FI Euroopan unionin virallinen lehti L 148/34

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 23 – Moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa käytettävien peruutusvalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

Täydennys nro 15 säännön alkuperäiseen versioon – Voimaantulopäivä: 15. lokakuuta 2008

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

0. Soveltamisala

1. Määritelmät

2. Hyväksynnän hakeminen

3. Merkinnät

4. Hyväksyntä

5. Yleiset vaatimukset

6. Säteilevän valon voimakkuus

7. Testimenettely

8. Säteilevän valon väri

9. Tuotannon vaatimustenmukaisuus

10. Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta

11. Tuotannon lopettaminen

12. Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet

LIITTEET

Liite 1 — Ilmoitus peruutusvalaisintyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta tai tuotannon lopettamisesta säännön nro 23 nojalla

Liite 2 — Esimerkkejä hyväksyntämerkeistä

Liite 3 — Fotometriset mittaukset

Liite 4 — Valkoisen valon väri: värikoordinaatit

Liite 5 — Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset

Liite 6 — Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset

0. SOVELTAMISALA

Tämä sääntö koskee peruutusvalaisimia luokkien (1) M, N, O ja T ajoneuvoissa.

1. MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1.1 ’Peruutusvalaisimella’ tarkoitetaan ajoneuvon valaisinta, joka on tarkoitettu valaisemaan tietä ajoneuvon takana ja varoittamaan muita tiellä liikkuvia siitä, että ajoneuvo on peruuttamassa tai juuri lähdössä peruuttamaan.

1.2 Tähän sääntöön sovelletaan määritelmiä, jotka annetaan säännössä nro 48 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakuajankohtana.

1.3 ’Erityyppisillä peruutusvalaisimilla’ tarkoitetaan valaisimia, jotka eroavat toisistaan seuraavien olennaisten seikkojen osalta: a) kauppanimi tai tavaramerkki; b) optisen järjestelmän ominaisuudet (voimakkuus, valon jakautumiskulmat, hehkulampun luokka, valonlähdemoduuli jne.). Hehkulampun tai suodattimen värin muuttuminen ei aiheuta tyypin muuttumista.

1.4 Tässä säännössä olevat viittaukset standardihehkulamppuihin ja sääntöön nro 37 viittaavat sääntöön nro 37 ja sen muutossarjoihin, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakuajankohtana.

2. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

2.1 Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava hyväksyntää. Hakijan valinnan mukaan laite voidaan asentaa ajoneuvoon eri vertailuakselin kallistuskulmissa ajoneuvon vertailutasoihin ja maahan nähden tai kiertää vertailuakselinsa ympäri. Näiden erilaisten asennustapojen tulee näkyä ilmoituslomakkeessa.

2.2 Jokaiseen peruutusvalaisintyyppiä koskevaan hakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat ja tiedot: 2.2.1 kolmena kappaleena riittävän yksityiskohtaiset piirustukset, joiden perusteella peruutusvalaisimen tyyppi voidaan tunnistaa ja joissa esitetään geometrisesti kohdat, joihin valaisin voidaan asentaa ajoneuvoon, havaintoakseli, jota käytetään vertailuakselina testeissä (vaakakulma H = 0°, pystykulma V = 0°), sekä kyseisissä testeissä vertailupisteenä käytettävä piste. Piirustuksesta on käytävä ilmi hyväksyntänumerolle ja lisätunnuksille tarkoitettu paikka hyväksyntämerkin ympyrään nähden. 2.2.2 lyhyt tekninen kuvaus, jossa ilmoitetaan varsinkin seuraavat tiedot (paitsi jos kyseessä on valaisin, jonka valonlähde ei ole vaihdettava): a) käytettävien hehkulamppujen luokat (hehkulamppuluokan on oltava jokin säännössä nro 37 ja sen hakuajankohtana voimassa olevissa muutossarjoissa esitetyistä lamppuluokista) ja/tai b) valonlähdemoduulin tunnuskoodi; 2.2.3 kaksi näytekappaletta. Jos laitteet eivät ole identtisiä vaan symmetrisiä ja toinen laite voidaan asentaa vasemmalle ja toinen oikealle puolelle, toimitetut kaksi näytekappaletta voivat kuitenkin olla identtisiä ja asennettavissa vain ajoneuvon vasemmalle tai oikealle puolelle.

