15 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn Dublinin yleissopimuksen 18 artiklassa asetetun komitean päätös N:o 1/97, tehty 9 päivänä syyskuuta 1997, tietyistä yleissopimuksen täytäntöönpanomääräyksistä



Virallinen lehti nro L 281 , 14/10/1997 s. 0001 - 0025



15 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn Dublinin yleissopimuksen 18 artiklassa asetetun komitean PÄÄTÖS N:o 1/97, tehty 9 päivänä syyskuuta 1997, tietyistä yleissopimuksen täytäntöönpanomääräyksistä (97/662/JVY) Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioon jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan valtion ratkaisemisesta Dublinissa 15 päivänä kesäkuuta 1990 allekirjoitetun yleissopimuksen (1) 18 artiklassa asetettu KOMITEA, joka OTTAA HUOMIOON mainitun yleissopimuksen 11 artiklan 6 kohdan, 13 artiklan 2 kohdan ja 18 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä KATSOO, että on annettava tiettyjä määräyksiä, jotta varmistetaan mainitun yleissopimuksen tehokas täytäntöönpano sen tultua voimaan 1 päivänä syyskuuta 1997, PÄÄTTÄÄ JA VAHVISTAA SEURAAVAA: 1 artikla Tässä päätöksessä viittaukset artikloihin, kohtiin ja alakohtiin tarkoittavat Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioon jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan valtion ratkaisemisesta tehdyn yleissopimuksen, jäljempänä `yleissopimus`, määräyksiä, ellei toisin mainita. I LUKU YLEISSOPIMUKSEN TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVAT YLEISET SUUNTAVIIVAT 2 artikla Turvapaikkahakemuksen jättäminen 1. Turvapaikkahakemus katsotaan jätetyksi, kun asianomaisen jäsenvaltion viranomaiset ovat saaneet siitä kirjallisen tiedon: tapauskohtaisesti joko turvapaikanhakijan täyttämän lomakkeen tai viranomaisten laatiman pöytäkirjan. 2. Muun kuin kirjallisen hakemuksen kohdalla on aikeesta ilmoittamisen ja pöytäkirjan laatimisen välisen ajan oltava mahdollisimman lyhyt. 3 artikla Vastaanottopyyntöön vastaaminen Vastaanottopyyntöön on vastattava kirjallisella ilmoituksella, jotta estetään 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kolmen kuukauden enimmäisaikaa koskevan määräyksen vaikutus. 4 artikla Vastaanottopyyntöön vastaamisen määräaika 1. Jäsenvaltion, jota pyydetään huolehtimaan turvapaikanhakijasta, olisi tehtävä kaikkensa vastatakseen pyyntöön viimeistään kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. 2. Pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio voi erityisten ongelmien ilmaantuessa antaa kuukauden määräajan kuluessa väliaikaisen vastauksen, jossa ilmoitetaan, minkä ajan kuluessa lopullinen vastaus voidaan antaa. Jälkimmäisen määräajan olisi oltava mahdollisimman lyhyt, eikä se saa missään tapauksessa ylittää 11 artiklan 4 kohdassa mainittua, pyynnön vastaanottamisesta laskettavaa kolmen kuukauden määräaikaa. 3. Jos kuukauden kuluessa annetaan kielteinen vastaus, pyynnön esittäneellä jäsenvaltiolla on vielä mahdollisuus kiistää se kuukauden kuluessa kielteisen vastauksen saamisesta, jos sen tietoon on pyynnön esittämisen jälkeen tullut uusia ja merkittäviä seikkoja, jotka osoittavat, että vastuu on pyynnön vastaanottaneella jäsenvaltiolla. Viimeksi mainitun on tällöin vastattava viipymättä. 4. Tämän määräyksen käytännön täytäntöönpanoa on arvioitava 18 artiklassa asetetussa komiteassa vuoden kuluttua. Silloin käsitellään kysymystä siitä, voiko enimmäismääräaika olla yksi kuukausi. 5 artikla Kiireellinen menettely Kun turvapaikkahakemus jätetään jäsenvaltiolle maahantulo- tai oleskelukiellon, laittomasta oleskelusta johtuvan pidätyksen tai karkotustoimenpiteestä ilmoittamisen tai sen toteuttamisen jälkeen, asianomaisen jäsenvaltion olisi ilmoitettava asiasta välittömästi jäsenvaltiolle, jonka katsotaan olevan siitä vastuussa. Tällaisessa ilmoituksessa olisi esitettävä tosiasialliset ja oikeudelliset syyt siihen, miksi nopea vastaus on tarpeen, ja määräaika, jonka kuluessa vastausta pyydetään. Viimeksi mainitun jäsenvaltion olisi pyrittävä antamaan vastaus asetettujen määräaikojen kuluessa. Ellei tämä ole mahdollista, jäsenvaltio ilmoittaa siitä pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle mahdollisimman pian. 6 artikla Kahdeksan päivän määräajan ylitys takaisinottopyyntöön vastattaessa 1. Yleissopimuksen 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määrätään hyvin selkeästi, että jäsenvaltioiden on vastattava takaisinottopyyntöön kahdeksan päivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. 