Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen heijastimista annetun neuvoston direktiivin 76/757/ETY tekniikan kehitykseen mukauttamisesta annetun komission direktiivin 97/29/EY 3 artiklassa ja liitteessä II olevassa 2.1 kohdassa tarkoitettu teknisiä vaatimuksia koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntö n:o 3



Virallinen lehti nro L 203 , 30/07/1997 s. 0039 - 0054



Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen heijastimista annetun neuvoston direktiivin 76/757/ETY tekniikan kehitykseen mukauttamisesta annetun komission direktiivin 97/29/EY (1) 3 artiklassa ja liitteessä II olevassa 2.1 kohdassa tarkoitettu teknisiä vaatimuksia koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntö n:o 3 2. MÄÄRITELMÄT (2) Tässä säännössä tarkoitetaan: 2.1. Tähän sääntöön sovelletaan säännössä n:o 48 ja sen muutossarjassa annettuja tyyppihyväksynnän soveltamishetkellä voimassa olevia määritelmiä; 2.2. `heijastuksella` heijastusta, jossa valo heijastuu takaisin suuntaan, joka on lähellä sen tulosuuntaa. Tämän ominaisuuden on säilyttävä useilla valaistuskulman eri arvoilla; 2.3. `heijastavalla optisella yksiköllä` heijastusta tuottavien optisten osien yhdistelmää; 2.4. `heijastinlaitteella` (3) käyttövalmista asennelmaa, joka koostuu yhdestä tai useasta heijastavasta optisesta yksiköstä; Huom: 2.5. `hajontakulmalla` sitä kulmaa, joka on vertailukeskipisteen vastaanottimen keskipisteeseen ja valaistuksen lähteen keskipisteeseen yhdistävien suorien linjojen välissä; 2.6. `valaistuskulmalla` sitä kulmaa, joka on vertailuakselin ja vertailukeskipisteen valaistuksen lähteen keskipisteeseen yhdistävän suoran linjan välissä; 2.7. `kiertymiskulmalla` sitä kulmaa, jonka läpi heijastinlaitetta kierretään vertailuakselinsa ympäri yhdestä annetusta pisteestä alkaen; 2.8. `heijastimen kulmahalkaisijalla` valaisevan pinnan näkyvän alueen suurimman mitan vastaista kulmaa joko valaistuksen lähteen keskipisteessä tai vastaanottimen keskipisteessä; 2.9. `heijastinlaitteen valaistuksella` yleisesti käytettyä lyhennettyä määritelmää valaistuksesta, joka mitataan tulosäteitä kohtisuorassa vastaan olevasta tasosta ja joka kulkee vertailukeskipisteen läpi; 2.10. `valovoiman kertoimella (CIL)` tarkasteltavana olevasta suunnasta heijastuneen valovoiman määrää jaettuna annetuista valaistus-, hajonta- ja kiertymiskulmista saadulla heijastinlaitteen valaistuksella; 2.11. Tässä säännössä käytetyt tunnukset ja yksiköt on annettu tämän säännön liitteessä 1; 2.12. `Heijastinlaitteen` tyyppi määritellään hyväksyntähakemukseen liitetyillä malleilla ja ominaisuuksia kuvailevalla kirjallisella aineistolla. Heijastinlaitteet voidaan katsoa kuuluvaksi samaan tyyppiin, jos niissä on yksi tai useampia `heijastavia optisia yksiköitä`, jotka ovat identtisiä vakiomallin vastaavien yksiköiden kanssa ja, jos ne eivät ole identtisiä, ovat symmetrisiä ja soveltuvat asennettavaksi yksi ajoneuvon vasemmalle ja yksi ajoneuvon oikealle puolelle ja jos niiden muut osat poikkeavat vakiomallin vastaavista osista vain siten, etteivät erot vaikuta tässä säännössä sovellettaviin ominaisuuksiin; 2.13. Heijastimet jaetaan kolmeen luokkaan niiden fotometristen ominaisuuksien perusteella: luokka I A, luokka III A ja luokka IV A. 6. YLEISET VAATIMUKSET 6.1. Heijastinlaitteiden rakenteen on oltava sellainen, että ne toimivat tyydyttävästi ja pysyvät toimivina tavanomaisessa käytössä. Lisäksi niissä ei saa olla sellaista suunnittelu- tai valmistusvikaa, joka estää niiden tehokkaan toiminnan tai niiden pitämisen hyvässä kunnossa. 