytettävä kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) valonlähdettä A vastaavaa valonlähdettä, jonka värilämpötila on 2 856 K. Lampuissa, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), kolorimetriset ominaisuudet on kuitenkin tarkistettava valaisimessa oleville valonlähteille tämän säännön 9.2. kohdan mukaisesti.