2. Poikkeustapauksissa jäsenvaltiot voivat kyseisten kahdeksan päivän kuluessa antaa väliaikaisen vastauksen, jossa ilmoitetaan, minkä ajan kuluessa ne antavat lopullisen vastauksensa. Tämän viimeksi mainitun määräajan on oltava mahdollisimman lyhyt, eikä se missään tapauksessa saa ylittää väliaikaisen vastauksen lähetyspäivästä laskettavaa yhden kuukauden määräaikaa. 3. Jos jäsenvaltio, jolta takaisinottoa on pyydetty, ei vastaa - edellä 1 kohdassa mainittujen kahdeksan päivän kuluessa, - edellä 2 kohdassa mainitun kuukauden kuluessa, katsotaan, että se hyväksyy vastuun turvapaikanhakijasta kuuluvan sille. 7 artikla Ulkomaalaisen karkottamista koskevat määräykset Jäsenvaltion, joka on vastuussa turvapaikkahakemuksen käsittelystä, on todistettava, että ulkomaalainen on tosiasiallisesti karkotettu jäsenvaltioiden alueelta. On siis kyse täytäntöönpannuista karkotuksista ja velvoitteesta, joka koskee tulosta eikä aikomusta, mikä tarkoittaa, että tällaisessa tapauksessa jäsenvaltion on toimitettava kirjalliset todisteet. 8 artikla Jäsenvaltioiden alueelta poistuminen 1. Jos turvapaikanhakija hankkii itse todisteet siitä, että hän on poistunut jäsenvaltioiden alueelta vähintään kolmeksi kuukaudeksi, toinen jäsenvaltio voi tutkia kyseisten tietojen todenperäisyyden ottamalla tarvittaessa yhteyttä siihen kolmanteen valtioon, jossa turvapaikanhakija vakuuttaa oleskelleensa kyseisen ajan. 2. Muissa tapauksissa sen jäsenvaltion, jonne ensimmäinen hakemus jätettiin, on toimitettava todisteet erityisesti turvapaikanhakijan maastapoistumispäivästä ja määränpäästä. Jäsenvaltioiden välisen yhteistyön puitteissa jäsenvaltiolla, jonne toinen hakemus jätettiin, on parhaimmat edellytykset selvittää, minä päivänä turvapaikanhakija saapui sen alueelle. 9 artikla Poikkeukset sellaisen turvapaikanhakijan osalta, jolla on viisumi 1. Yleissopimuksen 5 artiklan 2 kohdassa määrätään kolmesta eri tilanteesta, joissa jäsenvaltion velvollisuus käsitellä turvapaikkahakemus lakkaa, vaikka turvapaikanhakijalla on kyseisen valtion myöntämä voimassa oleva viisumi. 2. Ensimmäinen poikkeus (a alakohta) koskee viisumia, joka on myönnetty toisen jäsenvaltion luvalla: poikkeustilanteisiin vetoavat jäsenvaltiot pääsääntöisesti toimittavat todisteet. 3. Toinen poikkeus (b alakohta) on seurausta tilanteesta, jossa hakemus jätetään jäsenvaltioon, jossa hakijalta ei vaadita viisumia: näin ollen todisteisiin liittyvien tietojen hankkiminen ei ole aiheellista. 4. Kolmas poikkeus (c alakohta) koskee tilannetta, jossa turvapaikanhakijalla on kauttakulkuviisumi, joka kuitenkin on myönnetty lopullisena määränpäänä olevan valtion diplomaattisten tai konsuliviranomaisten kirjallisella luvalla: todistustaakkaa koskeva kysymys ei ole aiheellinen, jos kauttakulkuviisumin myöntämisestä on kirjallinen etukäteisvahvistus. 10 artikla Vastuussa olevan jäsenvaltion ratkaiseminen, jos oleskelulupia tai viisumeja on useita Jos turvapaikanhakijalla on useita eri jäsenvaltioiden myöntämiä oleskelulupia tai viisumeja (erityisesti 5 artiklan 3 kohdan c alakohdan tapauksessa), todisteita vastuussa olevan jäsenvaltion ratkaisemiseksi ei tarvita siltä osin kuin tarvittavat tiedot käyvät ilmi turvapaikanhakijan esittämästä maahantuloon oikeuttavasta asiakirjasta. 11 artikla Määräaikojen määrittäminen ja tosiasiallinen saapuminen jäsenvaltioon 1. Määräaikoja määritettäessä oleskelulupien tai viisumien vanhentumispäivä lasketaan ottamalla lähtökohdaksi turvapaikkahakemuksen jättöpäivä. 2. Oleskelulupien ja viisumien vanhentumista ei kuitenkaan tarvitse tarkistaa, jos kyseiset tiedot käyvät ilmi turvapaikanhakijan asiakirjoista. 3. Näytettäessä toteen sitä, että henkilö on tosiasiallisesti saapunut jäsenvaltioon, on tehtävä ero seuraavien tilanteiden välillä: - jos turvapaikanhakija on tosiasiallisesti päässyt jäsenvaltioon, todisteena voidaan käyttää sen jäsenvaltion antamia tietoja, jonne turvapaikkahakemus on jätetty, - jos turvapaikanhakija ei ole poistunut jäsenvaltioiden alueelta, vanhentuneen oleskeluluvan tai viisumin myöntäneen jäsenvaltion on toimitettava pyydetyt tiedot, - jos turvapaikanhakija itse ilmoittaa poistuneensa jäsenvaltioiden alueelta, jäsenvaltio, jonne toinen hakemus on jätetty, tarkistaa lausuntojen todenperäisyyden. Näitä sääntöjä sovelletaan tähän samaan käsitteeseen (tosiasiallinen maahantulo) 5 artiklan 4 kohdan molempien alakohtien osalta. 12 artikla Jäsenvaltion rajan luvaton ylittäminen 1. Todiste jäsenvaltion rajan luvattomasta ylittämisestä (6 artiklan ensimmäinen kohta) on tutkittava sen jälkeen, kun todistelukeinojen luettelo on laadittu. 