6.2. Heijastinlaitteiden osat eivät saa olla helposti osiin hajotettavissa. 6.3. Heijastavat optiset yksiköt eivät saa olla vaihtokelpoisia. 6.4. Heijastinlaitteiden ulkopinnan on oltava helposti puhdistettavissa. Tästä syystä pinta ei saa olla karkea, ja mahdolliset ulkonemat eivät saa estää helppoa puhdistamista. 6.5. Luokan IV A laitteiden osalta asennustavan on mahdollistettava vakaa ja kestävä yhteys laitteen ja ajoneuvon välille. 7. ERITYISET VAATIMUKSET (TESTIT) 7.1. Heijastinlaitteiden on myös täytettävä mittoja ja muotoja koskevat vaatimukset sekä kolorimetriset, fotometriset, fyysiset ja mekaaniset vaatimukset, jotka esitetään tämän säännön liitteissä 5-11 ja 13. Testausmenettelyt kuvaillaan liitteessä 4 (luokka I A ja luokka III A) ja liitteessä 14 (luokka IV A). 7.2. Heijastinlaitteissa ja erityisesti niiden optisissa yksiköissä käytettyjen materiaalien laadun mukaan voivat toimivaltaiset viranomaiset antaa laboratorioille luvan jättää pois tietyt tarpeettomat testit sillä nimenomaisella edellytyksellä, että tällainen pois jättäminen mainitaan hyväksyntäilmoituslomakkeen kohdassa `Huomautuksia`. (1) Heijastinlaitetta kutsutaan myös heijastimeksi. (2) EYVL N:o L 171, 30.6.1997, p. 11. (3) Teknisten termien määritelmät (lukuun ottamatta säännön n:o 48 määritelmiä) ovat samat kuin kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) hyväksymät. LIITE 1 Heijastinlaite >TAULUKON PAIKKA> Heijastimet Tunnukset >VIITTAUS KAAVIOON> >KAAVION ALKU> Pystyleikkaus >KAAVION LOOPU> LIITE 4 Testausmenettely - luokka I A ja luokka III A 1. Hakijan on toimitettava laitteesta 10 näytekappaletta, jotka testataan liitteessä 12 osoitetussa kronologisessa järjestyksessä. 2. Kun yleisten vaatimusten (säännön 6. kohta) sekä muotoja ja mittoja koskevien vaatimusten (liite 5) noudattaminen on tarkastettu, 10 näytekappaletta on asetettava tämän säännön liitteessä 10 kuvattuun lämmönkestävyystestiin ja vähintään tunnin kuluttua tästä testistä tutkittava kolorimetristen ominaisuuksiensa (liite 6) osalta sekä CIL:n osalta (liite 7) hajontakulmalla 20' ja valaistuskulmalla V = H = 0° tai tarvittaessa liitteessä 7 olevassa 4. ja 4.1. kohdassa tarkoitetussa asennossa. Kaksi suurimmat ja pienimmät arvot antavaa heijastinlaitetta on tämän jälkeen testattava täydellisesti liitteessä 7 kuvatulla tavalla. Laboratorioiden on säilytettävä kyseiset kaksi näytekappaletta mahdollisia lisätarkastuksia varten. Muut 8 näytekappaletta on jaettava neljään ryhmään, jossa kussakin on 2 näytettä: >TAULUKON PAIKKA> 3. Edeltävässä kohdassa tarkoitettujen testien jälkeen kunkin ryhmän heijastinlaitteilla on oltava: 3.1. väri, joka täyttää liitteen 6 vaatimukset. Tämä on tarkastettava laadullisella menetelmällä ja vahvistettava tarvittaessa määrällisellä menetelmällä. 