3. MERKINNÄT

Hyväksyttäväksi toimitettavien peruutusvalaisintyyppiä edustavien näytekappaleiden on täytettävä seuraavat vaatimukset:

3.1 Näytteisiin on oltava merkittynä hakijan kauppanimi tai tavaramerkki helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla.

3.2 Muissa kuin ei-vaihdettavilla valonlähteillä varustetuissa valaisimissa on oltava helposti luettavissa oleva ja pysyvä merkintä, josta käyvät ilmi a) käytettävien hehkulamppujen luokat ja/tai b) valonlähdemoduulin tunnuskoodi.

3.3 Tarvittaessa linssin yläosassa on oltava vaakasuoraan merkittynä sana ”TOP” virheellisen asennuksen ehkäisemiseksi.

3.4 Näytekappaleessa on oltava riittävän suuri tila jäljempänä 4.3 kohdassa määritellylle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Tämä tila on merkittävä edellä 2.2.1 kohdassa tarkoitettuihin piirustuksiin.

3.5 Valaisimissa, joiden valonlähteet eivät ole vaihdettavia tai jotka on varustettu valonlähdemoduuleilla, on oltava merkintä nimellisjännitteestä ja nimellistehosta.

3.6 Valonlähdemoduuleilla varustettujen valaisimien valonlähdemoduuleissa on oltava seuraavat merkinnät: 3.6.1 hakijan kauppanimi tai tavaramerkki helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla merkittynä 3.6.2 moduulin tunnuskoodi helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla merkittynä. Tunnuskoodi koostuu kirjaimista MD (lyhenteenä sanasta ”moduuli”) ja hyväksyntämerkistä ilman 4.3.1.1 kohdassa määrättyä ympyrää sekä lisätunnuksista ja -merkeistä silloin, kun käytetään useita erilaisia valonlähdemoduuleita. Tunnuskoodi on merkittävä edellä 2.2.1 kohdassa mainittuihin piirustuksiin. Hyväksyntämerkin ei tarvitse olla sama kuin siinä valaisimessa oleva hyväksyntämerkki, jossa moduulia käytetään, mutta molempien merkkien on oltava saman hakijan. 3.6.3 nimellisjännite- ja nimellistehomerkintä.

4. HYVÄKSYNTÄ

4.1 Jos peruutusvalaisintyypin kaksi näytekappaletta täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään.

4.2 Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle peruutusvalaisintyypille. Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta valaisintyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka valaisintyypin tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

4.3 Jokaisessa tämän säännön mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä vastaavassa peruutusvalaisimessa on 3.1, 3.2 ja 3.3 tai 3.5 kohdassa määriteltyjen merkintöjen ja tietojen lisäksi oltava seuraavat merkinnät 3.4 kohdassa määritellyssä paikassa:

4.3.1 kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu 4.3.1.1 E-kirjaimesta ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumerosta (2), jotka ovat ympyrän sisällä, ja 4.3.1.2 hyväksyntänumerosta

4.3.2 lisätunnus, joka koostuu kirjaimista A ja R, aseteltuna tämän säännön liitteessä 2 esitetyllä tavalla.

4.3.3 Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä merkkiä, jotka ilmoittavat tämän säännön viimeisimmät muutossarjat, voidaan sijoittaa AR-lisätunnus läheisyyteen.

4.3.4 Valaisimissa, joiden näkyvyyskulmat ovat epäsymmetriset vaakasuunnassa vertailuakseliin nähden, on oltava nuoli, joka osoittaa kohti sivua, joka täyttää valotekniset vaatimukset 45° H -kulmaan asti.