2. Jos turvapaikanhakija jättää hakemuksensa jäsenvaltioon, jossa hän on oleskellut kuusi kuukautta 6 artiklan toisen kohdan mukaisesti, sen jäsenvaltion, joka viittaa tähän poikkeussääntöön asianomaisten kahden jäsenvaltion välisen yhteistoiminnan hengessä, on toimitettava ensisijaisesti todiste kyseisen jäsenvaltion vastuun lakkaamisesta. 3. Jos turvapaikanhakija vakuuttaa, että hän on oleskellut jäsenvaltiossa yli kuusi kuukautta, kyseisen jäsenvaltion on tarkistettava lausuntojen todenperäisyys. Asianomaiseen toiseen jäsenvaltioon lähetettäviin ensimmäisiin tietoihin on joka tapauksessa sisällyttävä turvapaikanhakijan antamat lausunnot, joita voidaan tämän jälkeen käyttää vastanäyttönä. 13 artikla Turvapaikanhakijan suostumusta koskevat määräykset 1. Suostumus on annettava kirjallisena. 2. Pääsääntöisesti henkilön suostumuksen on oltava annettu silloin kun jäsenvaltio, joka ilmoittaa olevansa velvollinen käsittelemään hakemuksen, esittää tiedonvaihtoa koskevan pyynnön. 3. Turvapaikanhakijan on aina oltava tietoinen, mitä tietoja hänen antamansa suostumus koskee. 4. Suostumus koskee turvapaikanhakijan hakemuksensa tueksi esittämiä perusteita tai mahdollisesti hakijaa koskevan päätöksen perusteita. 14 artikla Tiedoksiantomenettelyt 1. Tiedonvaihtojärjestelmään on sisällyttävä myös tiedoksiantomenettelyjä koskevia seikkoja. Tätä varten tiedoksiannot on tehtävä: - mahdollisimman nopeasti ja kirjallisina, - käytettävissä olevin teknisin keinoin, - jäsenvaltioille, jotka ilmoittavat olevansa velvollisia käsittelemään turvapaikkahakemuksen. 2. Tätä tiedoksiantoa, jolla vältetään kahden menettelyn aloittaminen samanaikaisesti kahdessa jäsenvaltiossa, sovelletaan 3 artiklan 4 kohdan ja 12 artiklan osalta. 3. Jos vastuun ratkaisemista koskevan päätöksen täytäntöönpano keskeytetään, keskeyttäminen annetaan tiedoksi, jotta jäsenvaltiot ovat keskenään selvillä asioista. On itse asiassa erittäin hyödyllistä, että jäsenvaltiolle, johon hakemus on jätetty, ilmoitetaan siitä, että turvapaikanhakijaa ei siirretä, kunnes toinen jäsenvaltio tekee häntä koskevan päätöksen. 15 artikla Yhtenäislomake vastuussa olevan valtion määrittämiseksi Tämän päätöksen liitteenä I on yhtenäislomakkeen kaava sen valtion määrittämiseksi, joka vastaa turvapaikkahakemuksen käsittelystä. II LUKU YLEISSOPIMUKSEEN LIITTYVIEN MÄÄRÄAIKOJEN LASKEMINEN 16 artikla Pääsääntö Lauantait, sunnuntait ja pyhäpäivät on otettava lukuun laskettaessa yleissopimuksessa määrättyjä määräaikoja. 17 artikla Täydentävä sääntö Edellä 11 artiklan 4 kohdassa ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määrättyjä määräaikoja laskettaessa sovelletaan myös seuraavia sääntöjä: - määräaika alkaa pyynnön vastaanottamista seuraavasta päivästä, - määräajan viimeinen päivä on vastauksen toimittamisen määräpäivä. III LUKU TURVAPAIKANHAKIJAN SIIRTO 18 artikla Alustavat määräykset 1. Yleissopimuksen 3 artiklan 7 kohdassa sekä 4, 5, 6, 7 ja 8 artiklassa määritellään ne olosuhteet, joissa vastuu jäsenvaltioon (jäljempänä `ensimmäinen jäsenvaltio`) jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä on toisella jäsenvaltiolla (jäljempänä `toinen jäsenvaltio`). 2. Yleissopimuksen 10 artiklan 1 kohdan a, c, d ja e alakohdassa sekä 11 artiklan 5 kohdassa ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ilmoitetaan ne velvoitteet ja asetetaan ne määräajat, jotka koskevat turvapaikanhakijan vastaanottoa tai takaisinottoa ensimmäisestä jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon. Jäljempänä ilmaisua `siirto` käytetään samalla sekä vastaanotosta että takaisinotosta. 3. Hakijan siirtoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt esitetään tämän päätöksen 20, 21 ja 22 artiklassa. 19 artikla Tiedoksianto turvapaikanhakijalle Jos ensimmäinen jäsenvaltio 11 tai 13 artiklaa soveltaen tekee toiselle jäsenvaltiolle turvapaikanhakijaa koskevan vastaanottopyynnön tai takaisinottopyynnön, se ilmoittaa siitä hakijalle niin pian kuin mahdollista ja kertoo hänelle pyynnön tuloksen. Kun vastuu on siirtynyt toiselle jäsenvaltiolle, hakijalle ilmoitetaan tällä tiedoksiannolla, että hänet siirretään toiseen jäsenvaltioon 11 artiklan 5 kohdan ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan sekä asiaankuuluvan kansallisen lainsäädännön tai menettelyn mukaisesti. Tämän päätöksen 20 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti toteutetussa siirrossa tiedoksiantoon sisältyy maininta ajasta ja paikasta, jossa hakijan on ilmoittauduttava saapuessaan toiseen jäsenvaltioon. 