3.2. CIL, joka täyttää liitteen 7 vaatimukset. Tarkastus on suoritettava ainoastaan 20' hajontakulmalla ja V = H = 0° valaistuskulmalla, tai tarvittaessa liitteessä 7 olevassa 4. ja 4.1. kohdassa määritellyssä asennossa. LIITE 5 Muotoa ja mittoja koskevat vaatimukset 1. LUOKAN I A HEIJASTINLAITTEIDEN MUOTO JA MITAT 1.1. Valaisevien pintojen muodon on oltava yksinkertainen ja sellainen, ettei niitä voi tavanomaisilta havainnointietäisyyksiltä helposti sekoittaa kirjaimeen, numeroon tai kolmioon. 1.2. Sen estämättä, mitä edeltävässä kohdassa määrätään, sallitaan muoto, joka muistuttaa muodoltaan yksinkertaisia kirjaimia tai numeroita O, I, U tai 8. 2. LUOKAN III A HEIJASTINLAITTEIDEN MUOTO JA MITAT (ks. tämän liitteen lisäys) 2.1. III A luokan heijastinlaitteiden valaisevien pintojen on oltava tasasivuisen kolmion muotoisia. Jos sana `TOP` on merkitty yhteen kulmaan, kyseisen kulman kärki on suunnattava ylöspäin. 2.2. Valaisevalla pinnalla voi mutta ei täydy olla keskipisteessään kolmion muotoinen, heijastamaton pinta, jonka sivut ovat yhdensuuntaiset uloimman kolmion sivujen kanssa. 2.3. Valaiseva pinta voi mutta sen ei täydy olla jatkuva. Kummassakaan tapauksessa lyhin etäisyys kahden vierekkäisen heijastavan optisen yksikön välillä ei saa olla enemmän kuin 15 mm. 2.4. Heijastimen valaiseva pinta katsotaan jatkuvaksi, jos vierekkäisten erillisten optisten yksiköiden valaisevien pintojen reunat ovat yhdensuuntaiset ja jos nämä optiset yksiköt on tasaisesti sijoitettu kolmion koko yhtenäiselle pinnalle. 2.5. Jos valaiseva pinta ei ole jatkuva, erillisten heijastavien optisten yksiköiden lukumäärän, kulmayksiköt mukaan lukien, on oltava vähintään neljä kolmion kullakin sivulla. 2.5.1. Erilliset heijastavat optiset yksiköt eivät saa olla vaihdettavia, paitsi kun ne koostuvat luokan I A hyväksytyistä heijastinlaitteista. 2.6. Luokan III A kolmionmuotoisten heijastinlaitteiden valaisevien pintojen ulkoreunojen on oltava 150-200 mm:n pituiset. Kun kyse on koverista laitteista, joissa on syvennys, sivujen leveyden on suorassa kulmassa mitattuna oltava ainakin 20 % valaisevan pinnan uloimpien osien välisestä pituudesta. 3. LUOKAN IV A HEIJASTINLAITTEIDEN MUOTO JA MITAT 3.1. Valoa lähettävien pintojen muodon on oltava yksinkertainen ja sellainen, ettei niitä voi tavanomaisilta havainnointietäisyyksiltä helposti sekoittaa kirjaimeen, numeroon tai kolmioon. Muodoltaan yksinkertaisia kirjaimia tai numeroita O, I, U tai 8 muistuttava muoto on kuitenkin sallittu. 3.2. Heijastinlaitteen valoa lähettävän pinnan on oltava vähintään 25 cm². 4. Edellä esitettyjen vaatimusten noudattaminen tarkistetaan silmämääräisesti. Lisäys PERÄVAUNUJEN HEIJASTIMET - LUOKKA III A >VIITTAUS KAAVIOON> >KAAVION ALKU> 150 mm ≤ A ≤ 200 mm B ≥ A 5 C ≤ 15 mm>KAAVION LOOPU> >VIITTAUS KAAVIOON> Huom: Nämä luonnokset ovat ainoastaan esimerkinomaisia. LIITE 6 Kolorimetriset vaatimukset 1. Näitä vaatimuksia sovelletaan ainoastaan värittömiin, punaisiin tai ruskeankeltaisiin heijastinlaitteisiin. 1.1. Heijastinlaitteet saavat koostua yhdistetystä heijastavasta optisesta yksiköstä ja suodattimesta, joiden on oltava suunniteltu siten, ettei niitä voi irrottaa toisistaan tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. 