4.4 Erilliset valaisimet

Jos erityyppisillä eri sääntöjen mukaisilla valaisimilla on sama ulkolinssi, joka on samaa tai eri väriä, valaisimiin voidaan kiinnittää yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki. Merkki koostuu ympyrästä, jonka sisällä on E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, sekä hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa mihin tahansa valaisimen kohtaan seuraavin edellytyksin:

4.4.1 Merkki näkyy, kun valaisimet on asennettu.

4.4.2 Merkintä sisältää kunkin valaisimen tunnuksen sen säännön mukaisesti, jonka nojalla hyväksyntä on myönnetty, ja muutossarjan järjestysnumeron, joka vastaa hyväksynnän myöntämishetkellä voimassa olevia viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia, sekä tarvittaessa vaaditun nuolen.

4.4.3 Yhden hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka nojalla hyväksyntä on myönnetty.

4.4.4 Valaisimen päärungossa on oltava edellä 3.4 kohdassa tarkoitettu tila, johon sijoitetaan varsinaisten toimintojen hyväksyntämerkki.

4.4.5 Tämän säännön liitteessä 2 olevassa mallissa E annetaan esimerkki hyväksyntämerkistä edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.

4.5 Kun kaksi valaisinta tai useampia valaisimia on osana samaa ryhmitettyä, yhdistettyä tai rakenteellisesti yhdistettyä valaisinta, hyväksyntä myönnetään vain, jos kaikki nämä valaisimet ovat tämän tai jonkin muun säännön mukaisia. Tällaisessa ryhmitetyssä, yhdistetyssä tai rakenteellisesti yhdistetyssä valaisimessa ei saa olla valaisimia, jotka eivät ole minkään mainitun säännön mukaisia.

4.5.1 Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet ovat usean säännön vaatimusten mukaisia, niissä voidaan käyttää yhtä kansainvälistä hyväksyntämerkkiä, jossa on E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero ympyrän sisällä sekä hyväksyntänumero ja tarvittaessa vaadittu nuoli. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa mihin tahansa kohtaan ryhmitetyssä, yhdistetyssä tai rakenteellisesti yhdistetyssä valaisimessa seuraavin edellytyksin: 4.5.1.1 Merkintä näkyy, kun valaisimet on asennettu. 4.5.1.2 Mitään ryhmitetyn, yhdistetyn tai rakenteellisesti yhdistetyn valaisimen valoa lähettävää osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä.

4.5.2 Kunkin valaisimen tunnus sen säännön mukaisesti, jonka nojalla hyväksyntä on myönnetty, ja muutossarjan järjestysnumero, joka vastaa hyväksynnän myöntämishetkellä voimassa olevia viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia, sekä tarvittaessa vaadittu nuoli on merkittävä 4.5.2.1 joko asianomaiselle valoa lähettävälle pinnalle 4.5.2.2 tai ryhmään niin, että ryhmitetyn, yhdistetyn tai rakenteellisesti yhdistetyn laitteen jokaisen valaisimen voi selvästi tunnistaa. (Liitteessä 2 on kolme esimerkkiä mahdollisista merkintätavoista.).

4.5.3 Yhden hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka nojalla hyväksyntä on myönnetty.

4.5.4 Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitetylle, yhdistetylle tai rakenteellisesti yhdistetylle valaisimelle.

4.6 Edellä 4.3.1 ja 4.3.2 kohdassa tarkoitettujen merkkien ja tunnusten on oltava pysyviä ja selvästi luettavissa myös silloin, kun valaisin on asennettuna ajoneuvoon.

4.7 Liitteessä 2 annetaan esimerkkejä yksittäisten (kuva 1) ja ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien (kuva 2) hyväksyntämerkeistä, jotka sisältävät edellä tarkoitetut lisätunnukset ja A- ja R-kirjaimista muodostuvan tunnuksen.