20 artikla Turvapaikanhakijan siirto 1. Jos turvapaikanhakijan siirrosta toiseen jäsenvaltioon on sovittu, ensimmäisen jäsenvaltion on huolehdittava kaikin mahdollisin keinoin siitä, että hakija ei vältä siirtoa. Tätä varten ensimmäinen jäsenvaltio vahvistaa hakijan siirron yksityiskohdat ottaen huomioon kunkin tapauksen erityisolosuhteet sekä noudattaen kansallista lainsäädäntöä ja menettelyjä. Siirto voi tapahtua: a) hakijan toimesta, jolloin määräpäivä on vahvistettu, b) saatettuna, jolloin ensimmäisen jäsenvaltion viranomainen seuraa hakijaa. 2. Hakijan siirron katsotaan toteutuneen edellä 1 kohdan a alakohdan mukaisen siirron osalta, kun hakija on ilmoittautunut hänelle toimitetussa tiedonannossa mainituille toisen jäsenvaltion viranomaisille, ja edellä 1 kohdan b alakohdan mukaisen siirron osalta, kun toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat ottaneet hänet vastaan. 3. Kun siirto tapahtuu edellä 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, toinen jäsenvaltio ilmoittaa ensimmäiselle jäsenvaltiolle mahdollisimman nopeasti siitä, että siirto on tapahtunut tai että hakija ei ole ilmoittautunut asetetussa määräajassa. 21 artikla Turvapaikanhakijan siirron määräaika 1. Yleissopimuksen 11 artiklan 5 kohdassa ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määrätään, että siirto on tehtävä kuukauden kuluessa siitä, kun toinen jäsenvaltio on hyväksynyt vastuun turvapaikkahakemuksen käsittelystä. Jäsenvaltiot pyrkivät kaikin tavoin noudattamaan tätä määräaikaa, silloin kun siirto tehdään tämän päätöksen 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. 2. Jos siirrosta on tämän päätöksen 20 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti sovittu mutta sitä ei ole tehty, koska hakija ei ole ollut halukas yhteistyöhön, toinen jäsenvaltio voi aloittaa hakemuksen käsittelyn käytettävissään olevien tietojen perusteella 11 artiklan 5 kohdassa ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräajan päätyttyä. 3. Jos hakemus hylätään, toinen jäsenvaltio on edelleen velvollinen ottamaan hakijan takaisin 10 artiklan 1 kohdan e alakohdan määräysten mukaisesti, paitsi jos 10 artiklan 2, 3 tai 4 kohdan määräyksiä sovelletaan. 4. Jos turvapaikanhakijan siirtoa on lykättävä erityisolosuhteiden kuten sairauden, raskauden, vankeusrangaistuksen tms. johdosta, eikä sitä näin ollen voida toteuttaa tavanmukaisessa kuukauden määräajassa, asianomaiset jäsenvaltiot neuvottelevat asianmukaisesti ja sopivat tapauskohtaisesti määräajasta, jonka kuluessa siirron on tapahduttava. 5. Jos turvapaikanhakija välttää siirron täytäntöönpanon eikä hänen siirtämistään siten voida toteuttaa, ei vastuun osalta ole merkitystä sillä, katosiko turvapaikanhakija ennen vastuussa olevan jäsenvaltion muodollista vastuun hyväksymistä vai sen jälkeen. Jos turvapaikanhakija myöhemmin löytyy, asianomaisten jäsenvaltioiden olisi neuvoteltava asianmukaisesti ja sovittava tapauskohtaisesti määräajasta, jonka kuluessa siirron on tapahduttava. 6. Asianomaiset jäsenvaltiot ilmoittavat toisilleen mahdollisimman nopeasti, jos niiden tietoon tulee, että jokin edellä 4 ja 5 kohdassa tarkoitetuista tilanteista on syntynyt. Molemmissa edellä mainituissa tapauksissa yleissopimuksen nojalla turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio on edelleen vastuussa hakijan vastaanotosta tai hänen takaisinotostaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklan 2, 3 ja 4 kohtaa. 22 artikla Turvapaikanhakijan siirtoon tarkoitettu kulkulupa Turvapaikanhakijan siirtoon tarkoitetun kulkuluvan malli on tämän päätöksen liitteenä II. IV LUKU YLEISSOPIMUKSEEN LIITTYVÄT TODISTELUKEINOT 23 artikla Todistelu- ja arviointiperiaatteet 1. Tavalla, jolla eri todisteita käytetään hyväksi sen ratkaisemiseksi, mikä valtio on vastuussa turvapaikkahakemuksen käsittelystä, on keskeinen merkitys yleissopimuksen soveltamisen kannalta. 2. Vastuun määrittelyn turvapaikkamenettelyn toteuttamiseksi on periaatteessa perustuttava mahdollisimman vähäisille todistevaatimuksille. 3. Mikäli näytön syntymiselle asetettaisiin liiallisia vaatimuksia, vastuun määrittelyssä noudatettava menettely kestäisi lopulta kauemmin kuin varsinaisen turvapaikkahakemuksen käsittely. Tällöin ei yleissopimuksella olisi lainkaan toivottua vaikutusta ja vaarannettaisiin jopa eräs sen tavoitteista, sillä odotusajat synnyttäisivät uuden "kiertävien pakolaisten" ryhmän, johon kuuluisivat turvapaikanhakijat, joiden hakemuksia ei tällöin tutkittaisi Dublinin yleissopimuksessa määrätyn menettelyn aikana. 4. Liian tiukan todistelujärjestelmän vallitessa jäsenvaltiot eivät hyväksyisi niille kuuluvaa vastuuta, ja yleissopimusta sovellettaisiin vain harvoin. Lisäksi ne jäsenvaltiot, joilla on täydellisemmät kansalliset tiedostot kuin yhteistyökumppaneillaan, joutuisivat eriarvoiseen asemaan, sillä niiden katsottaisiin muita helpommin olevan vastuussa. 