1.2. Heijastavien optisten yksiköiden ja suodattimien värittäminen maalilla tai lakalla ei ole sallittua. 2. Kun heijastinlaite valaistaan ICI-standardin valonlähteellä A hajontakulman ollessa ° ja valaistuskulman ollessa V = H = 0°, tai milloin tämä tuottaa värittömän pintaheijastuman, kulmalla V = ± 5°, H = 0°, on heijastuneen valovirran kolmivärikoordinaattien oltava seuraavien raja-arvojen sisällä: >TAULUKON PAIKKA> 2.1. Punaisen ja ruskeankeltaisen värin osalta kolorimetristen vaatimusten noudattaminen on tarkastettava silmämääräisellä vertailutestillä. 2.2. Jos tämän testin jälkeen jää epäilyksiä, kolorimetristen vaatimusten noudattaminen on tarkastettava määrittämällä epävarmimman näytekappaleen kolmivärikoordinaatit. 3. Värittömät heijastinlaitteet eivät saa tuottaa valikoivaa heijastumista, ts. heijastinlaitteen valaisuun käytetyn standardivalonlähteen A kolmivärikoordinaatit x ja y eivät saa muuttua enempää kuin 0,01 heijastinlaitteen heijastuksen jälkeen. 3.1. Tämä on tarkastettava edellä kuvatulla silmämääräisellä vertailutestillä niin, että tarkastuskenttä valaistaan valonlähteellä, jonka kolmivärikoordinaatit eroavat 0,01:llä standardivalonlähteen A vastaavista arvoista. 3.2. Epävarmoissa tapauksissa on määriteltävä kolmivärikoordinaatit suurimman valikoivan heijastuman antavalle näytekappaleelle. LIITE 7 Fotometriset vaatimukset 1. Hakijan on hyväksyntää hakiessaan määritettävä vertailuakseli. Tämä vastaa valaisukulmaa V = H = 0° valovoiman kertoimien taulukossa (CIL). 2. Fotometrisissä mittauksissa on luokan I A heijastimien osalta otettava huomioon ainoastaan se valaiseva pinta, joka on halkaisijaltaan 200 mm ympyrän sisällä, ja valaiseva pinta on rajoitettava 100 cm²:iin, vaikka heijastavien optisten yksiköiden pintojen ei välttämättä tarvitsekaan saavuttaa tätä aluetta. Valmistajan on ilmoitettava käytettävän alueen rajat. Luokan III A ja luokan IV A heijastinlaitteiden osalta otetaan koko valaistu pinta huomioon ilman kokorajoituksia. 3. CIL:N ARVOT 3.1. Luokat I A ja III A 3.1.1. CIL:n arvot punaisille heijastinlaitteille eivät saa olla pienemmät kuin jäljempänä esitetyn taulukon millikandeloina annetut arvot luxia kohden taulukossa esitettyjen hajonta- ja valaistuskulmien osalta. >TAULUKON PAIKKA> CIL:n arvoja, jotka ovat alempia kuin edellä olevan taulukon kahdessa viimeisessä sarakkeessa esitetyt arvot, ei sallita sellaisen avaruuskulman sisällä, jonka vertailukeskipiste on sen kärki ja joka on seuraavia linjoja pitkin leikkaavien tasojen ympäröimä: >TAULUKON PAIKKA> 3.1.2. CIL:n arvot luokan I A ruskeankeltaisille heijastinlaitteille eivät saa olla pienemmät kuin edellä 3.1.1. kohdassa esitetyn taulukon arvot kerrottuna kertoimella 2,5. 3.1.3. CIL:n arvot luokan I A värittömille heijastinlaitteille eivät saa olla pienemmät kuin edellä 3.1.1. kohdassa esitetyn taulukon arvot kerrottuna kertoimella 4. 