5. YLEISET VAATIMUKSET

5.1 Jokaisen näytekappaleen on täytettävä jäljempänä olevissa kohdissa esitetyt vaatimukset.

5.2 Peruutusvalaisimet on suunniteltava ja valmistettava siten, että ne toimivat tyydyttävästi tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja säilyttävät tässä säännössä tarkoitetut ominaisuudet huolimatta niihin käytön aikana mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä.

5.3 Valonlähdemoduuleita käytettäessä on tarkistettava, että 5.3.1 valonlähdemoduulien rakenne on sellainen, että a) valonlähdemoduulin voi asentaa vain määrättyyn eli oikeaan asentoon ja poistaa vain työkaluja käyttämällä b) jos laitteen kotelossa on useampia valonlähdemoduuleita, erityyppisillä ominaisuuksilla varustettuja valonlähdemoduuleita ei voi vaihtaa keskenään valaisimen kotelon sisällä 5.3.2 valonlähdemoduulit ovat asiattomalta käsittelyltä suojattuja.

5.4 Kun käytetään vaihdettavia hehkulamppuja 5.4.1 minkä tahansa säännön nro 37 mukaisesti hyväksytyn hehkulamppuluokan käyttäminen on hyväksyttyä, mikäli käyttöä ei rajoiteta säännössä nro 37 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä 5.4.2 laitteen rakenteen on oltava sellainen, että hehkulampun voi asentaa ainoastaan oikeaan asentoon 5.4.3 hehkulampun kannan on oltava IEC:n julkaisussa 60061 määriteltyjen ominaisuuksien mukainen. Tässä yhteydessä sovelletaan tietolomaketta, joka koskee kyseisessä hehkulamppuluokassa käytettävää kantaa.

6. SÄTEILEVÄN VALON VOIMAKKUUS

6.1 Kummankaan näytteen säteilevän valon voimakkuus ei saa olla seuraavassa esitettyä vähimmäisarvoa pienempi eikä enimmäisarvoa suurempi. Valon voimakkuus mitataan suhteessa vertailuakseliin jäljempänä esitetyssä suunnassa (ilmaistuna vertailuakseliin olevan kulman astemääränä).

6.2 Säteilevän valon voimakkuuden vertailuakselilla on oltava vähintään 80 kandelaa.

6.3 Säteilevän valon voimakkuus niihin suuntiin, joihin valaisin näkyy, ei saa ylittää seuraavia arvoja: 300 kandelaa vaakatasossa tai sen yläpuolella, ja vaakatason alapuolella 600 kandelaa välillä h-h ja 5° D ja 8 000 kandelaa tason 5° D alapuolella.

6.4 Muihin tämän säännön liitteessä 3 esitettyihin mittaussuuntiin valovoimat eivät saa alittaa kyseisessä liitteessä määriteltyjä vähimmäisarvoja. Jos peruutusvalaisin on tarkoitettu asennettavaksi ajoneuvoon ainoastaan laiteparina, fotometrinen voimakkuus voidaan tarkastaa ainoastaan enintään 30° kulmassa sisäänpäin. Tällöin fotometrisen arvon on oltava vähintään 25 kandelaa. Tämä ehto on tuotava selkeästi esille hyväksyntähakemuksessa ja siihen liittyvissä asiakirjoissa (ks. tämän säännön 2 luku). Kun hyväksyntä myönnetään edellä tarkoitetulla ehdolla, ilmoituslomakkeen kohdassa 11, ”Huomautuksia”, on lisäksi ilmoitettava, että laite voidaan asentaa ainostaan laiteparina (ks. tämän säännön liite 1).

6.5 Jos valaisimessa on enemmän kuin yksi valonlähde, valaisimen on täytettävä vähimmäisvoimakkuutta koskeva vaatimus silloinkin, kun jokin valonlähteistä ei toimi, eikä enimmäisvoimakkuus saa ylittyä, kun kaikki valonlähteet ovat toiminnassa. Sellainen valonlähteiden ryhmä, jossa jonkin valonlähteen vikaantuminen aiheuttaa kaikkien sammumisen, katsotaan yhdeksi valonlähteeksi.