5. Jäsenvaltioiden olisi suostuttava ottamaan vastuu turvapaikkahakemuksen käsittelystä myös aihetodisteisiin nojautuvan näytön perusteella heti, kun turvapaikanhakijan kokonaistilanteen tarkastelussa ilmenee, että vastuu hakemuksen käsittelystä kuuluu kaiken todennäköisyyden mukaan kyseiselle jäsenvaltiolle. 6. Jäsenvaltiot tutkivat yhdessä myönteisen yhteistyön hengessä ja kaikkien käytettävissä olevien todistelukeinojen avulla, mukaan lukien turvapaikanhakijan lausunnot, voidaanko tietyn jäsenvaltion perustellusti katsoa olevan vastuussa. 7. Tämän päätöksen 24 ja 25 artiklassa tarkoitetut luettelot A ja B on laadittu edellä olevien näkökohtien perusteella. 24 artikla Luetteloita A ja B koskevia yleisiä näkökohtia 1. On katsottu tarpeelliseksi laatia kaksi todistelukeinoja koskevaa luetteloa: luettelossa A tarkoitetut todisteet sekä luettelossa B tarkoitetut aihetodisteet. Nämä luettelot ovat tämän päätöksen liitteessä III. 2. Luettelossa A esitetään todistelukeinot, joilla saadaan muodollinen näyttö yleissopimukseen perustuvasta vastuusta, sikäli kuin niitä ei kumota vastanäytöllä, esimerkiksi näytöllä siitä, etteivät asiakirja ole aitoja. 3. Luettelo B ei ole tyhjentävä, ja se sisältää sellaisia aihetodisteista koostuvia todistelukeinoja, joita voidaan käyttää yleissopimusta sovellettaessa. Kyse on todistelukeinoista, joilla on aihetodistearvoa. Luettelossa B tarkoitetut aihetodisteet voivat niille kuuluvasta todistusvoimasta riippuen toisinaan olla vastuun määrittämiseksi riittäviä. Ne on periaatteessa mahdollista kumota. 4. Näitä luetteloja voidaan saatujen kokemusten perusteella tarkistaa. 5. On syytä huomauttaa, että näiden todistelukeinojen todistusvoima voi vaihdella kunkin tapauksen erityisten olosuhteiden mukaisesti. Luokittelu todisteisiin ja aihetodisteisiin tapahtuu sen mukaan, mitä todistelulla on tarkoitus osoittaa. Sormenjälki voi esimerkiksi olla todisteena turvapaikan hakijan oleskelusta toisessa jäsenvaltiossa, kun taas selvitettäessä, minkä ulkorajan kautta turvapaikan hakija on saapunut, se voi kelvata vain aihetodisteeksi. 6. Tämän erottelun vuoksi on ollut tarpeen laatia kutakin yleissopimuksen mukaan todisteiden esittämistä vaativaa tilannetta varten kaksi eri luetteloa, joista toinen sisältää todisteet (luettelo A) ja toinen aihetodisteet (luettelo B); näin on laadittu tämän päätöksen liitteenä III oleva, todistelun kohteen mukaan suoritettu todistelukeinojen jako. 7. Virallisten asiakirjojen todistusvoimakaan ei ole aina sama kaikissa jäsenvaltioissa. Sama asiakirja voidaan eri jäsenvaltiossa laatia eri tarkoituksiin tai sen voi laatia eri viranomainen. 25 artikla Luettelojen A ja B todisteiden todistusvoima Luettelojen A ja B todisteiden todistusvoima arvioidaan seuraavien määräysten mukaisesti: 1) Luettelo A Luettelossa A määrätyillä todistelukeinoilla saadaan muodollinen näyttö siitä, että jäsenvaltio vastaa turvapaikkamenettelyn täytäntöönpanosta, sikäli kuin todisteita ei ole kumottu vastanäytöllä, esimerkiksi näytöllä siitä, että kyse on väärästä asiakirjasta. Päämäärän saavuttamiseksi jäsenvaltiot toimittavat eri hallinnollisten asiakirjojensa malleja luettelossa A olevan luokituksen mukaisesti. Eri asiakirjojen mallikappaleita julkaistaan yhteisessä yleissopimuksen soveltamista koskevassa käsikirjassa. Tällä osaltaan lisätään tehokkuutta ja autetaan viranomaisia havaitsemaan turvapaikan hakijoiden esittämät väärät asiakirjat. Tietyt luettelossa A mainitut todisteet ovat parhaita mahdollisia keinoja sovellettaessa 4 artiklaa sekä 5 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohtaa. 2) Luettelo B Luettelo B sisältää aihetodisteet, joiden turvapaikkamenettelyn täytäntöönpanovelvollisuutta koskeva todistusvoima harkitaan tapaus tapaukselta. Kyseiset tiedot voivat osoittautua käytännössä erittäin hyödyllisiksi. Oli niitä miten paljon tahansa, ne eivät kuitenkaan voi olla luettelossa A oleviin verrattavia todisteita, joihin jäsenvaltion vastuu voisi perustua. Vaikka nämä seikat eivät ole todiste, niiden perusteella voidaan kuitenkin osoittaa, mihin jäsenvaltioon tutkimukset yleissopimuksen mukaisesti vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämiseksi tulisi kohdistaa. 26 artikla Seuraukset vastuun määrittämisten kannalta 1. Asianomainen jäsenvaltio tarkastaa omista eri tiedostoistaan, kuuluuko vastuu sille. 