3.2. Luokan IV A laitteiden osalta CIL:n arvot eivät saa olla pienemmät kuin jäljempänä esitetyn taulukon millikandeloina annetut arvot luxia kohden taulukossa esitettyjen hajonta- ja valaistuskulmien osalta. >TAULUKON PAIKKA> 4. Kun heijastinlaitteen CIL mitataan kulmalla â, jolle V = H = 0°, on laitetta hieman kääntämällä tarkastettava, tapahtuuko peilausilmiötä. Jos peilausilmiötä ilmenee, on otettava lukema kulmalla â, jolle V = ± 5°, H = 0°. Hyväksytyn asennon on oltava se, joka vastaa pienintä CIL:ää yhdellä näistä asennoista. 4.1. Valaisukulmalla â, jolle V = H = 0°, tai edellä 4. kohdassa määritellyllä kulmalla, ja hajontakulmalla 20' on heijastinlaitteita, joissa ei ole merkintää `TOP`, kierrettävä vertailuakselinsa ympäri asentoon, jossa on pienin CIL ja jonka on oltava sama kuin edellä 3. kohdassa määritelty arvo. Kun CIL mitataan muilla valaistus- ja hajontakulmilla, heijastinlaite on sijoitettava asentoon, joka vastaa kulman å arvoa. Jos määriteltyjä arvoja ei saavuteta, saadaan laitetta kiertää vertailuakselinsa ympäri ± 5° edellä tarkoitettuun asentoon nähden. 4.2. Valaisukulmalla â, jolle V = H = 0°, tai edellä 4. kohdassa määritellyllä kulmalla, ja hajontakulmalla 20', on heijastinlaitteita, joissa on merkintä `TOP`, kierrettävä vertailuakselinsa ympäri ± 5°. CIL ei saa laskea kiertämisen aikana missään laitteen asennossa alle määrätyn arvon. 4.3. Jos suunnassa V = H = 0°, ja kun å = 0°, CIL ylittää määrätyn arvon 50 % tai enemmän, kaikki mittaukset kaikille valaistus- ja hajontakulmille on tehtävä å:n arvolla 0°. LIITE 8 Ulkoisten aineiden vastustuskyky 1. VEDENLÄPÄISYN VASTUSTUSKYKY 1.1. Heijastinlaitteista, jotka ovat tai eivät ole osa valaisinta, on poistettava kaikki irrotettavissa olevat osat ja ne on upotettava 10 minuutiksi veteen, jonka lämpötila on 50° ± 5°C, siten, että valaisevan pinnan yläosan korkein kohta on noin 20 mm vedenpinnan alapuolella. Testi on toistettava sen jälkeen, kun heijastinta on käännetty 180 °C, siten, että valaiseva pinta on pohjalla ja kääntöpuolen päällä on noin 20 mm:n vesikerros. Nämä optiset yksiköt on tämän jälkeen välittömästi upotettava samoissa olosuhteissa veteen, jonka lämpötila on 25° ± 5°C. 1.2. Vettä ei saa tunkeutua heijastavan optisen yksikön heijastavaan pintaan. Jos silmämääräinen tarkastus paljastaa selvästi vedenläpäisyn, laitetta ei katsota testissä hyväksytyksi. 1.3. Jos tarkastuksessa ei havaita vedenläpäisyä tai epävarmoissa tapauksissa CIL on mitattava liitteessä 4 olevassa 3.2. kohdassa tai liitteessä 14 olevassa 4.2. kohdassa esitetyllä menetelmällä sen jälkeen, kun heijastinlaitetta on hieman ravisteltu ylimääräisen veden poistamiseksi ulkopuolelta. 2. KORROOSION KESTOKYKY 2.1. Heijastinlaitteet on suunniteltava siten, että ne säilyttävät vahvistetut fotometriset ja kolorimetriset ominaisuutensa niistä kosteudesta ja syövyttävistä vaikutuksista huolimatta, joille ne tavallisesti ovat alttiina. Etumaisen pinnan himmeneminen ja taaemman suojaavan pinnan rappeutuminen on tarkastettava, erityisesti kun keskeinen metalliosa osoittaa altistumista korroosiolle. 2.2. Heijastinlaitteesta tai valaisimesta, jos laite on yhdistetty sellaiseen, on poistettava kaikki irrotettavat osat ja se on altistettava suolasumun vaikutukselle 50 tunnin ajaksi, joka koostuu kahdesta 24 tunnin altistamisjaksosta sekä niiden välisestä 2 tunnin tauosta, jonka aikana näytteen sallitaan kuivua. 