7. TESTIMENETTELYT

7.1 Kaikki mittaukset, sekä fotometriset että kolorimetriset, on tehtävä seuraavasti: 7.1.1 Kun kyseessä on vaihdettavan valonlähteen sisältävä valaisin, jota ei ole varustettu elektronisella valonlähteen säätölaitteella, mittaukset on suoritettava laitteelle määrätyn lamppuluokan mukaisella värittömällä vakiohehkulampulla, johon syötettävä jännite tuottaa kyseiselle hehkulamppuluokalle asetettuja vaatimuksia vastaavan vakiovalovirran. 7.1.2 Kun kyseessä on valaisin, jonka valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), mittaukset tehdään tapauksen mukaan jännitteellä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V. 7.1.3 Kun kyseessä on järjestelmä, jossa käytetään valaisimen osana olevaa (3) elektronista valonlähteen säätölaitetta, mittaukset tehdään syöttäen lampun tulonapoihin valmistajan ilmoittamaa jännitettä tai, jos sitä ei ole ilmoitettu, jännitettä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V. 7.1.4 Kun kyseessä on järjestelmä, jossa käytetään elektronista valonlähteen säätölaitetta, joka ei ole osa valaisinta, mittaukset tehdään syöttäen lampun tulonapoihin valmistajan ilmoittamaa jännitettä.

7.2 Teknisen tutkimuslaitoksen on vaadittava valmistajaa toimittamaan elektroninen valonlähteen säätölaite, jota tarvitaan valonlähteen ja asianomaisten toimintojen virransyöttöä varten.

7.3 Valaisimeen syötettävä jännite on ilmoittava tämän säännön liitteen 1 mukaisessa ilmoituslomakkeessa.

7.4 Muiden kuin hehkulampuilla varustettujen valaisimien yhden minuutin ja 30 minuutin toiminnan jälkeen mitattujen valovoima-arvojen on oltava vähimmäis- ja enimmäisarvojen mukaisia. Yhden minuutin toiminnan jälkeinen valovoiman jakauma voidaan laskea 30 minuutin toiminnan jälkeisestä valovoiman jakaumasta soveltamalla kuhunkin testauspisteeseen yhden minuutin ja 30 minuutin toiminnan jälkeen kohdassa HV mitattujen valovoima-arvojen suhdetta.

7.5 Näkyvän pinnan rajat merkkivalolaitteen vertailuakselin suunnassa on määritettävä.

8. SÄTEILEVÄN VALON VÄRI

Säteilevän valon värin on liitteessä 3 olevassa 2 kohdassa määritetyn valonjakautumiskaavion alueella oltava valkoinen. Testauksesta ks. tämän säännön liite 4. Kyseisen alueen ulkopuolella väri ei saa vaihdella jyrkästi.

9. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamismenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) esitettyjen menettelyjen ja seuraavien vaatimusten mukaisia:

9.1 Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät valaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät 6 ja 8 kohdan vaatimukset.

9.2 Tämän säännön liitteessä 5 asetettuja tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontaa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.

9.3 Tämän säännön liitteessä 6 asetettuja tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.

9.4 Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tarkastukset on tavanomaisesti suoritettava kerran kahdessa vuodessa.

10. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

10.1 Peruutusvalaisintyypille tämän säännön mukaisesti annettu hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä esitetyt vaatimukset eivät täyty tai jos peruutusvalaisin, jossa on 4.3.1 ja 4.3.2 kohdassa tarkoitettu merkki, ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.

10.2 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

11. TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn peruutusvalaisintyypin valmistamisen, tästä on ilmoitettava hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

12. HYVÄKSYNTÄTESTIEN SUORITTAMISESTA VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN JA HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestauksesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten ja niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille on lähetettävä ilmoitukset muissa maissa annetusta hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta.

(1) Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen 7 määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna muutoksella Amend.4).