2. Sen jäsenvaltion, johon turvapaikkahakemus on jätetty, olisi noudattamalla yleissopimuksen 3 artiklan 2 kohtaa, jonka mukaan vastuun määräytymisen ehtoja on sovellettava siinä järjestyksessä kuin ne on lueteltu, selvitettävä, millä valtiolla on yleissopimuksen mukainen päävastuu, jos vastuussa olevia valtioita on mahdollisesti useita. 3. Tällä tavoin voidaan välttää turvapaikanhakijoiden perättäisiä siirtoja valtiosta toiseen, mikä tekisi menettelystä raskaamman ja pidentäisi hakemusten käsittelyyn kuluvaa aikaa. 4. Tämä merkitsee erityisesti, että jos turvapaikanhakija on kulkenut usean muun jäsenvaltion kautta ennen kuin hän on jättänyt hakemuksensa siihen jäsenvaltioon, johon hän viimeksi saapui, tämän valtion ei pidä rajoittua siihen oletukseen, että viimeinen kauttakulkuvaltio on vastuussa. 5. Jos on olemassa konkreettisia seikkoja, joiden mukaan useat jäsenvaltiot voivat olla vastuussa, sen valtion, johon hakemus on jätetty, on yleissopimuksessa vahvistetussa vastuun määräytymistä koskevassa järjestyksessä pyrittävä selvittämään, mikä näistä valtioista on velvollinen toteuttamaan turvapaikkamenettelyn. 27 artikla Vastuun hyväksyminen turvapaikanhakijan lausunnon perusteella Vastuu turvapaikkahakemuksen käsittelystä voidaan yksittäisissä tapauksissa hyväksyä turvapaikanhakijan johdonmukaisen, riittävän yksityiskohtaisen ja tarkistettavissa olevan ilmoituksen perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä luvussa esitettyjä, todistelukeinoja koskevia määräyksiä. V LUKU TIETOJEN VAIHTO 28 artikla Tilastotiedot ja yksittäisissä tapauksissa annettavat tiedot 1. Jäsenvaltiot vaihtavat neljännesvuosittain tilastotietoja, jotka koskevat yleissopimuksen käytännön soveltamista, tämän päätöksen liitteenä IV olevien taulukkojen avulla. 2. Jäsenvaltion, jolle esitetään 15 artiklassa tarkoitettu pyyntö, on tehtävä kaikkensa vastatakseen siihen jos mahdollista välittömästi ja joka tapauksessa kuukauden kuluessa. LOPPUMÄÄRÄYKSET 29 artikla Voimaantulo Tämä päätös tulee voimaan tänä päivänä. Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 1997. Tehty Brysselissä 9 päivänä syyskuuta 1997. Komitean puolesta M. FISCHBACH Puheenjohtaja (1) EYVL C 254, 19.8.1997. LIITE I YHTENÄISLOMAKE SEN VALTION MÄÄRITTÄMISEKSI, JOKA VASTAA TURVAPAIKKAHAKEMUKSEN KÄSITTELYSTÄ >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU> LIITE II Kulkulupa turvapaikanhakijan jäsenvaltiosta toiseen tapahtuvaa siirtymistä varten >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU> LIITE III LUETTELO A A. TODISTELUKEINOT I. Menettely, jolla ratkaistaan turvapaikkahakemuksesta vastuussa oleva valtio 1. Pakolaiseksi tunnustetun perheenjäsenen laillinen asuinpaikka jäsenvaltiossa (4 artikla) Todisteet - toisen jäsenvaltion antama kirjallinen vahvistus tiedoille, - rekisteriote, - pakolaisasemassa olevalle henkilölle myönnetyt oleskeluluvat, - sukulaisuussuhteen osoittava asiakirja, jos sellainen on saatavissa, - asianomaisten suostumukset. 2. Voimassa olevat (5 artiklan 1 ja 3 kohdat) tai sellaiset oleskeluluvat, joiden voimassaolo on päättynyt vähemmän kuin kaksi vuotta aikaisemmin (ja niiden voimaantulopäivä) (3 artiklan 4 kohta) Todisteet - oleskelulupa, - otteet ulkomaalaisrekisteristä tai vastaavista rekistereistä, - oleskeluluvan myöntäneen jäsenvaltion antama selvitys/vahvistus tiedoille. 3. Voimassa olevat (5 artiklan 2 ja 3 kohdat) ja sellaiset viisumit, joiden voimassaolo on päättynyt vähemmän kuin kuusi kuukautta aikaisemmin (ja niiden voimaantulopäivä) (5 artiklan 4 kohta) Todisteet - myönnetty viisumi (tapauksesta riippuen voimassa oleva tai vanhentunut), - ote ulkomaalaisrekisteristä tai vastaavista rekistereistä, - viisumin myöntäneen jäsenvaltion antama selvitys/vahvistus tiedoille. 4. Laiton (6 artiklan 1 alakohta) ja laillinen maahantulo ulkorajan kautta (7 artiklan 1 kohta) Todisteet - väärässä tai väärennetyssä passissa oleva maahantuloleima, - jäsenvaltion naapurivaltion lähtöleima, kun otetaan huomioon turvapaikanhakijan käyttämä reitti sekä rajanylityspäivä, - matkalippu, jonka nojalla voidaan muodollisesti todeta ulkorajan kautta tapahtunut maahantulo, - matkustusasiakirjassa oleva maahantuloleima tai vastaava merkintä. 5. Jäsenvaltioiden alueelta poistuminen (3 artiklan 7 kohta) Todisteet - lähtöleima, - ote kolmannen valtion rekistereistä (todistus oleskelusta), - matkalippu, jonka nojalla voidaan muodollisesti todeta ulkorajan kautta tapahtunut maasta maahantulo, - sen jäsenvaltion antama selvitys/vahvistus, josta käsin turvapaikan hakija on poistunut jäsenvaltioiden alueelta, - jäsenvaltion rajanaapurina olevan kolmannen valtion leima, kun otetaan huomioon turvapaikanhakijan käyttämä reitti ja rajanylityspäivä. 