2.3. Suolasumu on tehtävä atomisoimalla lämpötilaltaan 35° ± 2°C suolaliuosta, joka on saatu liuottamalla 20 ± 2 osaa painoltaan natriumkloridia 80 osaan tislattua vettä, jossa ei saa olla enempää kuin 0,02 % epäpuhtauksia. 2.4. Välittömästi testin jälkeen näytekappaleessa ei saa näkyä merkkejä sellaisesta liiallisesta korroosiosta, joka voi huonontaa laitteen tehokkuutta. 3. POLTTOAINEIDEN KESTOKYKY Heijastinlaitteen ja erityisesti sen valaisevan pinnan ulkopinta on pyyhittävä kevyesti puuvillakankaalla, joka on kasteltu seoksella, jossa on 70 tilavuusprosenttia n-heptaania ja 30 tilavuusprosenttia tolueenia. Pinta tarkastetaan silmämääräisesti noin viiden minuutin kuluttua. Pinnassa ei saa olla näkyviä muutoksia pieniä pintasäröjä lukuunottamatta. 4. VOITELUÖLJYJEN VASTUSTUSKYKY Heijastinlaitteen ulkopinta ja erityisesti heijastinlaitteen valaiseva pinta on pyyhittävä kevyesti puuvillakankaalla, joka on kasteltu pesuainetyyppisellä voiteluöljyllä. Pinta puhdistetaan noin viiden minuutin kuluttua. Tämän jälkeen mitataan CIL (liite 4, 3.2. kohta tai liite 14, 4.2. kohta). 5. PEILITAUSTAISTEN HEIJASTINLAITTEIDEN AVOIMEN KÄÄNTÖPUOLEN VASTUSTUSKYKY 5.1. Heijastinlaitteen kääntöpuoli on harjattava kovalla nailonharjalla ja sen jälkeen peitettävä 3. kohdassa kuvatulla seoksella kastellulla puuvillakankaalla yhden minuutin ajan. Tämän jälkeen puuvillakangas on poistettava ja heijastinlaitteen on annettava kuivua. 5.2. Kun haihtuminen on loppunut, suoritetaan kulumistesti harjaamalla kääntöpuoli samalla nailonharjalla kuin aiemmin. 5.3. CIL mitataan (liite 4, 3.2. kohta tai liite 14, 4.2. kohta) sen jälkeen, kun koko peilitaustainen kääntöpuoli on peitetty tussilla. LIITE 9 HEIJASTINLAITTEIDEN OPTISTEN OMINAISUUKSIEN AJALLINEN KESTÄVYYS (1) 1. Hyväksynnän antaneella viranomaisella on oikeus tarkistaa käytössä olevan heijastinlaitetyypin optisten ominaisuuksien ajallinen kestävyys. 2. Muiden maiden kuin hyväksynnän antaneen maan toimivaltaiset viranomaiset saavat tehdä samanlaisia tarkastuksia alueellaan. Jos käytössä olevassa heijastintyypissä on systemaattinen vika, mainittujen viranomaisten on lähetettävä testiä varten irrotetut osat hyväksynnän antaneelle viranomaiselle ja pyydettävä asiasta lausuntoa. 3. Muiden perusteiden puuttuessa käytössä olevaan heijastintyyppiin liittyvä käsite `systemaattinen vika` on tulkittava tämän säännön 6.1. kohdan tarkoituksen mukaisesti. (1) Vaikka heijastinlaitteiden optisten ominaisuuksien ajallisen kestävyyden testaaminen on tärkeää, nykyisessä tilanteessa ei ole vielä mahdollista arvioida tätä kestävyyttä kestoltaan rajallisissa laboratoriotesteissä. LIITE 10 Lämmönkestävyys 1. Heijastinlaitetta on pidettävä 48 peräkkäisen tunnin ajan kuivassa 65 ± 2°C lämpötilassa. 2. Tämän testin jälkeen heijastinlaitteessa ja erityisesti sen optisissa yksiköissä ei saa näkyä murtumia tai huomattavaa vääristymistä. LIITE 11 Värinkestävyys (1) 1. Hyväksynnän antaneella viranomaisella on oikeus tarkistaa käytössä olevan heijastinlaitetyypin värinkestävyys. 2. Muiden maiden kuin hyväksynnän antaneen maan toimivaltaiset viranomaiset saavat tehdä samanlaisia tarkastuksia alueellaan. Jos käytössä olevassa heijastintyypissä on systemaattinen vika, mainittujen viranomaisten on lähetettävä testiä varten irrotetut osat hyväksynnän antaneelle viranomaiselle ja pyydettävä asiasta lausuntoa. 3. Muiden perusteiden puuttuessa käytössä olevaan heijastintyyppiin liittyvä käsite `systemaattinen vika` on tulkittava tämän säännön 6.1. kohdan tarkoituksen mukaisesti. (1) Vaikka heijastinlaitteiden värinkestävyyden testaaminen on tärkeää, nykyisessä tilanteessa ei ole vielä mahdollista arvioida värinkestävyyttä kestoltaan rajallisissa laboratoriotesteissä. LIITE 12 >TAULUKON PAIKKA> LIITE 13 Iskunkestävyys - luokka IV A 1. Heijastinlaite on asennettava samankaltaisella tavalla kuin ajoneuvoon, mutta linssi vaakatasossa ja suunnattuna ylöspäin. 2. Halkaisijaltaan 13 mm:n paksuinen kiillotettu täysteräksinen pallo pudotetaan kerran pystysuoraan linssin keskiosaan 0,76 m:n korkeudelta. Palloa voidaan ohjata, mutta sen vapaata putoamista ei saa rajoittaa. 3. Kun heijastinlaitetta testataan huoneen lämpötilassa tällä menetelmällä, linssi ei saa murtua. LIITE 14 Testausmenettely - luokka IV A 1. Hakijan on toimitettava hyväksyttäväksi 10 näytekappaletta, jotka testataan liitteessä 15 osoitetussa kronologisessa järjestyksessä. 2. Kun 6.1.-6.5. kohdan vaatimusten sekä muotoja ja mittoja koskevien vaatimusten (liite 5) noudattaminen on tarkastettu, 10 näytekappaletta on asetettava lämmönkestävyystestiin (liite 10) ja vähintään tunnin kuluttua tästä testistä tutkittava kolorimetristen ominaisuuksiensa (liite 6) osalta sekä CIL:n osalta (liite 7) hajontakulmalla 20' ja valaistuskulmalla V = H = 0° tai tarvittaessa liitteessä 7 tarkoitetuissa asennoissa. Kaksi suurimmat ja pienimmät arvot antavaa heijastinlaitetta on tämän jälkeen testattava täydellisesti liitteessä 7 kuvatulla tavalla. Laboratorioiden on säilytettävä kyseiset kaksi näytekappaletta mahdollisia lisätarkastuksia varten. 3. Jäljelle jäävistä kahdeksasta näytekappaleesta valitaan sattumanvaraisesti neljä näytekappaletta, jotka jaetaan kahteen kahden näytekappaleen ryhmään. Ensimmäinen ryhmä: Kahdelle näytekappaleelle tehdään peräkkäin veden läpäisykykytesti (liite 8, 1. kohta), ja jos testi on tyydyttävä, polttoaineiden ja voiteluöljyjen vastustuskyvyn testit (liite 8, 3. ja 4. kohta). Toinen ryhmä: Kahdelle näytekappaleelle tehdään tarvittaessa korroosiotesti (liite 8, 2. kohta), jonka jälkeen heijastinlaitteen kääntöpuolelle tehdään kulumiskestävyyden testi (liite 8, 5. kohta). Näille kahdelle näytekappaleelle tehdään myös iskunkestävyystesti (liite 13). 4. Edeltävässä kohdassa tarkoitettujen testien jälkeen kunkin ryhmän heijastinlaitteilla on oltava: 4.1. väri, joka täyttää liitteen 6 vaatimukset. Tämä on tarkastettava laadullisella menetelmällä ja epävarmoissa tapauksissa vahvistettava määrällisellä menetelmällä; 4.2. CIL, joka täyttää liitteen 7 vaatimukset. Tarkastus on suoritettava ainoastaan 20' hajontakulmalla ja V = H = 0° valaistuskulmalla, tai tarvittaessa liitteessä 7 määritellyissä asennoissa. 5. Neljää jäljelle jäävää kappaletta voidaan tarvittaessa käyttää muuhun tarkoitukseen. LIITE 15 >TAULUKON PAIKKA>