(2) Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Serbia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjä 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidžan 39, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät omalla ECE-tunnuksellaan), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50, Etelä-Korea 51, Malesia 52, Thaimaa 53, 54 ja 55 (antamatta), Montenegro 56, 57 (antamatta) ja Tunisia 58. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille.

(3) Tässä säännössä ’valaisimen osana olevalla’ tarkoitetaan sitä, että laite joko sisältyy fyysisesti valaisimen runkoon tai on valaisimen rungon ulkopuolella siihen kiinnitettynä tai irrallisena, mutta osana valmistajan toimittamaa valaisinjärjestelmää.

LIITE 1 ILMOITUS (Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

LIITE 2 ESIMERKKEJÄ HYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ Kuva 1 Yksittäisen valaisimen merkintä MALLI A Kuva 2 Ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien yksinkertaistettu merkintä (Pysty- ja vaakasuuntaiset viivat kuvaavat merkkivalolaitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.) MALLI B MALLI C MALLI D Huomautus: Kolme hyväksyntämerkintäesimerkkiä, mallit B, C ja D, esittävät kolmea mahdollista merkintätapaa valaisinlaitteessa, jossa on vähintään kaksi valaisinta osana samaa ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien kokoonpanoa. Merkintä osoittaa, että laite on hyväksytty Alankomaissa (E4) hyväksyntänumerolla 3333 ja että se sisältää seuraavat osat: luokan IA heijastin, joka on hyväksytty säännön nro 3 muutossarjan 02 mukaisesti, luokan 2a takasuuntavalaisin, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 01 mukaisesti, punainen takavalaisin (R), joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti, takasumuvalaisin (F), joka on hyväksytty säännön nro 38 mukaisesti sen alkuperäisessä muodossa, peruutusvalaisin (AR), joka on hyväksytty säännön nro 23 mukaisesti sen alkuperäisessä muodossa, jarruvalaisin, jossa on kaksi valaistustasoa (S2) ja joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti. MALLI E Erillisten valaisimien merkintä Kuva 3 Valonlähdemoduulit

LIITE 3 FOTOMETRISET MITTAUKSET 1. Mittausmenetelmät 1.1 Fotometristen mittausten aikana hajaheijastukset on estettävä tarkoituksenmukaisella suojauksella. 1.2 Mittausten tulosten kyseenalaistamisen varalta mittaukset on suoritettava siten, että seuraavat vaatimukset täyttyvät: 1.2.1 Mittausetäisyyden on oltava sellainen, että etäisyyden käänteistä neliöjuurilakia voidaan soveltaa. 1.2.2 Mittauslaitteen on oltava sellainen, että vastaanottimen avauskulma katsottuna valaisimen vertailukeskipisteestä on välillä 10 asteminuuttia–1 aste. 1.2.3 Valovoimavaatimus tiettyyn havaintosuuntaan katsotaan täytetyksi, jos vaadittu voimakkuus saavutetaan suunnassa, joka poikkeaa enintään asteen neljäsosan havaintosuunnasta. 1.3 Jos laite voidaan asentaa ajoneuvoon useampaan kuin yhteen kohtaan tai eri kohtiin tietylle alueelle, fotometriset mittaukset on toistettava kussakin kohdassa tai valmistajan määrittämien vertailuakseleiden muodostaman alueen ääripisteissä. 2. Mittauskohdat ilmoitettuina asteina vertailuakselista ja säteilevän valon vähimmäisvoimakkuuksien arvot TOP 2.1 Suunta H = 0° ja V = 0° vastaa vertailuakselia. Ajoneuvossa se on vaakatasossa, yhdensuuntaisia ajoneuvon pituussuuntaisen keskitason kanssa ja suuntautuu haluttuun näkyvyyssuuntaan. Se kulkee vertailukeskipisteen kautta. Taulukon arvot antavat vähimmäisvoimakkuudet kandeloina eri mittaussuunnissa. 2.2 Jos valaisimen silmämääräisessä tarkastuksessa näyttää esiintyvän huomattavia voimakkuuden paikallisia vaihteluita on tarkastettava, että mikään kahden yllä tarkoitetun mittaussuunnan välillä mitattu voimakkuus ei ole pienempi kuin 50 prosenttia pienemmästä näille kahdelle mittaussuunnalle annetusta vähimmäisvoimakkuudesta. 3. Useilla valonlähteillä varustettujen valaisimien fotometrinen mittaus Fotometrisen tehon tarkastus 3.1 Ei-vaihdettavat valonlähteet (hehkulamput ja muut): Fotometrinen teho tarkastetaan valaisimessa olevista valonlähteistä tämän säännön 7.1 kohdan mukaisesti. 3.2 Vaihdettavat hehkulamput Jos valaisimet on varustettu 6,75 V:n, 13,5 V:n tai 28,0 V:n hehkulampuilla, niiden tuottamat valovoima-arvot on korjattava. Korjauskerroin on vertailuvalovirran ja käytettävällä jännitteellä (6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V) mitatun valovirran keskiarvon välinen suhde. Minkään käytettävän hehkulampun todelliset valovirrat eivät saa poiketa enempää kuin ± 5 prosenttia keskiarvosta. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää vakiohehkulamppua kussakin yksittäisessä kohdassa sen omalla valovirralla ja laskea kunkin kohdan yksittäiset mittaustulokset yhteen.