6. Vähintään kuusi kuukautta ennen turvapaikkahakemuksen jättämistä kestänyt oleskelu siinä jäsenvaltiossa, johon turvapaikanhakija on jättänyt hakemuksensa (6 artiklan 2 alakohta) Todisteet Viralliset todisteet, jotka kansallisen lainsäädännön nojalla osoittavat, että ulkomaalainen on oleskellut jäsenvaltiossa vähintään kuuden kuukauden ajan ennen turvapaikkahakemuksen jättämistä. 7. Turvapaikkahakemuksen esittämisen ajankohta (8 artikla) Todisteet - turvapaikan hakijan esittämä lomake, - viranomaisten laatima pöytäkirja, - turvapaikkahakemuksen johdosta otetut sormenjäljet, - otteet vastaavista rekistereistä ja tiedostoista, - viranomaisten antama kirjallinen selvitys, joka osoittaa, että hakemus on esitetty. II. Turvapaikkahakemuksen tutkimisesta vastuussa olevan jäsenvaltion velvollisuus sallia hakijan maahanpaluu tai ottaa hänet takaisin 1. Käsiteltävänä olevaa tai aiempaa turvapaikkahakemusta koskeva menettely (10 artiklan 1 kohdan c, d ja e alakohdat) Todisteet - turvapaikan hakijan täyttämä kaavake, - viranomaisten laatima pöytäkirja, - turvapaikkahakemuksen johdosta otetut sormenjäljet, - otteet vastaavista rekistereistä ja tiedostoista, - viranomaisten antama kirjallinen selvitys, joka osoittaa, että hakemus on esitetty. 2. Jäsenvaltioiden alueelta poistuminen (10 artiklan 3 kohta) Todisteet - lähtöleima, - otteet kolmansien valtioiden rekistereistä (todistus oleskelusta), - jäsenvaltion rajanaapurina olevan kolmannen valtion lähtöleima, kun otetaan huomioon turvapaikan hakijan käyttämä reitti ja rajanylityspäivä, - viranomaisten antama kirjallinen todiste, joka osoittaa, että ulkomaalainen on tosiasiallisesti karkotettu maasta. 3. Jäsenvaltioiden alueelta palauttaminen (10 artiklan 4 kohta) Todisteet - viranomaisten antama kirjallinen todiste, joka osoittaa, että ulkomaalainen on tosiasiallisesti karkotettu maasta, - lähtöleima, - kolmannen valtion antama vahvistus palauttamista koskeville tiedoille. LUETTELO B B. AIHETODISTEET I. Menettely, jolla ratkaistaan turvapaikkahakemuksesta vastuussa oleva valtio 1. Pakolaiseksi tunnustetun perheenjäsenen laillinen asuinpaikka jäsenvaltiossa (4 artikla) Aihetodisteet (1) - turvapaikanhakijan ilmoitukset, - jonkin kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille. 2. Voimassa olevat (5 artiklan 1 ja 3 kohdat) ja sellaiset oleskeluluvat, joiden voimassaolo on päättynyt vähintään kaksi vuotta aikaisemmin (ja niiden voimaantulopäivä) (5 artiklan 4 kohta) Aihetodisteet - turvapaikanhakijan antama lausunto, - jonkin kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille, - sellaisen jäsenvaltion, joka ei oleskelulupaa myöntänyt, antama selvitys/vahvistus tiedoille, - perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. kertomukset/vahvistus tiedoille. 3. Voimassa olevat (5 artiklan 2 ja 3 kohdat) ja sellaiset viisumit, joiden voimassaolo on päättynyt vähemmän kuin kuusi kuukautta aikaisemmin (ja niiden voimaantulopäivä) (5 artiklan 4 kohta) Aihetodisteet - turvapaikanhakijan antama lausunto, - kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n selvitys/vahvistus tiedoille, - sellaisen jäsenvaltion, joka ei ole viisumia myöntänyt, antama selvitys/vahvistus tiedoille, - perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. kertomukset/vahvistus tiedoille. 4. Laiton (6 artiklan 1 alakohta) ja laillinen maahantulo ulkorajan kautta (7 artiklan 1 kohta) Aihetodisteet - turvapaikanhakijan antamat lausunnot, - kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille, - toisen jäsenvaltion tai kolmannen maan antama selvitys/vahvistus tiedoille, - perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. kertomukset/vahvistus tiedoille, - sormenjäljet, paitsi siinä tapauksessa, että viranomaiset ovat joutuneet ottamaan sormenjäljet ulkorajan ylittämisen yhteydessä. Tässä tapauksessa ne ovat luettelossa A tarkoitettuja todisteita, - matkaliput, - hotellilaskut, - kulkulupa jäsenvaltioissa oleviin julkisiin tai yksityisiin laitoksiin, - lääkärin, hammaslääkärin jne. ajanvarauskortti, - tiedot, jotka osoittavat, että turvapaikan hakija on turvautunut ihmisten salakuljettajan tai matkatoimiston palveluksiin, - jne. 5. Jäsenvaltioiden alueelta poistuminen (3 artiklan 7 kohta) Aihetodisteet - turvapaikanhakijan antamat lausunnot, - kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille, - toisen jäsenmaan antama selvitys/vahvistus tiedoille, - 3 artiklan 7 kohdan ja 10 artiklan 3 kohdan osalta: lähtöleima, kun turvapaikanhakija on poistunut jäsenvaltioiden alueelta vähintään