LIITE 4 VALKOISEN VALON VÄRI: VÄRIKOORDINAATIT Kolorimetristen ominaisuuksien tarkastuksessa on käytettävä kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) valonlähdettä A vastaavaa valonlähdettä, jonka värilämpötila on 2 854 K. Kolorimetriset ominaisuudet on mitattava tämän säännön 7 luvun säännösten mukaisesti. Valaisimissa, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), kolorimetriset ominaisuudet on kuitenkin tarkistettava tämän säännön 7.1 kohdan asiaa koskevien alakohtien mukaisesti valonlähteiden ollessa paikoillaan valaisimessa.

LIITE 5 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN VALVONTAMENETTELYJÄ KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 1. YLEISTÄ 1.1 Vaatimustenmukaisuutta koskevat mekaaniset ja geometriset vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa. 1.2 Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi fotometristen ominaisuuksien osalta, jos testattaessa tämän säännön 7 kohdan mukaisesti minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun valaisimen fotometrisiä ominaisuuksia, 1.2.1 mikään mitattu arvo ei poikkea negatiivisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. 1.2.2 Jos kyseessä on valaisin, jonka valonlähde on vaihdettava, ja jos edellä tarkoitetun testin tulokset eivät täytä vaatimuksia, valaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttäen toista standardihehkulamppua. 1.3 Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä tämän säännön 7 kohdan mukaisissa testeissä. 2. VALMISTAJAN SUORITTAMAA VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUSTA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin valaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön määräysten mukaisesti. Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava toimenpiteitä kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi. 2.1 Testien luonne Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ja kolorimetrisiä ominaisuuksia. 2.2 Testimenetelmät 2.2.1 Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti. 2.2.2 Missä tahansa valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä. 2.2.3 Edellä olevan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittamien mittauksien kanssa. 2.2.4 Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollista tarkastusta ja näytteenottoa varten. 2.3 Näytteenotto Valaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti määritettyä samaa tyyppiä edustavien valaisimien sarjaa. Arvioinnin on yleensä kohdistuttava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoon. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadunhallintaa. 2.4 Mitattavat ja tallennettavat fotometriset ominaisuudet Valaisimien näytekappaleista on tehtävä fotometrisiä mittauksia, joilla määritetään vähimmäisarvot liitteessä 3 lueteltujen pisteiden kohdalla ja vaaditut värikoordinaatit. 2.5 Hyväksyttävyysperusteet Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tarkastukselle tämän säännön 9.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 6 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen vähimmäistodennäköisyys on 0,95.