kolmeksi kuukaudeksi, - perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. kertomukset/tietojen vahvistamiset, - sormenjäljet, paitsi siinä tapauksessa, että viranomaiset ovat joutuneet ottamaan sormenjäljet ulkorajan ylittämisen yhteydessä. Tässä tapauksessa ne ovat luettelossa A tarkoitettuja todisteita, - matkaliput, - hotellilaskut, - lääkärin, hammaslääkärin jne. ajanvarauskortti, - tiedot, jotka osoittavat, että turvapaikanhakija on turvautunut ihmisten salakuljettajan tai matkatoimiston palveluksiin, - jne. 6. Vähintään kuuden kuukauden ajan ennen turvapaikkahakemuksen jättämistä jatkunut oleskelu siinä jäsenvaltiossa, johon turvapaikan hakija on jättänyt hakemuksensa (6 artiklan 2 alakohta) Aihetodisteet - turvapaikanhakijan antamat lausunnot, - kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille, - perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. kertomukset/vahvistus tiedoille, - lausuma, jolla ulkomaalaisen maassa oleskelu sallitaan, - sormenjäljet, paitsi siinä tapauksessa, että viranomaiset olisivat joutuneet ottamaan sormenjäljet ulkorajan ylittämisen yhteydessä. Tässä tapauksessa ne ovat luettelossa A tarkoitettuja todisteita, - matkaliput, - hotellilaskut, - lääkärin, hammaslääkärin jne. ajanvarauskortti, - tiedot, jotka osoittavat, että turvapaikan hakija on turvautunut ihmisten salakuljettajan tai matkatoimiston palveluksiin, - jne. 7. Turvapaikkahakemuksen jättöajankohta (8 artikla) Aihetodisteet - turvapaikanhakijan antamat lausunnot, - kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille, - perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. kertomukset/vahvistus tiedoille, - toisen jäsenvaltion antama selvitys/vahvistus tiedoille. II. Turvapaikkahakemuksen tutkimisesta vastuussa olevan jäsenvaltion velvollisuus sallia hakijan maahan paluu tai ottaa hänet takaisin 1. Käsiteltävänä olevaa tai aiempaa turvapaikkahakemusta koskeva menettely (10 artiklan 1 kohdan c, d ja e alakohdat) Aihetodisteet - turvapaikanhakijan antamat lausunnot, - kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille, - toisen jäsenvaltion antama selvitys/vahvistus tiedoille. 2. Jäsenvaltioiden alueelta poistuminen (10 artiklan 3 kohta) Aihetodisteet - turvapaikanhakijan antamat lausunnot, - kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille, - toisen jäsenvaltion antama selvitys/vahvistus tiedoille, - lähtöleima, kun turvapaikan hakija on poistunut jäsenvaltioiden alueelta vähintään kolmeksi kuukaudeksi, - perheenjäsenten, kanssamatkustajien antamat kertomukset/vahvistus tiedoille, - sormenjäljet, paitsi niissä tapauksissa, joissa viranomaiset ovat joutuneet ottamaan sormenjäljet ulkorajan ylittämisen yhteydessä. Tässä tapauksessa ne ovat luettelossa A tarkoitettuja todisteita, - matkaliput, - hotellilaskut, - lääkärin, hammaslääkärin jne. ajanvarauskortit, - tiedot, jotka osoittavat turvapaikan hakijan turvautuneen ihmisten salakuljettajan tai matkatoimiston palveluihin, - jne. 3. Jäsenvaltioiden alueelta palauttaminen (10 artiklan 4 kohta) Aihetodisteet - turvapaikanhakijan antamat lausunnot, - kansainvälisen järjestön, kuten UNHCR:n antama selvitys/vahvistus tiedoille, - lähtöleima, kun turvapaikan hakija on poistunut jäsenvaltioiden alueelta vähintään kolmeksi kuukaudeksi, - perheenjäsenten, kanssamatkustajien jne. antamat kertomukset/vahvistus tiedoille, - sormenjäljet, paitsi siinä tapauksessa, että viranomaiset olisivat joutuneet ottamaan sormenjäljet ulkorajan ylittämisen yhteydessä. Tässä tapauksessa ne ovat luettelossa A tarkoitettuja todisteita, - matkaliput, - hotellilaskut, - lääkärin, hammaslääkärin jne. ajanvarauskortit, - tiedot, jotka osoittavat, että turvapaikan hakija on turvautunut ihmisten salakuljettajan tai matkatoimiston palveluihin, - jne. (1) Näihin aihetodisteisiin on aina liitettävä luettelossa A tarkoitettu todiste. LIITE IV TAULUKKO 1 [Jäsenvaltion] muille jäsenvaltioille esittämät vastaanottopyynnöt (henkilöt) (neljännesvuosi) >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU> TAULUKKO 2 Muiden jäsenvaltioiden [jäsenvaltiolle] esittämät vastaanottopyynnöt (henkilöt) (neljännesvuosi) >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU> TAULUKKO 3 Keskimääräinen vastausaika vastaanottopyyntöihin (neljännesvuosi) >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU> TAULUKKO 4 Turvapaikkahakemusten kokonaismäärä (neljännesvuosi) >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU> Dublinin yleissopimuksen soveltamiseen liittyvät tilastotiedot >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU>