FI Euroopan unionin virallinen lehti L 177/211

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä olisi tarkastettava UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 46 – epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden sekä tällaisten laitteiden asentamisen osalta moottoriajoneuvojen hyväksymistä koskevat yhdenmukaiset määräykset

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraavaan saakka:

Muutossarjan 02 täydennys 4 – Voimaantulopäivä: 22. heinäkuuta 2009

Täydennyksen 4 oikaisu 1 – Voimaantulopäivä: 11. marraskuuta 2009

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

1. Soveltamisala

I EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVAT LAITTEET

2. Määritelmät

3. Hyväksynnän hakeminen

4. Merkinnät

5. Hyväksynnän antaminen

6. Vaatimukset

6.1 Peilit

6.2 Muut epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet kuin peilit

7. Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyyppiin tehtävä muutos ja hyväksynnän laajentaminen

8. Tuotannon vaatimustenmukaisuus

9. Tuotannon vaatimustenvastaisuuden seuraamukset

10. Tuotannon lopettaminen

11. Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten ja hallintoviranomaisten nimet ja osoitteet

II EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVIEN LAITTEIDEN ASENNUS

12. Määritelmät

13. Hyväksynnän hakeminen

14. Hyväksyntä

15. Vaatimukset

16. Ajoneuvotyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen

17. Valmistuksen vaatimustenmukaisuus

18. Tuotannon vaatimustenvastaisuuden seuraamukset

19 Tuotannon lopettaminen

20. Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten ja hallintoviranomaisten nimet ja osoitteet

21. Siirtymäsäännöt

LIITTEET

Liite 1 - Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyyppihyväksyntää koskevan ilmoituslomakkeen malli

Liite 2 - Ajoneuvon tyyppihyväksyntää epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen asentamisen osalta koskevan ilmoituslomakkeen malli

Liite 3 - Ilmoitus epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin hyväksymisestä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta säännön nro 46 nojalla

Liite 4 - Ilmoitus ajoneuvotyypin hyväksymisestä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen asentamisen osalta säännön nro 46 nojalla

Liite 5 - Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen hyväksyntämerkin sijoittelu

Liite 6 - Testimenetelmä heijastuskyvyn määrittämiseksi

Liite 7 - Menettely peilin heijastavan pinnan kaarevuussäteen ”r” määrittämiseksi

Liite 8 - Menettely moottoriajoneuvojen istumapaikkojen H-pisteen ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseksi

Lisäys 1 - Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kuvaus

Lisäys 2 - Kolmiulotteinen vertailujärjestelmä

Lisäys 3 - Istumapaikkojen vertailutiedot

Liite 9 - (varattu)

Liite 10 - Havaintoetäisyyden laskeminen

1. SOVELTAMISALA

Tätä sääntöä sovelletaan

a) 15.2.1.1.1 kohdan taulukossa mainittuihin pakollisiin ja vapaavalintaisiin epäsuoran näkemän tarjoaviin laitteisiin, jotka on tarkoitettu M- ja N-luokkien ajoneuvoihin (1) sekä 15.2.1.1.3 ja 15.2.1.1.4 kohdassa mainittuihin pakollisiin ja vapaavalintaisiin epäsuoran näkemän tarjoaviin laitteisiin, jotka on tarkoitettu sellaisiin L-luokan ajoneuvoihin (1), joissa on kuljettajan ainakin osittain ympäröivä kori,

b) epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden asentamiseen M- ja N-luokkien ajoneuvoihin sekä sellaisiin L-luokan ajoneuvoihin (1), joissa on kuljettajan ainakin osittain ympäröivä kori.

I EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVAT LAITTEET

2. MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä tarkoitetaan:

”epäsuoran näkemän tarjoavilla laitteilla” laitteita, joilla voidaan tarkkailla ajoneuvon viereistä liikennealuetta, joka ei ole suoraan nähtävissä. Ne voivat olla tavanomaisia peilejä, kamera-näyttölaitteita tai muita laitteita, jotka välittävät kuljettajalle tietoa epäsuorasta näkökentästä,

”peilillä” laitetta, joka on tarkoitettu antamaan selvä näkyvyys ajoneuvon taakse, sivulle tai eteen 15.2.4 kohdassa määriteltyjen näkökenttien alueella. Peileillä ei tarkoiteta periskooppien kaltaisia laitteita,

2.1.1.1 ”sisäpeilillä” 2.1 kohdassa määriteltyä laitetta, joka voidaan asentaa ajoneuvon matkustamoon,

2.1.1.2 ”ulkopeilillä” 2.1 kohdassa määriteltyä laitetta, joka voidaan asentaa ajoneuvon ulkopintaan,

2.1.1.3 ”valvontapeilillä” muuta kuin 2.1.1 kohdassa määriteltyä peiliä, joka voidaan asentaa ajoneuvon sisä- tai ulkopuolelle ja joka antaa 15.2.4 kohdassa määritellyistä näkökentistä poikkeavan näkökentän,

2.1.1.4 ”näkemisen tukijärjestelmällä” järjestelmää, jonka avulla kuljettaja voi havaita ja/tai nähdä ajoneuvon viereisellä alueella olevia kohteita,

2.1.1.5 ”r”:llä heijastavalla pinnalla liitteessä 7 kuvatun menetelmän mukaisesti mitattujen kaarevuussäteiden keskiarvoa,

2.1.1.6 ”pääkaarevuussäteillä heijastavan pinnan yhdessä pisteessä (r i )” liitteessä 7 määritellyn laitteen avulla saatavia arvoja, jotka mitataan 6.1.2.1.2.1 kohdassa määritellyn janan b kanssa samansuuntaisella peilin keskustan lävistävän heijastavan pinnan kaarella sekä tämän janan kanssa kohtisuorassa olevalla kaarella,

2.1.1.7 ”kaarevuussäteellä heijastavan pinnan yhdessä pisteessä (rp)” pääkaarevuussäteiden r i ja r i ’ aritmeettista keskiarvoa, joka on:

2.1.1.8 ”pallopinnalla” pintaa, jossa säde on kaikkiin suuntiin vakio ja samansuuruinen,

2.1.1.9 ”ei-pallomaisella (asfäärisellä) pinnalla” pintaa, jolla on vain yhdellä tasolla vakiomittainen säde,

2.1.1.10 ”ei-pallomaisella peilillä” peiliä, joka koostuu sekä pallomaisesta että ei-pallomaisesta osasta ja jossa heijastavaan pintaan on merkittävä siirtyminen pallomaisesta ei-pallomaiseen osaan. Peilin pääakselin kaarevuus määritellään x/y-koordinaattijärjestelmässä, jonka määrittelee pallomaisen ensisijaisen kalotin säde, jossa:

R : nimellissäde pallomaisessa osassa k : kaarevuuden muutoksen vakio a : pallomaisen ensisijaisen kalotin pallomaisen koon vakio

2.1.1.11 ”heijastavan pinnan keskipisteellä” heijastavan pinnan näkyvän osan keskipistettä,

2.1.1.12 ”peilin olennaisten osien kaarevuussäteellä” sen ympyrän kaaren sädettä c, joka tarkimmin vastaa kyseisen osan kaarevaa muotoa,

2.1.1.13 ”peililuokalla” kaikkia niitä laitteita, joilla on yksi tai useampi yhteinen ominaisuus tai toiminto. Peilit luokitellaan seuraavasti:

— luokka I: ”sisäpuolinen taustapeili”, antaa 15.2.4.1 kohdassa määritellyn näkökentän

— luokat II ja III: ”ulkopuolinen päätaustapeili”, antaa 15.2.4.2 ja 15.2.4.3 kohdassa määritellyn näkökentän

— luokka IV: ”ulkopuolinen laajakulmapeili”, antaa 15.2.4.4 kohdassa määritellyn näkökentän

— luokka V: ”ulkopuolinen lähietäisyystaustapeili”, antaa 15.2.4.5 kohdassa määritellyn näkökentän

— luokka VI: ”etupeili”, antaa 15.2.4.6 kohdassa määritellyn näkökentän

— luokka VII: peilit, tarkoitettu sellaisiin L-luokan ajoneuvoihin, joissa on kori.

”epäsuoran näkemän tarjoavalla kamera-näyttölaitteella” 2.1 kohdassa määriteltyä laitetta, jossa näkökenttä saadaan aikaan 2.1.2.1 ja 2.1.2.2 kohdassa määriteltyjen kameran ja näytön yhdistelmällä,

2.1.2.1 ”kameralla” laitetta, jolla saadaan kuva ulkomaailmasta ja jolla sen jälkeen muutetaan kuva signaaliksi (esim. videosignaaliksi),

2.1.2.2 ”näytöllä” laitetta, jolla signaali muunnetaan näkyviksi kuviksi,

2.1.2.3 ”havaitsemisella” kykyä erottaa tietyltä etäisyydeltä kohde sen taustasta ja/tai ympäristöstä,

2.1.2.4 ”valoisuuskontrastilla” kohteen ja sen välittömän taustan ja/tai ympäristön välistä kirkkauseroa, jonka avulla kohde voidaan erottaa taustastaan ja/tai ympäristöstään,

2.1.2.5 ”erottelukyvyllä” pienintä havaintojärjestelmän erottamaa eli laajemmasta kokonaisuudesta erilliseksi havaitsemaa yksityiskohtaa. Silmän erottelukykyä kuvataan ”näkötarkkuutena”,

2.1.2.6 ”merkittävällä kohteella” pyöreää kohdetta, jonka halkaisija D0 = 0,8 m (2),

2.1.2.7 ”merkittävällä havainnolla” havaintotasoa, johon ihmisen silmä yleensä yltää eri olosuhteissa. Liikenneoloissa merkittävän havainnon raja-arvo on näkökulman 8 kaariminuuttia,

2.1.2.8 ”näkökentällä” kolmiulotteisen tilan osaa, jota valvotaan epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen avulla. Jollei toisin todeta, tämä perustuu yhdellä tai useammalla muulla laitteella kuin peilillä maanpinnan tasolla saatavaan näkymään. Rajoittavana tekijänä saattaa olla asianomainen merkittävää kohdetta vastaava havaintoetäisyys,

2.1.2.9 ”havaintoetäisyydellä” maanpinnan tasolla mitattua etäisyyttä katselun vertailupisteestä äärimmäiseen pisteeseen, josta merkittävä kohde voidaan vielä juuri havaita (merkittävän havainnon raja-arvo juuri saavutetaan),

2.1.2.10 ”merkittävällä näkökentällä” aluetta, jolla epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen on havaittava merkittävä kohde ja jota määrittää kulma sekä yksi tai useampi havaintoetäisyys,

2.1.2.11 ”katselun vertailupisteellä” pistettä, joka yhdistyy ajoneuvoon, johon vaadittu näkökenttä liittyy. Tämä piste on maanpinnan tasolla projektio kuljettajan näköpisteiden kautta kulkevan pystytason sekä ajoneuvon pitkittäisen keskitason suuntaisesti 20 cm ajoneuvon ulkopuolella kulkevan tason leikkauksen projektio,

2.1.2.12 ”spektrin näkyvällä osalla” valoa, jonka aallonpituus on ihmissilmän havaintoalueella eli 380–780 nm,

2.1.2.13 ”kamera-näyttö-tallennuslaitteella” kameraa ja sellaista muuta näyttö- tai tallennuslaitetta kuin 2.1.2 kohdassa määriteltyä kamera-näyttölaitetta, joka voidaan asentaa ajoneuvon sisä- tai ulkopuolelle muiden kuin 15.2.4 kohdassa tarkoitettujen näkökenttien aikaansaamiseksi tai turvajärjestelmäksi ajoneuvon sisälle tai ympärille,

2.1.3 ”muilla epäsuoran näkemän tarjoavilla laitteilla” 2.1 kohdassa määriteltyjä laitteita, joissa näkökenttää ei saada aikaan peilillä tai epäsuoran näkemän tarjoavalla kamera-näyttölaitteella,

2.1.4 ”epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypillä” laitteita, jotka eivät eroa toisistaan seuraavien olennaisten ominaisuuksien osalta:

— laitteen suunnittelu, mukaan lukien tarvittaessa kiinnitys koriin,

— kun kyseessä ovat peilit: luokka, muoto ja peilin heijastavan pinnan mitat ja kaarevuussäde,

— kun kyseessä ovat kamera-näyttölaitteet: havaintoetäisyys ja näkökenttä.

3. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

3.1 Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen hyväksymistä hakee kauppanimen tai tavaramerkin haltija tai tämän valtuutettu edustaja.

3.2 Ilmoituslomakkeen malli on liitteessä 1.

Jokaisen epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin osalta hakemukseen on liitettävä:

3.3.1 peileistä neljä näytekappaletta, joista kolme testejä varten ja yksi laboratorion säilytettäväksi myöhemmin mahdollisesti tarvittavia tutkimuksia varten. Laboratorion pyynnöstä voidaan vaatia lisänäytekappaleita,

3.3.2 muista epäsuoran näkemän tarjoavista laitteista yksi näyte kaikista osista.

4. MERKINNÄT

4.1 Hyväksyntää varten toimitetuissa epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden näytekappaleissa on oltava valmistajan kauppanimi tai tavaramerkki. Merkinnän on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.

4.2 Kaikissa laitteissa on oltava riittävän suuri paikka hyväksyntämerkille, jonka on oltava luettavissa, kun laite on kiinnitetty ajoneuvoon. Tila on esitettävä liitteessä 1 tarkoitetuissa piirustuksissa.

5. HYVÄKSYNTÄ

5.1 Kyseiselle epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypille on myönnettävä hyväksyntä, jos hyväksyttäväksi toimitetut näytekappaleet täyttävät tämän säännön 6 kohdan vaatimukset.

5.2 Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Numeron ensimmäiset kaksi merkkiä (nyt 02) ilmoittavat muutossarjalle annetun, sääntöön tehtyjä viimeisimpiä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa millekään muulle epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypille.

5.3 Tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 3 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

Edellä 4.1 kohdassa määritellyn merkinnän lisäksi kaikkiin tämän säännön nojalla hyväksytyn tyypin mukaisiin epäsuoran näkemän tarjoaviin laitteisiin on kiinnitettävä 4.2 kohdassa mainittuun paikkaan näkyvästi kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu seuraavista osista:

5.4.1 ympyrän sisällä E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (3),

5.4.2 hyväksyntänumero,

5.4.3 lisätunnus I, II, III, IV, V, VI tai VII, joka osoittaa, mihin luokkaan peilityyppi kuuluu, tai tunnus S, jos kyseessä on muu epäsuoran näkemän tarjoava laite kuin peili. Lisätunnus on sijoitettava sopivaan paikkaan E-kirjaimen sisältävän ympyrän läheisyyteen.

5.5 Hyväksyntämerkin ja lisätunnuksen on oltava selvästi luettavissa ja pysyviä.

5.6 Tämän säännön liitteessä 5 annetaan esimerkki edellä tarkoitetun hyväksyntämerkin ja lisätunnuksen sijoittelusta.

6. VAATIMUKSET

6.1 PEILIT

6.1.1 YLEISET VAATIMUKSET

6.1.1.1 Kaikkien peilien on oltava säädettäviä.

6.1.1.2 Heijastavan pinnan reuna on suljettava suojaavaan koteloon (pidike tms.), jonka ympyrän kehällä arvon ”c” on oltava vähintään 2,5 mm kaikissa kohdissa ja kaikkiin suuntiin. Jos heijastava pinta ulottuu suojaavan kotelon ulkopuolelle, ulkonevan osan reunan kaarevuussäteen ”c” on oltava vähintään 2,5 mm ja heijastavan pinnan on palattava suojaavaan koteloon, kun suojaavaan koteloon nähden suurimpaan ulkonemaan kohdistuu 50 N:n voima vaakatasossa ajoneuvon pitkittäisen keskitason suuntaisesti.

6.1.1.3 Kun peili kiinnitetään tasaiselle pinnalle, on sen säätöasennosta riippumatta kaikilla osilla, mukaan lukien kannakkeeseen 6.1.3.2 kohdassa tarkoitetun testin jälkeen kiinni jäävät osat, jos ne ovat mahdollisessa staattisessa kosketuksessa joko halkaisijaltaan 165 mm:n palloon, kun kyse on sisäpeilistä, tai halkaisijaltaan 100 mm:n palloon, kun kyse on ulkopeilistä, oltava vähintään 2,5 mm:n kaarevuussäde ”c”.

6.1.1.4 Edellä 6.1.1.3 kohdassa vahvistetut vaatimukset eivät koske kiinnitysreikien tai -syvennysten reunoja, kun kyseisen kiinnitysreiän tai -syvennyksen halkaisija tai suurin lävistäjä on pienempi kuin 12 mm sillä edellytyksellä, että reikä tai syvennys on pyöristetty.

6.1.1.5 Mekanismi, jolla peili kiinnitetään ajoneuvoon, on suunniteltava siten, että säteeltään 70 mm:n (L-luokan ajoneuvoilla 50 mm:n) sylinteri, jonka akseli tai yksi akseleista toimii kierto- tai pyörintäakselina varmistaen peilin taipumisen iskun suuntaan, kulkee läpi ainakin jostain osasta sitä pintaa, johon kyseinen mekanismi on kiinnitetty.

6.1.1.6 Edellä 6.1.1.2 ja 6.1.1.3 kohdassa tarkoitettuihin ulkopeilien osiin, jotka on valmistettu kovuudeltaan enintään 60 Shore A -astetta olevasta materiaalista, ei kyseisiä määräyksiä kuitenkaan sovelleta.

6.1.1.7 Sisäpeilien osilla, jotka on valmistettu kovuudeltaan 50 Shore A -asteen materiaalista ja jotka on kiinnitetty jäykkään kannakkeeseen, 6.1.1.2 ja 6.1.1.3 kohdan vaatimuksia sovelletaan vain kannakkeeseen.

6.1.2 ERITYISET VAATIMUKSET

6.1.2.1 MITAT

6.1.2.1.1 Sisäpuoliset taustapeilit (luokka I)

Heijastavan pinnan mittojen on oltava sellaiset, että muodostuvan alueen sisään voidaan piirtää suorakulmio, jonka yksi sivu on 40 mm ja toinen sivu ”a” mm siten, että

jossa r on kaarevuussäde.

6.1.2.1.2 Ulkopuoliset päätaustapeilit (luokat II ja III)

6.1.2.1.2.1 Heijastavan pinnan mittojen on oltava sellaiset, että muodostuvan alueen sisään voidaan piirtää

— suorakulmio, jonka korkeus on 40 mm ja kannan pituus a mm,

— suorakulmion korkeuden kanssa yhdensuuntainen jana, jonka pituus on b mm.

6.1.2.1.2.2 a:n ja b:n pienimmät arvot ilmoitetaan seuraavassa taulukossa:

Taustapeilin luokka a (mm) b (mm) II 200 III 70

6.1.2.1.3 Ulkopuoliset ”laajakulmapeilit” (luokka IV)

Heijastavan pinnan ääriviivojen geometristen muotojen on oltava yksinkertaiset ja heijastuspinnan mittojen sellaiset, että ne antavat, tarvittaessa yhdessä luokkaan II kuuluvien ulkopeilien kanssa, 15.2.4.4 kohdassa määritellyn näkökentän.

6.1.2.1.4 Ulkopuoliset ”lähietäisyyspeilit” (luokka V)

Heijastuspinnan ääriviivojen geometristen muotojen on oltava yksinkertaiset ja heijastuspinnan mitoiltaan sellainen, että peili antaa 15.2.4.5 kohdassa määritellyn näkökentän.

6.1.2.1.5 Etupeilit (luokka VI)

Heijastuspinnan ääriviivojen geometristen muotojen on oltava yksinkertaiset ja heijastuspinnan mitoiltaan sellainen, että peili antaa 15.2.4.6 kohdassa määritellyn näkökentän.

6.1.2.1.6 Peilit L-luokan ajoneuvoihin, joissa on kori (luokka VII)

6.1.2.1.6.1 Ulkopuoliset pääpeilit (luokka VII)

Heijastuspinnan mittojen on oltava vähintään sellaiset, että

a) heijastuspinnan ala on vähintään 6 900 mm2

b) pyöreän peilin halkaisija on vähintään 94 mm

c) jos taustapeili ei ole pyöreä, sen heijastuspinnalle mahtuu ympyrä, jonka halkaisija on 78 mm.

Heijastuspinnan mitat saavat olla enintään sellaiset, että

a) yhdenkään pyöreän taustapeilin halkaisija ei ole suurempi kuin 150 mm

b) muun kuin pyöreän taustapeilin heijastuspinta mahtuu kooltaan 120 mm × 200 mm:n suorakulmion sisään.

6.1.2.2 Heijastava pinta ja heijastuskertoimet

6.1.2.2.1 Peilin heijastavan pinnan on oltava joko tasainen tai pallomaisesti kupera. Ulkopuoliset peilit voidaan lisäksi varustaa ei-pallomaisella osalla, jos päätaustapeili täyttää epäsuoraa näkökenttää koskevat vaatimukset.

6.1.2.2.2 Peilien kaarevuussäteiden väliset erot

6.1.2.2.2.1 ri:n tai ri’:n ja rp:n välinen ero ei missään vertailupisteessä saa olla yli 0,15 r.

6.1.2.2.2.2 Yhdenkään kaarevuussäteen (rp1, rp2, ja rp3) ja r:n välinen ero ei saa olla yli 0,15 r.

6.1.2.2.2.3 Kun r on vähintään 3 000 mm, arvo 0,15 r, johon viitataan 6.1.2.2.2.1 ja 6.1.2.2.2.2 kohdassa, korvataan arvolla 0,25 r.

6.1.2.2.3 Peilien ei-pallomaisia osia koskevat vaatimukset

6.1.2.2.3.1 Ei-pallomaisten peilien on oltava kooltaan ja muodoltaan riittäviä hyödyllisen tiedon välittämiseksi kuljettajalle. Tämä edellyttää yleensä vähintään 30 mm leveyttä joltakin kohdalta.

6.1.2.2.3.2 Ei-pallomaisen osan kaarevuussäteen ri on oltava vähintään 150 mm.

Pallomaisen peilin r:n arvon on oltava vähintään:

6.1.2.2.4.1 1 200 mm sisäpuolisilla taustapeileillä (luokka I),

6.1.2.2.4.2 1 200 mm luokkien II ja III ulkopuolisilla päätaustapeileillä,

6.1.2.2.4.3 300 mm ulkopuolisilla laajakulmapeileillä (luokka IV) ja ulkopuolisilla lähietäisyyspeileillä (luokka V),

6.1.2.2.4.4 200 mm etupeileillä (luokka VI),

6.1.2.2.4.5 1 000 mm tai enintään 1 500 mm luokan VII peileillä.

6.1.2.2.5 Tämän liitteen liitteessä 6 tarkoitetun normaalin heijastuskertoimen on oltava vähintään 40 prosenttia.

Jos heijastavan pinnan heijastustaso on muutettavissa, ”päiväasennossa” on kyettävä tunnistamaan tieliikenteessä käytettävien merkkien ja valojen värit. ”Yöasennossa” normaalin heijastuskertoimen on oltava vähintään 4 prosenttia.

6.1.2.2.6 Heijastavan pinnan on säilytettävä 6.1.2.2.5 kohdassa vahvistetut ominaisuudet, vaikka se joutuisi tavanomaisessa käytössä pitkäaikaisestikin vaikeisiin sääolosuhteisiin.

6.1.3 Testi

Luokkien I–VI ja luokan VII (kun helat ovat samanlaiset kuin luokassa III) peilit on testattava 6.1.3.2.1 ja 6.1.3.2.2 kohdassa kuvatulla tavalla. Luokan VII peilit, joissa on uuma, on testattava 6.1.3.2.3 kohdassa kuvatulla tavalla.

6.1.3.1.1 Ulkopeilejä ei tarvitse testata 6.1.3.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, jos yksikään niiden osista ei säätöasennosta riippumatta ole alle 2 metrin korkeudella maanpinnasta, kun ajoneuvoon kohdistuva kuormitus vastaa sen suurinta teknisesti sallittua massaa.

Tätä poikkeusta sovelletaan myös niihin peilien kiinnikkeisiin (kiinnityslevyt, varret, kääntönivelet jne.), jotka ovat alle 2 metrin korkeudella maanpinnasta ja jotka eivät ulotu ajoneuvon kokonaisleveyden yli, kun kokonaisleveys mitataan peilin alimmaisten kiinnikkeiden läpi kulkevasta poikittaistasosta tai mistä tahansa poikittaistason etupuolella olevasta pisteestä, jossa ajoneuvo on leveämpi kuin kiinnikkeiden kohdalla.

Tällaisissa tapauksissa edellytetään annettavaksi tarkka selostus siitä, että peili on asennettava kiinnikkeilleen ajoneuvoon edellä mainittujen määräysten mukaisesti.

Tätä poikkeusta sovellettaessa varteen on merkittävä pysyvästi tunnus

ja siitä on oltava maininta tyyppihyväksyntätodistuksessa.

6.1.3.2 Iskutesti

Tämän kohdan mukaista testiä ei tehdä ajoneuvon koriin liitetyille laitteille, jotka tarjoavat etuheijastusalueen, jonka kulma on enintään 45° suhteessa ajoneuvon pituusakselin suuntaiseen keskitasoon, tai laitteille, jotka ulkonevat enintään 100 mm mitattuna ajoneuvon ympäröivästä korirakenteesta säännön nro 26 mukaisesti.

6.1.3.2.1 Testilaitteen kuvaus

Testilaitteena on heiluri, joka voi heilua kahden vaakatasossa suorassa kulmassa toisiinsa nähden olevan akselin ympäri, joista toinen on kohtisuorassa heilurin vapaata liikerataa vastaavaan tasoon nähden.

Heilurin päässä on halkaisijaltaan 165 mm (± 1 mm) oleva pallomainen iskuvasara, joka on päällystetty 5 mm paksulla kumikerroksella. Kumikerroksen kovuus on 50 Shore A -astetta.

Lisäksi käytettävissä on oltava laite, jolla voidaan määrittää suurin kulma varren ollessa vapaatasolla.

Heilurin runkoon lujasti kiinnitetty tuki pitää kappaleen paikallaan 6.1.3.2.2.6 kohdassa eriteltyjen iskutestiä koskevien vaatimusten mukaisesti.

Kuviossa 1 esitetään testilaitteen mitat (mm) ja erityiset rakennevaatimukset.

Kuvio 1

6.1.3.2.1.2 Heilurin iskukeskuksen on oltava sama kuin iskuvasaran pään pallomaisen osan keskus. Sen etäisyys l pyörimisakselista vapaatasolla on 1 m ± 5 mm. Heilurin pelkistetty massa mo = 6,8 ±0,05 kg. mo:n suhde heilurin kokonaismassaan m ja heilurin painopisteen ja pyörimisakselin väliseen etäisyyteen d ilmaistaan yhtälöllä:

6.1.3.2.2 Testin kuvaus

6.1.3.2.2.1 Peili kiinnitetään kannakkeeseen laitteen valmistajan tai tarvittaessa ajoneuvon valmistajan suosittelemalla tavalla.

Peilin sijoittaminen paikoilleen testiä varten:

6.1.3.2.2.2.1 Peili on sijoitettava testilaitteeseen siten, että sen pysty- ja vaaka-akselit ovat samassa asennossa kuin silloin, kun peili on asennettuna ajoneuvoon hakijan antamien asennusohjeiden mukaisesti.

6.1.3.2.2.2.2 Jos peili on säädettävissä jalustaan nähden, testiasennon on oltava sellainen, että mahdollisten nivelten toiminta on mahdollisimman epätodennäköistä hakijan määrittelemän säätöalueen rajoissa.

6.1.3.2.2.2.3 Jos peilin etäisyyttä jalustaan voidaan säätää, jalustan ja peilin kotelon välinen etäisyys on säädettävä mahdollisimman lyhyeksi.

6.1.3.2.2.2.4 Jos heijastava pinta liikkuu kotelossa, se on säädettävä siten, että kauimmaisena ajoneuvosta oleva yläkulma on uloimmassa asennossaan kehykseen nähden.

6.1.3.2.2.3 Lukuun ottamatta sisäpuolisten taustapeilien testiä 2 (ks. 6.1.3.2.2.6.1 kohta) on heilurin ollessa pystyasennossa iskuvasaran keskipisteen läpi kulkevien vaakatason ja pituussuuntaisen pystytason kuljettava myös 2.1.1.11 kohdassa tarkoitetun heijastuspinnan keskipisteen läpi. Heilurin pituussuuntaisen liikkeen on oltava samansuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen keskitason kanssa.

6.1.3.2.2.4 Kun 6.1.3.2.2.1 ja 6.1.3.2.2.2 kohdan mukaisesti säädetyn peilin osat estävät heilurin paluun, iskupistettä on siirrettävä kohtisuoraan suuntaan kyseistä pyörimis- tai kiertymisakselia vastaan.

Iskupistettä ei saa siirtää enempää kuin testin suorittamiseksi on tarpeen; siirtämistä on rajoitettava seuraavasti:

— joko iskuvasaraa rajoittavan pallon on ainakin sivuttava 6.1.1.5 kohdassa tarkoitettua sylinteriä,

— tai iskuvasaran kosketuspisteen on oltava vähintään 10 mm heijastuspinnan reunojen sisäpuolella.

6.1.3.2.2.5 Testissä iskuvasaran annetaan pudota 60°:n kulmasta pystysuoraan nähden niin, että se iskeytyy peiliin juuri sillä hetkellä, kun heiluri saavuttaa pystysuoran asennon.

Isku kohdistetaan peileihin seuraavissa erilaisissa olosuhteissa:

6.1.3.2.2.6.1 Sisäpeilit

— Testi 1: Iskupisteiden on oltava 6.1.3.2.2.3 kohdan mukaisia. Heilurin pään on iskeydyttävä peilin heijastuspinnan puolelle.

— Testi 2: Suojakotelon reunassa olevan iskupisteen on oltava sellainen, että isku muodostaa 45°:n kulman heijastuspinnan kanssa ja sijaitsee vaakasuorassa tasossa, joka kulkee heijastuspinnan keskipisteen kautta. Iskun on osuttava heijastuspinnan puolelle.

6.1.3.2.2.6.2 Ulkopeilit

— Testi 1: Iskupisteen on oltava 6.1.3.2.2.3 tai 6.1.3.2.2.4 kohdan mukainen. Heilurin pään on iskeydyttävä peilin heijastuspinnalle.

— Testi 2: Iskupisteen on oltava 6.1.3.2.2.3 tai 6.1.3.2.2.4 kohdan mukainen. Heilurin pään on iskeydyttävä peilin heijastuspinnan taakse.

Kun luokan II tai III taustapeili on kiinnitetty samaan kiinnikkeeseen kuin luokan IV taustapeili, edellä tarkoitetut testit on suoritettava alemmalle peilille. Testauksesta vastaava tutkimuslaitos saa kuitenkin toistaa toisen tai molemmat kyseisistä testeistä ylemmälle peilille, jos se sijaitsee alle 2 m:n korkeudella maanpinnasta.

6.1.3.2.3 Uumaan kiinnitetyn suojakotelon taivutuskoe (luokka VII)

6.1.3.2.3.1 Testin kuvaus

Suojakotelo sijoitetaan laitteeseen vaakatasoon siten, että kiinnikkeen tukisäätimet voidaan lukita lujasti. Kotelon suurimman mitan suunnassa tukisäätimen kiinnikekohtaa lähinnä sijaitseva pää kiinnitetään liikkumattomaksi 15 mm leveän jäykän pidäkkeen avulla, joka kattaa kotelon koko leveyden.

Kotelon toiseen päähän sijoitetaan edellä mainitun kanssa identtinen pidäke, jotta kotelolle voidaan suorittaa sovellettava kuormitustesti (kuvio 2).

Testattavaa päätä vastakkainen kotelon pää voidaan lukita kuvion 2 mukaisesti sen sijaan, että sitä pidettäisiin paikallaan.

Kuvio 2

Esimerkki taustapeilin taivutuskoelaitteesta

6.1.3.2.3.2 Testikuorman on oltava 25 kg, ja sitä on pidettävä yllä minuutin ajan.

6.1.3.3 Testitulokset

Edellä 6.1.3.2 kohdassa tarkoitetuissa testeissä heilurin on iskun jälkeen jatkettava heilahdusta siten, että pyörimisakselin ja iskukeskuksen yhdistävä suora linja muodostaa vähintään 20°:n kulman pystysuoraan nähden. Kulman mittaustarkkuuden on oltava ±1°.

6.1.3.3.1.1 Tätä vaatimusta ei kuitenkaan sovelleta tuulilasiin kiinnitettäviin peileihin, joihin testin jälkeen sovelletaan 6.1.3.3.2 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia.

6.1.3.3.1.2 Pystysuoraan nähden edellytetty kulma on pienennetty 20°:sta 10°:seen kaikilla luokkien II ja IV taustapeileillä sekä niillä luokan III taustapeileillä, jotka on asennettu samoihin kiinnikkeisiin kuin luokan IV peilit.

6.1.3.3.2 Jos tuulilasiin kiinnitettävän peilin kiinnike katkeaa kohdassa 6.1.3.2 tarkoitetussa testissä, jäljelle jäävä osa saa ulottua enintään 10 mm yli jalustan ja testin jälkeen jäljelle jäävän kokonaisuuden on täytettävä 6.1.1.3 kohdassa vahvistetut vaatimukset.

Heijastuspinta ei saa särkyä 6.1.3.2 kohdassa kuvattujen testien aikana. Heijastuspinta saa kuitenkin särkyä, jos jompikumpi seuraavista edellytyksistä täyttyy:

6.1.3.3.3.1 lasinsirpaleet pysyvät kiinni joko kotelon takaosassa tai koteloon lujasti kiinnitetyssä pinnassa; lasin osittainen irtautuminen takaosasta on sallittua, jos irtautunut osa ulottuu enintään 2,5 mm halkeaman kummallekin puolelle. Heijastavan pinnan iskukohdasta saa irrota pieniä siruja,

6.1.3.3.3.2 heijastuspinta on valmistettu turvalasista.

6.2 MUUT EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVAT LAITTEET KUIN PEILIT

6.2.1 YLEISET VAATIMUKSET

6.2.1.1 Jos käyttäjä tarvitsee säätömahdollisuutta, epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen on oltava säädettävissä ilman työkaluja.

6.2.1.2 Jos epäsuoran näkemän tarjoava laite voi tuottaa edellytetyn näkökentän kokonaisuudessaan vain näkökenttää selaamalla, koko prosessi, johon kuuluu selaus, kuvan toisto ja paluu aloitusasemaan, saa kestää enintään 2 sekuntia.

6.2.2 EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVA KAMERA-NÄYTTÖLAITE

6.2.2.1 Yleiset vaatimukset

6.2.2.1.1 Kun epäsuoran näkemän tarjoava kamera-näyttölaite on asennettu tasaiselle pinnalle, kaikilla osilla, jotka ovat laitteen säätöasennosta riippumatta mahdollisessa staattisessa kosketuksessa halkaisijaltaan 165 mm:n palloon, kun kyse on näytöstä, ja halkaisijaltaan 100 mm:n palloon, kun kyse on kamerasta, on oltava vähintään 2,5 mm:n kaarevuussäde ”c”.

6.2.2.1.2 Säteelle 6.2.2.1.1 kohdassa vahvistetut vaatimukset eivät koske sellaisten kiinnitysreikien tai -syvennysten reunoja, joiden halkaisija tai suurin lävistäjä on pienempi kuin 12 mm, kun reikä tai syvennys on pyöristetty.

6.2.2.1.3 Sellaisiin jäykkään kannakkeeseen asennettuihin kameran ja näytön osiin, jotka on valmistettu kovuudeltaan alle 60 Shore -asteen materiaalista, 6.2.2.1.1 kohdan vaatimuksia sovelletaan vain kannakkeen osalta.

6.2.2.2 Toiminnalliset vaatimukset

6.2.2.2.1 Kameran on toimittava hyvin myös niukassa päivänvalossa. Kameran on tarjottava valoisuuskontrasti, joka on vähintään 1:3 niukassa päivänvalossa sen kuva-alan ulkopuolella, jossa valonlähde toistetaan (olosuhteet standardin EN 12368 8.4 kohdan mukaiset). Valonlähteen on valaistava kameraa 40 000 luksin voimakkuudella. Kuvailmaisimen kohtisuoran akselin sekä kuvailmaisimen keskipisteen ja valonlähteen yhdistävän janan välisen kulman on oltava 10°.

6.2.2.2.2 Näytön erilaisissa valaistusolosuhteissa tuottaman kontrastin on oltava standardin ISO 15008:2003 mukainen.

6.2.2.2.3 Näytön keskimääräistä kirkkautta on voitava säätää joko manuaalisesti tai automaattisesti ympäröivien olosuhteiden mukaisesti.

6.2.2.2.4 Valoisuuskontrastin mittaukset on tehtävä standardin ISO 15008:2003 mukaisesti.

6.2.3 MUUT EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVAT LAITTEET

On osoitettava, että laite täyttää seuraavat vaatimukset:

6.2.3.1 Laitteen on havaittava spektrin näkyvä osa ja aina toistettava kuva siten, että tulkintaa spektrin näkyväksi osaksi ei tarvita.

6.2.3.2 On taattava järjestelmän toimivuus toimintaolosuhteissa, joissa se otetaan käyttöön. Kuvien saamiseen ja niiden esittämiseen käytetyn tekniikan mukaan 6.2.2.2 kohtaa sovelletaan kokonaisuudessaan tai osittain. Muissa tapauksissa osoitetaan ja todistetaan herkkyydeltään 6.2.2.2 kohtaa vastaavan järjestelyn avulla, että järjestelmä takaa vaatimustenmukaisen tai sitä paremman toiminnan, ja osoitetaan, että järjestelmässä taataan toimivuus, joka on yhtä hyvä tai parempi kuin peilin tai kamera-näyttölaitteen tyyppisiltä epäsuoran näkemän tarjoavilta laitteilta edellytetty toimivuus.

7. EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVAN LAITTEEN TYYPPIIN TEHTÄVÄ MUUTOS JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyyppiin tehtävistä muutoksista, myös niistä, jotka koskevat laitteen kiinnitystä koriin, on ilmoitettava kyseisen tyypin hyväksyneelle hallinnolliselle yksikölle. Hallinnollinen yksikkö voi sitten joko:

7.1.1 katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla ole todennäköisesti havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että laite joka tapauksessa täyttää edelleen vaatimukset, tai

7.1.2 vaatia uutta testausselostetta testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta.

7.2 Hyväksynnän vahvistaminen tai epääminen, muutokset eritellen, annetaan 5.3 kohdassa tarkoitetulla menettelyllä tiedoksi tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille.

7.3 Hyväksynnän laajentaminen on annettava tiedoksi 5.3 kohdassa tarkoitetulla menettelyllä kaikille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä.

7.4 Hyväksynnän laajentamisen myöntävän toimivaltaisen viranomaisen on annettava sarjanumero kaikille kyseistä laajentamista koskeville ilmoituslomakkeille.

8. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

8.1 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen on oltava sopimuksen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) lisäyksen 2 mukaisia.

8.2 Kaikki tämän säännön nojalla hyväksyttävät epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet on valmistettava hyväksytyn tyypin mukaisiksi täyttämällä 6 kohdan vaatimukset.

9. TUOTANNON VAATIMUSTENVASTAISUUDEN SEURAAMUKSET

9.1 Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypille tämän säännön nojalla myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos 8.1 kohdassa asetetut vaatimukset eivät täyty tai jos epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyyppi ei täytä 8.2 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia.

9.2 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille lähettämällä näille hyväksyntälomakkeen jäljennös, jonka lopussa on allekirjoitettuna ja päivättynä suuraakkosin merkintä ”HYVÄKSYNTÄ PERUUTETTU”.

10. TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Kun kyseinen viranomainen saa asiaa koskevan ilmoituksen, hänen on ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille lähettämällä näille hyväksyntälomakkeen jäljennös, jonka lopussa on allekirjoitettuna ja päivättynä suuraakkosin merkintä ”TUOTANTO KESKEYTETTY”.

11. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten nimet ja osoitteet sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille on toimitettava lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän epäämisestä, laajentamisesta tai peruuttamisesta.

II EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVIEN LAITTEIDEN ASENNUS

12. MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä tarkoitetaan

12.1 ”kuljettajan näköpisteillä” kahta 65 mm:n päässä toisistaan olevaa pistettä, jotka ovat 635 mm:n korkeudella liitteessä 8 määritellystä kuljettajan istuimen R-pisteestä. Kyseiset kaksi pistettä yhdistävä suora viiva on kohtisuorassa ajoneuvon pituussuuntaista pystykeskitasoa vasten. Kaksi näköpistettä yhdistävän janan keskikohta on pituussuuntaisella pystytasolla, jonka on kuljettava ajoneuvon valmistajan kuljettajalle suunnitteleman istuma-asennon keskeltä,

”laajalla kaksisilmäisellä näkökentällä” kokonaisnäkökenttää, joka saadaan asettamalla päällekkäin vasemman ja oikean silmän näkökentät (ks. kuvio 3)

Kuvio 3

”ajoneuvotyypillä epäsuoran näkemän osalta” moottoriajoneuvoja, joiden seuraavat perusominaisuudet ovat samanlaiset:

12.3.1 epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyyppi

12.3.2 näkökenttää rajoittavat korin osat

12.3.3 R-pisteen koordinaatit (jos sovelletaan)

12.3.4 pakollisten ja mahdollisten vapaaehtoisten epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden määräpaikat ja tyyppihyväksyntämerkinnät,

12.4 ”L2-, L5-, M1-, M2-, M3-, N1-, N2- ja N3-luokkien ajoneuvoilla” ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 7 (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2) määriteltyjä ajoneuvoluokkia,

12.5 ”eteentyönnetyllä ohjauslaitteella” asetelmaa, jossa yli puolet moottorin pituudesta on tuulilasin alareunan etumaisen pisteen takana ja ohjauspyörän keskiö sijaitsee ajoneuvon pituuden etumaisessa neljänneksessä.

13. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

13.1 Ajoneuvon valmistajan tai tämän asianmukaisesti valtuuttaman edustajan on tehtävä hakemus ajoneuvotyypin hyväksyntää varten epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden osalta.

13.2 Ilmoituslomakkeen malli esitetään liitteessä 2.

13.3 Hyväksyttäväksi tarkoitettua ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo on toimitettava hyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle.

13.4 Toimivaltaisen viranomaisen on ennen tyyppihyväksynnän antamista varmistettava, että tehokkaita tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastuksia varten on olemassa tyydyttävät järjestelyt.

14. HYVÄKSYNTÄ

14.1 Hyväksyntä on myönnettävä, jos 13 kohdan mukaisesti hyväksyttäväksi toimitettu ajoneuvotyyppi täyttää tämän säännön 15 kohdan vaatimukset.

14.2 Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Sen kaksi ensimmäistä merkkiä (parhaillaan 02) ilmoittavat hyväksynnän myöntämisajankohtana sovellettavan sääntöön tehtyjä viimeisimpiä tai teknisiä muutoksia koskevan muutossarjan. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa jollekin toiselle ajoneuvotyypille.

14.3 Tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille on ilmoitettava tämän säännön nojalla myönnetystä ajoneuvotyypin hyväksymisestä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta tämän säännön liitteessä 4 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

15. VAATIMUKSET

15.1 YLEISTÄ

15.1.1 Ajoneuvoon kiinnitettyjen pakollisten ja vapaaehtoisten epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden, jotka mainitaan 15.2.1.1.1 kohdassa olevassa taulukossa, on oltava tämän säännön nojalla hyväksyttyä tyyppiä.

15.1.2 Peilit ja muut epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet on asennettava siten, ettei peili tai muu epäsuoran näkemän tarjoava laite liiku niin, että mitattu näkökenttä huomattavasti muuttuu, eikä värähtele niin paljon, että kuljettaja tulkitsee saadun kuvan väärin.

15.1.3 15.1.2 kohdan vaatimusten on täytyttävä ajoneuvon liikkuessa nopeudella, joka voi olla enintään 80 prosenttia ajoneuvon suurimmasta rakenteellisesta nopeudesta mutta kuitenkin enintään 150 km/h.

15.1.4 Jäljempänä määriteltyjen näkökenttien on oltava laajoja kaksisilmäisiä näkökenttiä siten, että kuljettajan silmät ovat 12.1 kohdassa määritellyt ”kuljettajan näköpisteet”. Näkökentät määritetään, kun ajoneuvo on asiakirjan TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 liitteessä 7 olevassa 2.5.4 kohdassa tarkoitetussa ajokunnossa, sekä M1- ja N1-ajoneuvon osalta, kun niissä on yksi edessä istuva matkustaja (75 kg). Jos ne määritetään ikkunoiden lävitse, lasin valonsiirtymiskertoimen on oltava säännön nro 43 liitteen 21 mukainen.

15.2 PEILIT

15.2.1 Lukumäärä

15.2.1.1 Pakollisten peilien vähimmäismäärä

15.2.1.1.1 15.2.4 kohdassa tarkoitetut näkökentät on saatava aikaan vähimmäismäärällä pakollisia peilejä seuraavassa taulukossa esitetyn mukaisesti. Jos peili ei ole pakollinen, ei voida vaatia pakollisena muutakaan epäsuoraa näkemää tarjoavaa järjestelmää.

Ajoneuvoluokka Sisäpeili Ulkopeilit Sisäpeili Luokka I Pääpeili (suuri) Luokka II Pääpeili (pieni) Luokka III Laajakulmapeili Luokka IV Lähietäisyyspeili Luokka V Etupeili Luokka VI M1 Pakollinen paitsi jos ajoneuvossa on 15.2.4.1 kohdassa kuvatussa näkökentässä jotain muuta materiaalia kuin turvalasia Valinnainen jos peili ei anna näkyvyyttä taaksepäin Valinnainen Pakollinen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella. Vaihtoehtoisesti voidaan asentaa luokan II peilejä Valinnainen 1 kuljettajan puolella ja/tai 1 matkustajan puolella Valinnainen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) Valinnainen (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) M2 Valinnainen (ei näkökenttää koskevia vaatimuksia) Pakollinen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella Kielletty Valinnainen 1 kuljettajan puolella ja/tai 1 matkustajan puolella Valinnainen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) Valinnainen (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) M3 Valinnainen (ei näkökenttää koskevia vaatimuksia) Pakollinen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella Kielletty Valinnainen 1 kuljettajan puolella ja/tai 1 matkustajan puolella Valinnainen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) Valinnainen (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) N1 Pakollinen paitsi jos ajoneuvossa on 15.2.4.1 kohdassa kuvatussa näkökentässä jotain muuta materiaalia kuin turvalasia Valinnainen jos peili ei anna näkyvyyttä taaksepäin Valinnainen Pakollinen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella Vaihtoehtoisesti voidaan asentaa luokan II peilejä Valinnainen 1 kuljettajan puolella ja/tai 1 matkustajan puolella Valinnainen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) Valinnainen (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) N2 ≤ 7,5 t Valinnainen (ei näkökenttää koskevia vaatimuksia) Pakollinen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella Kielletty Pakollinen Molemmilla puolilla, jos voidaan asentaa luokan V peili Valinnainen Molemmilla puolilla, jos luokan V peiliä ei voida asentaa Pakollinen (ks. 15.2.2.7 ja 15.2.4.5.5 kohta) 1 matkustajan puolella Valinnainen 1 kuljettajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) 10 cm:n poikkeama voidaan hyväksyä Valinnainen 1 etupeili (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) N2 > 7,5 t Valinnainen (ei näkökenttää koskevia vaatimuksia) Pakollinen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella Kielletty Pakollinen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella Pakollinen (ks. 15.2.2.7 ja 15.2.4.5.5 kohta) 1 matkustajan puolella Valinnainen 1 kuljettajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) Pakollinen ks. 15.2.1.1.2 kohta 1 etupeili (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) N3 Valinnainen (ei näkökenttää koskevia vaatimuksia) Pakollinen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella Kielletty Pakollinen 1 kuljettajan puolella ja 1 matkustajan puolella Pakollinen (ks. 15.2.2.7 ja 15.2.4.5.5 kohta) 1 matkustajan puolella Valinnainen 1 kuljettajan puolella (molemmat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle) Pakollinen ks. 15.2.1.1.2 kohta 1 etupeili (asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle)

15.2.1.1.2 Jos 15.2.4.6 kohdassa kuvattu etupeilin näkökenttä ja/tai 15.2.4.5 kohdassa kuvattu lähietäisyyspeilin näkökenttä voidaan saavuttaa jollain muulla kuin 6.2 kohdan mukaisesti hyväksytyllä ja 15 kohdan mukaisesti asennetulla epäsuoran näkemän tarjoavalla laitteella, kyseistä laitetta voidaan käyttää asianomaisten peilien sijasta.

Käytettäessä kamera-näyttölaitetta näytössä saa näkyä ainoastaan:

a) 15.2.4.5 kohdassa kuvattu näkökenttä, kun lähietäisyyspeili on korvattu

b) 15.2.4.6 kohdassa kuvattu näkökenttä, kun etupeili on korvattu, ajoneuvon liikkuessa eteenpäin enintään nopeudella 10 km/h, tai

c) samanaikaisesti 15.2.4.5 ja 15.2.4.6 kohdassa kuvatut näkökentät, kun lähietäisyyspeili ja etupeili on korvattu. Jos ajoneuvo liikkuu eteenpäin suuremmalla nopeudella kuin 10 km/h tai se liikkuu taaksepäin, näyttöä voidaan käyttää muiden tietojen hankkimiseen edellyttäen, että 15.2.4.5 kohdassa tarkoitettu näkökenttä on pysyvästi näkyvillä.

15.2.1.1.3 Taustapeilit, vaaditaan L-luokan ajoneuvoissa, joissa on kori

Ajoneuvoluokka Sisäpeili (luokka I) Ulkopuolinen(-set) pääpeili(t) (luokat III ja VII) L-luokan moottoriajoneuvot, joissa on kuljettajan osittain tai kokonaan ympäröivä kori 1 (4) 1, jos on sisäpeili 2, jos sisäpeiliä ei ole

Jos on asennettu vain yksi ulkotaustapeili, sen on sijaittava ajoneuvon vasemmalla puolella maissa, joissa on oikeanpuoleinen liikenne, ja ajoneuvon oikealla puolella maissa, joissa on vasemmanpuoleinen liikenne.

15.2.1.1.4 Vapaavalintaiset taustapeilit L-luokan ajoneuvoilla

Ulkotaustapeilin kiinnittäminen ajoneuvon vastakkaiselle puolelle 15.2.1.1.3 kohdassa tarkoitettuun pakolliseen taustapeiliin nähden on sallittu. Taustapeilin on täytettävä tässä säännössä säädetyt vaatimukset.

15.2.1.2 Tämän säännön määräyksiä ei sovelleta 2.1.1.3 kohdassa määriteltyihin valvontapeileihin. Ulkopuoliset valvontapeilit on kuitenkin asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle, kun ajoneuvoon kohdistuva kuormitus vastaa sen suurinta teknisesti sallittua massaa.

15.2.2 Sijainti

15.2.2.1 Peilit on sijoitettava siten, että kuljettajalla on tavanomaisessa ajoasennossa selkeä näkyvyys tielle ajoneuvon taakse, sivu(i)lle ja eteen.

15.2.2.2 Ulkopeilien on oltava näkyvissä joko sivuikkunan läpi tai pyyhkimien pyyhkimän tuulilasin osan läpi. Viimeksi mainittua määräystä (eli tuulilasin puhdistettua osaa koskevaa määräystä) ei kuitenkaan sovelleta suunnittelullisista syistä:

a) M2- ja M3-luokkien ajoneuvojen matkustajan puoleisiin peileihin ja vapaaehtoisiin kuljettajan puoleisiin peileihin

b) luokan VI peileihin.

15.2.2.3 Jos näkökenttää mitattaessa ajoneuvo on alusta–ohjaamokokoonpanossa, ajoneuvon valmistajan on ilmoitettava korin pienin ja suurin leveys, jotka tarvittaessa on osoitettava vastaavanlevyisillä mallilevyillä. Kaikki testeissä huomioon otetut ajoneuvot ja peilien muodot on esitettävä peilien asennusta koskevassa ajoneuvon tyyppihyväksyntätodistuksessa (ks. liite 4).

15.2.2.4 Määräysten mukainen ajoneuvon kuljettajan puoleinen ulkopeili on sijoitettava siten, että ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason sekä peilien keskipisteen ja kuljettajan näköpisteet yhdistävän 65 mm pitkän suoran keskipisteen kautta kulkevan pystytason väliin muodostuu enintään 55°:n kulma.

15.2.2.5 Peilit eivät saa ulottua ajoneuvon korin ulkopuolelle olennaisesti enempää kuin on tarpeen 15.2.4 kohdassa vahvistettujen näkökenttävaatimusten täyttämiseksi.

15.2.2.6 Kun ulkopeilin alempi reuna on alle 2 m:n korkeudella maanpinnasta ajoneuvon ollessa kuormitettu sen suurimpaan teknisesti sallittuun kokonaismassaan, peili saa ulottua enintään 250 mm ilman peilejä mitatun ajoneuvon kokonaisleveyden yli.

15.2.2.7 Luokkien V ja VI peilit on kiinnitettävä ajoneuvoihin siten, että riippumatta peilin asennosta säädön jälkeen mikään peilin tai sen kehysten osa ei ole alle 2 m:n korkeudella maanpinnasta, kun ajoneuvoon kohdistuva kuormitus vastaa sen suurinta teknisesti sallittua kokonaismassaa.

Näitä peilejä ei saa kuitenkaan asentaa ajoneuvoihin, joiden ohjaamon korkeus estää tämän vaatimuksen täyttämisen: tässä tapauksessa ei vaadita muuta epäsuoran näkemän tarjoavaa laitetta.

15.2.2.8 Peilit saavat ulottua ajoneuvon suurimman sallitun leveyden yli, jollei 15.2.2.5, 15.2.2.6 ja 15.2.2.7 kohdan vaatimuksista muuta johdu.

15.2.2.9 Kaikki luokan VII peilit on kiinnitettävä sillä tavoin, että ne pysyvät vakaassa asennossa ajoneuvon normaaleissa ajo-olosuhteissa.

15.2.3 Säätäminen

15.2.3.1 Kuljettajan on kyettävä säätämään sisäpeiliä ajoasennossaan.

15.2.3.2 Kuljettajan puoleisen ulkopeilin on oltava säädettävissä ajoneuvon sisäpuolelta oven ollessa kiinni; ikkuna voi kuitenkin olla auki. Peili voi kuitenkin olla lukittavissa asentoonsa ulkopuolelta käsin.

15.2.3.3 15.2.3.2 kohdan vaatimukset eivät koske ulkopeilejä, jotka voidaan iskusta vääntymisen jälkeen palauttaa alkuperäiseen asentoonsa ilman säätöä.

15.2.4 Näkökentät

15.2.4.1 Sisäpuoliset taustapeilit (luokka I)

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 20 m leveän tasaisen vaakasuoran alueen, jonka keskikohta on ajoneuvon pituussuuntaisella pystykeskitasolla ja joka alkaa 60 m etäisyydeltä ajoneuvon kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu taaksepäin horisonttiin (kuvio 4).

Kuvio 4

Luokan I peilin näkökenttä

15.2.4.2 Ulkopuoliset päätaustapeilit (luokka II)

15.2.4.2.1 Kuljettajan puoleinen ulkotaustapeili

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 5 m leveän tasaisen ja vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 30 m kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu taaksepäin horisonttiin.

Kuljettajan on lisäksi nähtävä tiestä vähintään 1 m leveä alue, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 4 m kuljettajan näköpisteet lävistävän pystytason takana olevasta pisteestä (ks. kuvio 5).

15.2.4.2.2 Matkustajan puoleinen ulkotaustapeili

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 5 m leveän tasaisen ja vaakasuoran alueen, joka rajoittuu matkustajan puolella ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, matkustajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 30 m kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu taaksepäin horisonttiin.

Kuljettajan on lisäksi nähtävä tiestä vähintään 1 m leveä alue, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 4 m kuljettajan näköpisteet lävistävän pystytason takana olevasta pisteessä (ks. kuvio 5).

Kuvio 5

Luokan II peilien näkökenttä

15.2.4.3 Ulkopuoliset päätaustapeilit (luokka III)

15.2.4.3.1 Kuljettajan puoleinen ulkotaustapeili

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 4 m leveän tasaisen ja vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 20 m kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu taaksepäin horisonttiin (ks. kuvio 6).

Kuljettajan on lisäksi nähtävä tiestä yli 1 m leveä osuus, joka rajoittuu tasoon, joka on yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen pystysuoran keskitason kanssa ja joka kulkee ajoneuvon uloimman pisteen kautta 4 m kuljettajan näköpisteet lävistävän pystytason takana olevasta pisteestä alkaen.

15.2.4.3.2 Matkustajan puoleinen ulkotaustapeili

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 4 m leveän tasaisen ja vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, matkustajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon, ja alkaa 20 m kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu taaksepäin horisonttiin (ks. kuvio 6).

Kuljettajan on lisäksi nähtävä tiestä vähintään 1 m leveä alue, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 4 m kuljettajan näköpisteet lävistävän pystytason takana olevasta pisteestä.

Kuvio 6

Luokan III peilien näkökenttä

15.2.4.4 Ulkopuolinen ”laajakulmapeili” (luokka IV)

15.2.4.4.1 Kuljettajan puoleinen ulkopuolinen ”laajakulmapeili”

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 15 m leveän tasaisen ja vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaisen ja ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa vähintään 10 m:n etäisyydeltä kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu 25 m:n etäisyydelle näköpisteiden taakse.

Kuljettajan on lisäksi nähtävä tiestä vähintään 4,5 m leveä alue, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 1,5 m kuljettajan näköpisteet lävistävän pystytason takana olevasta pisteestä (ks. kuvio 7).

15.2.4.4.2 Matkustajan puoleinen ulkopuolinen ”laajakulmapeili”

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 15 m leveän tasaisen ja vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, matkustajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa vähintään 10 m:n etäisyydeltä kuljettajan näköpisteiden takaa ja ulottuu 25 m:n etäisyydelle näköpisteiden taakse.

Kuljettajan on lisäksi nähtävä vähintään 4,5 m leveä tieosuus, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman pisteen kautta kulkevaan tasoon ja alkaa 1,5 m kuljettajan näköpisteet lävistävän pystytason takana olevasta pisteestä (ks. kuvio 7).

Kuvio 7

Luokan IV laajakulmapeilien näkökenttä

15.2.4.5 Ulkopuolinen ”lähietäisyyspeili” (luokka V)

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä ajoneuvon sivun suuntaisen tasaisen vaakasuoran alueen, jota rajoittavat seuraavat pystytasot (ks. kuviot 8a ja 8b):

15.2.4.5.1 taso, joka on yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa ja joka lävistää ajoneuvon ohjaamon uloimman pisteen matkustajan puolelta

15.2.4.5.2 poikittaissuunnassa taso, joka on yhdensuuntainen 15.2.4.5.1 kohdassa tarkoitetun tason kanssa ja 2 m:n etäisyydellä sen edessä

15.2.4.5.3 takana taso, joka on yhdensuuntainen kuljettajan näköpisteiden kautta kulkevan pystytason kanssa ja 1,75 m:n etäisyydellä sen takana

15.2.4.5.4 edessä taso, joka on yhdensuuntainen kuljettajan näköpisteiden kautta kulkevan pystytason kanssa ja 1 m:n etäisyydellä sen edessä. Jos ajoneuvon puskurin etureunan kautta kulkeva poikittainen pystytaso on alle 1 m:n etäisyydellä kuljettajan näköpisteiden kautta kulkevan pystytason edessä, näkökentän on rajoituttava siihen.

Jos kuvioissa 8a ja 8b tarkoitettu näkökenttä voidaan saada aikaan luokan IV laajakulmapeilin näkökentän ja luokan VI etupeilin näkökentän yhdistelmällä, luokan V lähietäisyyspeilin asentaminen ei ole pakollista.

Kuviot 8a ja 8b

Luokan V lähietäisyyspeilin näkökenttä

15.2.4.6 Etupeili (luokka VI)

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään sellaisen tasaisen ja vaakasuoran alueen, jota rajoittaa

a) poikittainen pystytaso, joka kulkee edessä ajoneuvon uloimman pisteen kautta,

b) poikittainen pystytaso, joka sijaitsee 2 000 mm a kohdassa määritellyn tason edessä,

c) pituussuuntainen pystytaso, joka yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa ja kulkee ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta, ja

d) pituussuuntainen pystytaso, joka on yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa ja sijaitsee 2 000 mm etäisyydellä ajoneuvon kuljettajan puolen vastaisen puolen uloimmasta pisteestä.

Tämän näkökentän etuosa voidaan pyöristää kuljettajan puolen vastaiselta puolelta 2 000 mm:n säteellä (ks. kuvio 9).

Määritellyn näkökentän osalta ks. myös 15.2.4.9.2 kohta.

Etupeilejä koskevien määräysten noudattaminen on pakollista luokkiin N2 > 7,5 t ja N3 kuuluvilla etuohjaamoajoneuvoilla (jotka määritellään 12.5 kohdassa).

Jos vaatimuksia ei kyseisten luokkien ajoneuvoilla pystytä täyttämään etupeilin tai kamera-näyttölaitteen avulla, on käytettävä näkemisen tukijärjestelmää. Sillä on voitava havaita 50 cm korkea ja läpimitaltaan 30 cm:n esine kuviossa 9 määritellyn kentän sisällä.

Kuvio 9

Luokan VI etupeilien näkökenttä

15.2.4.6.2 Luokan VI etupeili ei kuitenkaan ole pakollinen, jos kuljettaja voi nähdä, kun otetaan huomioon A-pilarien muodostama este, suoran linjan, joka on 300 mm ajoneuvon edessä ja 1 200 mm korkeudella tienpinnasta ja joka sijaitsee seuraavien tasojen välissä: ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason suuntainen taso, joka kulkee ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta, ja ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason suuntainen taso, joka kulkee 900 mm etäisyydellä ajoneuvon kuljettajan puolen vastaisen puolen uloimmasta pisteestä.

15.2.4.6.3 15.2.4.6.1 ja 15.2.4.6.2 kohtaa sovellettaessa ei ajoneuvon etuosaa määriteltäessä oteta huomioon ajoneuvoon pysyvästi kiinnitettyjä osia, jotka sijaitsevat sekä kuljettajan näköpisteiden yläpuolella että ajoneuvon etupuskurin uloimman kohdan kautta kulkevan poikittaisen pystytason edessä.

15.2.4.7 L-luokan peili (luokka VII)

15.2.4.7.1 Ulkotaustapeili kuljettajan puolella

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 2,50 m leveän tasaisen vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, kuljettajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja ulottuu 10 m kuljettajan näköpisteistä taaksepäin kohti horisonttia (ks. kuvio 10).

Kuvio 10

Luokan VII peilien näkökenttä

15.2.4.7.2 Matkustajan puoleinen ulkotaustapeili

Näkökentän on oltava sellainen, että kuljettaja näkee tiestä vähintään 4 m leveän tasaisen vaakasuoran alueen, joka rajoittuu ajoneuvon pituussuuntaisen pystykeskitason kanssa yhdensuuntaiseen ja ajoneuvon uloimman, matkustajan puoleisen pisteen kautta kulkevaan tasoon ja ulottuu 20 m kuljettajan näköpisteistä taaksepäin kohti horisonttia (ks. kuvio 10).

15.2.4.8 Jos peili koostuu useista heijastuspinnoista, joilla on eri kaarevuussäde tai joiden välissä on kulmia, vähintään yhden heijastuspinnan on täytettävä kyseisen luokan peilien näkökentälle ja mitoille (6.1.2.1.2.2 kohta) vahvistetut vaatimukset.

15.2.4.9 Esteet

15.2.4.9.1 Sisäpuoliset taustapeilit (luokka I)

Näkökenttää saavat rajoittaa niskatuet ja laitteet, erityisesti häikäisysuojat, takalasin pyyhkimet, lämpöelementit ja luokan S3 jarruvalaisimet, tai korin osat, kuten takaovien ikkunapilarit, sillä edellytyksellä, että vaadittu näkökenttä pienenee vain osittain. Näkökentän rajoittumista mitattaessa niskatuet on asetettava alimpaan asentoon ja häikäisysuojat käännettävä ylös.

15.2.4.9.2 Ulkopeilit (luokat II, III, IV, V, VI ja VII)

Edellä tarkennettuja näkökenttiä rajoittavaa ajoneuvon koria ja sen osia, kuten ohjaamon muita peilejä, ovenkahvoja, äärivaloja, vilkkuja ja etu- ja takapuskureita sekä heijastavien pintojen pesulaitteita, ei oteta huomioon, jos ne pienentävät näkökenttää yhteensä alle 10 prosenttia. Erikoistarkoituksiin suunnitellulla ja rakennetulla ajoneuvolla, jolla kyseisen vaatimuksen noudattaminen ei ajoneuvon erityispiirteiden vuoksi ole mahdollista, erityispiirteet saavat rajoittaa luokan VI peilin vaadittua näkökenttää yli 10 prosenttia mutta ei enempää kuin erityistoimintojen kannalta on tarpeen.

15.2.4.10 Testimenettely

Näkökenttä on määritettävä asettamalla näköpisteiden paikalle tehokkaat valonlähteet ja tutkimalla pystysuoralle pinnalle heijastunut valo. Myös muita vastaavia menetelmiä voidaan käyttää.

15.3 MUUT EPÄSUORAN NÄKEMÄN TARJOAVAT LAITTEET KUIN PEILIT

15.3.1 Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen suorituskyvyn on oltava sellainen, että merkittävä kohde voidaan havaita kuvatussa näkökentässä, kun otetaan huomioon merkittävän havainnon käsite.

15.3.2 Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen asentamisesta aiheutuva kuljettajan näkökentän rajoittuminen on pidettävä mahdollisimman vähäisenä.

15.3.3 Epäsuoran näkemän tarjoavien kamera-näyttölaitteiden osalta havaintoetäisyys on määritettävä liitteessä 10 esitetyllä menettelyllä.

15.3.4 Näytön asennusta koskevat vaatimukset

Näytön katselusuunnan on oltava likimain sama kuin pääpeilin katselusuunta.

15.3.5 Ajoneuvot voidaan myös varustaa epäsuoran näkemän tarjoavilla lisälaitteilla.

15.3.6 Tämän säännön määräyksiä ei sovelleta 2.1.2.13 kohdassa määriteltyihin kamera-näyttö-tallennuslaitteisiin. Ulkopuoliset valvontakamerat on asennettava vähintään 2 m maanpinnan yläpuolelle, kun ajoneuvon kuorma vastaa sen suurinta teknisesti sallittua kokonaismassaa, tai, jos kameran alempi reuna on alle 2 m maanpinnan yläpuolella, kamera saa ulottua enintään 50 mm yli ajoneuvon kokonaisleveyden mitattuna ilman kyseistä laitetta ja sillä on oltava vähintään 2,5 mm:n kaarevuussäde.

16. AJONEUVOTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

Ajoneuvotyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen ajoneuvotyypin. Yksikkö voi sitten joko:

16.1.1 katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia ja että ajoneuvo täyttää joka tapauksessa edelleen vaatimukset, tai

16.1.2 vaatia uutta testausselostetta testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta.

16.2 Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, muutokset eritellen, annetaan tiedoksi tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteen 4 mukaisella lomakkeella.

16.3 Hyväksynnän laajentamisen myöntävän toimivaltaisen viranomaisen on annettava sarjanumero kaikille kyseistä laajentamista koskeville ilmoituslomakkeille.

17. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

17.1 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen on oltava sopimuksen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) lisäyksen 2 mukaisia.

17.2 Jokainen tämän säännön nojalla hyväksyttävä ajoneuvo on valmistettava siten, että se vastaa hyväksyttyä tyyppiä täyttämällä 15 kohdassa vahvistetut vaatimukset.

18. TUOTANNON VAATIMUSTENVASTAISUUDEN SEURAAMUKSET

18.1 Ajoneuvotyypille tämän säännön nojalla myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos 17.1 kohdassa oleva vaatimus ei täyty tai ajoneuvo ei läpäise 17.2 kohdassa määrättyjä tarkastuksia.

18.2 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava tästä viipymättä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille hyväksyntälomakkeen jäljennöksellä, jonka lopussa on allekirjoitettuna ja päivättynä suuraakkosin merkintä ”HYVÄKSYNTÄ PERUUTETTU”.

19. TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Kun kyseinen viranomainen saa asiaa koskevan ilmoituksen, hänen on ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille hyväksyntälomakkeen jäljennöksellä, jonka lopussa on allekirjoitettuna ja päivättynä suuraakkosin merkintä ”TUOTANTO LOPETETTU”.

20. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten nimet ja osoitteet sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille on toimitettava lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä taikka hyväksynnän epäämisestä, laajentamisesta tai peruuttamisesta.

21. SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET

21.1 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa säännön muutossarjan 02 virallisen voimaantulon jälkeen hylätä tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, mukaista hyväksyntähakemusta.

21.2 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää 26. tammikuuta 2006 alkaen ajoneuvotyypille hyväksynnän epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden asentamisen osalta vain, jos ajoneuvotyyppi täyttää tässä säännössä, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, vahvistetut vaatimukset. Luokan VI etupeilien asentamista koskevien vaatimusten osalta kyseistä ajankohtaa on kuitenkin siirrettävä myöhemmäksi 12 kuukaudella.

21.3 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää 26. tammikuuta 2006 alkaen epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden tyypille hyväksynnän vain, jos laitetyyppi täyttää tässä säännössä, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, vahvistetut vaatimukset. Luokan VI etupeiliä osana ja sen asentamista ajoneuvoon koskevien vaatimusten osalta kyseistä ajankohtaa on kuitenkin siirrettävä myöhemmäksi 12 kuukaudella.

21.4 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltäytyä tunnustamasta ajoneuvotyypin hyväksyntää, jota ei ole myönnetty tämän säännön muutossarjan 02 mukaisesti, M1- ja N1-luokkien ajoneuvoilla 26. tammikuuta 2010 alkaen ja muiden luokkien ajoneuvoilla 26. tammikuuta 2007 alkaen.

21.5 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltäytyä tunnustamasta epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin hyväksyntää, jota ei ole myönnetty tämän säännön muutossarjan 02 mukaisesti, M1- ja N1-luokkien ajoneuvoilla 26. tammikuuta 2010 alkaen ja muiden luokkien ajoneuvoilla 26. tammikuuta 2007 alkaen.

21.6 Luokkien I ja III taustapeilien hyväksynnät, jotka on myönnetty tämän säännön nojalla sen alkuperäisessä muodossa (sarja 00) tai muutettuna muutossarjalla 01 ennen tämän muutossarjan voimaantuloa, on pidettävä voimassa.

21.7 Tämän säännön määräykset eivät saa estää ajoneuvotyypin hyväksymistä taustapeilien kiinnityksen osalta tämän säännön nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, jos kaikissa luokkien I tai III taustapeileissä, joilla ajoneuvo on varustettu, tai osassa niitä, on tämän säännön alkuperäisen version (sarja 00 tai 01) määräysten mukainen hyväksyntämerkki.

21.8 Sen estämättä, mitä 21.3 ja 21.5 kohdassa määrätään, sopimuspuolten on edelleen myönnettävä tämän säännön muutossarjan 01 mukaisesti hyväksyntöjä epäsuoran näkemän tarjoaville laitteille käytettäväksi varaosina ajoneuvotyypeissä, jotka on hyväksytty säännön nro 46 muutossarjan 01 nojalla ennen 21.2 kohdassa mainittua päivää, ja tarvittaessa myönnettävä kyseisten hyväksyntöjen myöhempiä laajentamisia.

(1) Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen 7 määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna muutoksella Amend. 4.

(2) Epäsuoran näkymän tarjoavan järjestelmän on määrä havaita merkittävät tielläliikkujat. Tielläliikkujan merkittävyyden määrää hänen asemansa ja (potentiaalinen) nopeutensa. Suunnilleen suhteessa jalankulkijan, pyöräilijän tai mopoilijan nopeuteen myös kyseisten tielläliikkujien mittasuhteet kasvavat. Havaitsemisen kannalta 40 m:n etäisyydellä oleva mopoilija (D = 0,8 m) vastaisi 25 m:n etäisyydellä olevaa jalankulkijaa (D = 0,5 m). Kun otetaan huomioon nopeudet, havaintokoon kriteeriksi valittaisiin mopoilija, ja tämän vuoksi havaintokyvyn määritykseen käytetään 0,8 m:n kokoista kohdetta.

(3) Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Serbia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjän federaatio 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidžan 39, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät UNECE-tunnuksin), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50 ja Etelä-Korea 51. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille.

(4) Sisätaustapeiliä ei vaadita, ellei jäljempänä 15.2.5.4.1 kohdassa tarkoitettuja näkyvyysvaatimuksia voida täyttää. Tällaisessa tapauksessa vaaditaan kaksi ulkotaustapeiliä, yksi ajoneuvon oikealla ja yksi sen vasemmalla puolella.

LIITE 1 Ilmoituslomake epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyyppihyväksyntää varten Seuraavat tiedot on soveltuvin osin toimitettava kolmena kappaleena, ja niihin on liitettävä sisällysluettelo. Mahdollisten piirustusten on oltava riittävän yksityiskohtaisia, ja ne on toimitettava sopivassa mittakaavassa A4-kokoisina tai tähän kokoon taitettuina. Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia. 1. Merkki (valmistajan toiminimi): … 2. Tyyppi ja yleinen kaupallinen kuvaus (kaupalliset kuvaukset): … 3. Tyypin tunnistustapa, jos se on merkitty laitteeseen: … 4. Ajoneuvoluokka, jota varten laite on tarkoitettu: … 5. Valmistajan nimi ja osoite: … 6. Hyväksyntämerkin sijainti ja kiinnitystapa: … 7. Kokoonpanotehtaan (kokoonpanotehtaiden) osoite (osoitteet): … Peilit (kunkin peilin osalta): … 8.1 Vaihtoehto: … 8.2 Piirustus (piirustukset) peilin tunnistamiseksi: … 8.3 Kiinnitystapa: … Muut epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet kuin peilit: … Tyyppi ja ominaisuudet (esimerkiksi laitteen täydellinen kuvaus): … 9.1.1 Kun on kyseessä kamera-näyttölaite, havaintoetäisyys (mm), kontrasti, kirkkausalue, häikäisyn korjaus, näytön ominaisuudet (mustavalkoinen/väri), kuvantoistotaajuus, näytön kirkkausalue: … 9.2 Riittävän yksityiskohtaiset piirustukset koko laitteen tunnistamista varten, myös asennusohjeet; tyyppihyväksyntämerkin paikka on osoitettava piirustuksissa: …

LIITE 2 Ilmoituslomake ajoneuvon tyyppihyväksyntää varten epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen asentamisen osalta Seuraavat tiedot on soveltuvin osin toimitettava kolmena kappaleena, ja niihin on liitettävä sisällysluettelo. Mahdollisten piirustusten on oltava riittävän yksityiskohtaisia, ja ne on toimitettava sopivassa mittakaavassa A4-kokoisina tai tähän kokoon taitettuina. Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia. YLEISTÄ 1. Merkki (valmistajan toiminimi): … 2. Tyyppi ja yleinen kaupallinen kuvaus (kuvaukset): … 3. Tyypin tunnistustapa, jos se on merkitty ajoneuvoon (b): … 4. Näiden merkintöjen sijainti: … 5. Ajoneuvoluokka (c): … 6. Valmistajan nimi ja osoite: … 7. Kokoonpanotehtaan (kokoonpanotehtaiden) osoite (osoitteet): … AJONEUVON YLEISET RAKENTEELLISET OMINAISUUDET 8. Ajoneuvotyypin valokuva(t) ja/tai piirustus (piirustukset): … 9. Ohjaamo (etuohjaamo tai nokkamalli) (1): … Ohjaustila: oikea/vasen (1): … 10.1 Ajoneuvo on varustettu ajettavaksi oikeanpuoleisessa/vasemmanpuoleisessa liikenteessä (1). Ajoneuvon mitat (kokonaismitat): … Alusta ilman koria: Leveys (2): … 11.1.1.1 Suurin sallittu leveys: … 11.1.1.2 Pienin sallittu leveys: … Alustat, joissa on kori: … 11.2.1 Leveys (1): … Kori Epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet Peilit … 12.1.1.1 Piirustus (piirustukset), jo(i)sta ilmenee peilin sijainti ajoneuvon rakenteeseen nähden: … 12.1.1.2 Kiinnitystavan yksityiskohdat, myös siitä ajoneuvon rakenteen osasta, johon peili on kiinnitetty: … 12.1.1.3 Ei-pakolliset varusteet, jotka voivat rajoittaa näkyvyyttä taakse: … 12.1.1.4 Lyhyt kuvaus säätölaitteen (mahdollisista) elektronisista osista: … 12.1.2 Muut epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet kuin peilit: … 12.1.2.1 Riittävän yksityiskohtaiset piirustukset sekä asennusohjeet: … (1) Tarpeeton yliviivataan. (2) Ajoneuvon kokonaisleveydellä tarkoitetaan mittaa, joka mitataan ISO-standardin 612:1978 termin nro 6.2 mukaisesti. Muilla kuin M1-luokan ajoneuvoilla ei ajoneuvon leveyttä mitattaessa saa ottaa kyseisen standardin määräysten lisäksi huomioon seuraavia laitteita: — tullisinettien kiinnityslaitteet ja niiden suojaus — kuormapeitteen kiinnitysvälineet ja niiden suojaus — renkaan rikkoutumisen ilmaisimet — roiskeenestojärjestelmän esiintyöntyvät joustavat osat — valaistuslaitteet — linja-autoilla ajoasennossa olevat rampit, nostolavat ja vastaavanlaiset laitteistot edellyttäen, etteivät ne ulotu 10:tä millimetriä kauemmas ajoneuvon sivusta ja että ramppien eteenpäin tai taaksepäin suuntautuvat kulmat pyöristetään vähintään 5 mm:n säteeseen; reunat on pyöristettävä vähintään 2,5 mm:n säteeseen — epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet — rengaspaineen ilmaisimet — nostettavat portaat — renkaan kylkien pullistuma, joka on välittömästi renkaan ja maan kosketuspisteen yläpuolella.

LIITE 3 ILMOITUS (Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm)) ( 1 ) Antanut: Viranomaisen nimi … … … epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen tyypin (2): HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMISESTÄ HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA TUOTANNON LOPETTAMISESTA säännön nro 46 nojalla Hyväksyntänumero: … Laajennuksen numero: … 1. Laitteen kauppanimi tai tavaramerkki: … 2. Laitetyypin valmistajan nimi: … 3. Valmistajan nimi ja osoite: … 4. Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite: … 5. Hyväksyntähakemuksen päiväys: … 6. Hyväksyntätesteistä vastaava tekninen tutkimuslaitos: … 7. Teknisen tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päiväys 8. Teknisen tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero … 9. Lyhyt kuvaus … Laitteiden tunnistaminen: peili, kamera-näyttölaite, muu laite (2) Epäsuoran näkemän tarjoava laite, luokka I, II, III, IV, V, VI, S (2) Tämän säännön 6.1.3.1.1 kohdassa määritelty symboli : kyllä/ei (2) 10. Hyväksyntämerkin sijainti: … 11. Syy(t) hyväksynnän laajennukseen (tarvittaessa): … 12. Hyväksyntä(ä) myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu (2) 13. Paikka: … 14. Päiväys: … 15. Allekirjoitus: … 16. Tämän ilmoituksen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista hyväksyntäasiakirjoista, jotka ovat saatavilla pyynnöstä. (1) Hyväksynnän myöntäneen / hyväksyntää laajentaneen / hyväksynnän evänneen / hyväksynnän peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännöissä olevat hyväksyntää koskevat määräykset) (2) Tarpeeton yliviivataan.

LIITE 4 ILMOITUS (Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm)) ( 1 ) Antanut: Viranomaisen nimi … … … ajoneuvotyypin (2) HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMISESTÄ HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA TUOTANNON LOPETTAMISESTA epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden asentamisen osalta säännön nro 46 nojalla Hyväksyntänumero: Laajennuksen numero: … 1. Merkki (valmistajan toiminimi): … 2. Tyyppi ja yleinen kaupallinen kuvaus (kaupalliset kuvaukset): … Tyypin tunnistustapa, jos se on merkitty ajoneuvoon: … 3.1 Merkintöjen sijainti: … 4. Ajoneuvoluokka: (M1, M2, M3, N1, N2 ≤ 7,5 t, N2 > 7,5 t, N3) (2) 5. Valmistajan nimi ja osoite: … 6. Tuotantolaitoksen (-laitosten) osoite (osoitteet): … 7. Lisätietoja: (tarvittaessa) ks. lisäys 8. Testien suorittamisesta vastaava tutkimuslaitos: … 9. Testausselosteen päiväys: … 10. Testausselosteen numero: … 11. Huomautukset: (mahdollisesti) ks. lisäys 12. Paikka: … 13. Päiväys: … 14. Allekirjoitus: … 15. Liitteenä luettelo hyväksyntäviranomaiselle luovutetusta tietoaineistosta; saatavilla pyynnöstä Lisäys tyyppihyväksyntäilmoituslomakkeeseen nro …, joka koskee säännön nro 46 mukaista ajoneuvon tyyppihyväksyntää epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden asentamisen osalta 1. Peilien ja epäsuoran näkemän tarjoavien lisälaitteiden kauppanimi tai tavaramerkki sekä osan tyyppihyväksyntänumero: … 2. Peilien ja epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden luokka tai luokat (I, II, III, IV, V, VI, VII, S) (2)) 3. Ajoneuvon tyyppihyväksynnän laajentaminen seuraavaan epäsuoran näkemän tarjoavaan laitteeseen: … 4. Kuljettajan istuma-asennon R-pisteen toteamispäivä: … 5. Korin enimmäis- ja vähimmäisleveydet, joiden osalta peilille ja epäsuoran näkemän tarjoaville laitteille on myönnetty tyyppihyväksyntä (jos kyseessä on 15.2.2.3 kohdassa tarkoitettu alusta–ohjaamokokoonpano): … 6. Tämän todistuksen liitteenä ovat seuraavat asiakirjat, joissa on edellä mainittu tyyppihyväksyntänumero: — piirustukset, joista ilmenee epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden asennus — piirustukset ja kuvat, joista ilmenevät rakenteen sen osan asennuskohdat ja ominaisuudet, johon epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet asennetaan 7. Huomautukset: (esim. hyväksytään oikeanpuoleiseen/vasemmanpuoleiseen liikenteeseen (2)) (1) Hyväksynnän myöntäneen / hyväksyntää laajentaneen / hyväksynnän evänneen / hyväksynnän peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännöissä olevat hyväksyntää koskevat määräykset). (2) Tarpeeton yliviivataan.

LIITE 5 Epäsuoran näkemän tarjoavan laitteen hyväksyntämerkin sijoittelu (Ks. säännön 5.4 kohta) Edellä olevasta epäsuoran näkemän tarjoavaan laitteeseen kiinnitetystä hyväksyntämerkistä ilmenee, että peili on luokan II taustapeili, joka on hyväksytty Alankomaissa (E 4) säännön nro 46 nojalla ja jonka hyväksyntänumero on 022439. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä merkkiä tarkoittavat, että muutossarja 02 sisältyi sääntöön nro 46 jo hyväksyntää myönnettäessä. Huom. Hyväksyntänumero ja lisätunnus on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen vasemmalle tai oikealle puolelle. Hyväksyntänumeron merkkien on oltava samalla puolella E-kirjainta ja samansuuntaisia sen kanssa. Lisätunnus on sijoitettava suoraan hyväksyntänumeroa vastapäätä. Roomalaisten numeroiden käyttöä hyväksyntänumerona on vältettävä, jotta sitä ei sekoitettaisi muihin tunnuksiin.

LIITE 6 TESTIMENETELMÄ HEIJASTUSKYVYN MÄÄRITTELEMISEKSI 1. MÄÄRITELMÄT CIE:n standardin mukainen valaiseva aine A (1): kolorimetrinen valaiseva aine, joka säteilee täysin lämpötilassa T68 = 2 855,6 K. 1.1.2 CIE:n standardin mukainen valonlähde A (1): kaasulla täytetty volframihehkulankainen lamppu, jonka värilämpötila vastaa T68 = 2 855,6 K. 1.1.3 CIE:n vuoden 1931 kolorimetrinen standardihavaitsija (1): säteilyanturi, jonka kolorimetriset ominaisuudet vastaavat spektrisiä kolmiväriarvoja (λ), (λ), (λ) (ks. taulukko). 1.1.4 CIE:n spektriset kolmiväriarvot (1): tasaenergisen spektrin osien kolmiväriarvot CIE (XYZ) -järjestelmässä. 1.1.5 Hämäränäkökyky (1): normaalin silmän näkökyky sen sopeuduttua valontiheyden tasoon, joka on vähintään useita kandeloita neliömetrille (cd/m2). 2. LAITTEET 2.1 Yleistä Laitteiden on koostuttava valonlähteestä, testikappaleen kannattimesta, valoanturin sisältävästä vastaanottoyksiköstä, mittarista (ks. kuvio 1) sekä välineistä, joilla voidaan estää ulkopuolisen valon vaikutukset. Vastaanotin voi sisältää valoa kokoavan pallopinnan helpottamaan käyrien (kuperien) peilien mittaamista (ks. kuvio 2). 2.2 Valonlähteen ja vastaanottimen spektraalijakauma Valonlähteen on koostuttava CIE:n standardin mukaisesta lähteestä A sekä sen yhteydessä olevasta lähivalon sädekimpun muodostavasta optiikasta. Suositellaan jännitteen vakaajan käyttöä pitämään lampun jännite vakiona laitteiden ollessa toiminnassa. Vastaanottimessa on oltava valonilmaisin, jonka spektrivaste vastaa CIE:n standardin (1931) mukaisen kolorimetrisen havaitsijan hämärävalontehon funktiota (ks. taulukko). Mitä tahansa muuta CIE:n standardin valaisevaa ainetta täysin vastaavaa valaisevan aineen, suodattimen ja anturin yhdistelmää ja hämäränäkökykyä voidaan käyttää. Käytettäessä vastaanottimessa pallopintaa on pallopinnan sisäpinta päällystettävä spektrisesti epäselektiivisellä (helposti leviävällä) mattavalkoisella. 2.3 Geometriset olosuhteet Tulevan säteen kulman (θ) ja heijastavan pinnan kohtisuoran välisen kulman on mieluiten oltava 0,44 ± 0,09 rad (25 ± 5°), eikä se saa ylittää toleranssin ylärajaa (toisin sanoen 0,53 rad tai 30°). Anturin akseleiden on muodostettava tämän kohtisuoran kanssa kulma, joka on yhtä suuri kuin tulevan säteen kulma (θ) (ks. kuvio 1). Tulevan valon säteen halkaisijan on oltava testipinnan kohdalla vähintään 13 mm. Heijastava säde ei saa olla suurempi kuin valoanturin mittaava alue, sen on peitettävä vähintään 50 prosenttia tästä alueesta ja sen on peitettävä mahdollisimman samankokoinen alue kuin laitetta kalibroitaessa. Kun vastaanotinosassa käytetään kokoavaa pallopintaa, pallopinnan halkaisijan on oltava vähintään 127 mm. Näytteen ja tulevan säteen aukkokulmien pallopinnan seinämässä on oltava niin suuria, että ne päästävät tulevat ja heijastuneet säteet kokonaan lävitse. Valoanturi on sijoitettava siten, että saapuva tai heijastunut säde ei suoraan kohdistu siihen. 2.4 Valonilmaisin-osoitinyksikön sähköiset ominaisuudet Osoittavaan mittariin menevän valonilmaisimen ulostulon on oltava valoherkän alueen intensiteetin lineaarifunktio. Välineissä on oltava nollauksen ja kalibroinnin mahdollistavat sähköiset tai optiset säädöt. Tällaiset säädöt eivät saa kuitenkaan vaikuttaa välineiden lineaarisuuteen tai spektrisiin ominaisuuksiin. Anturi-osoitinyksikön tarkkuuden on oltava ±2 prosenttia mitta-alueen suurimmasta arvosta tai ±10 prosenttia lukemasta sen mukaan, kumpi arvoista on pienempi. 2.5 Näytteen pidike Mekanismilla on kyettävä sijoittamaan peilinäyte siten, että lähteen ja anturin varsien akselit leikkaavat toisensa heijastuspinnalla. Heijastava pinta voi olla joko peilin sisällä tai sen molemmilla puolilla sen mukaan, onko kyseessä ensimmäinen pinta, toinen pinta vai ”käännettävä” prismatyyppinen peili. 3. MENETTELY 3.1 Suora kalibrointimenetelmä Suorassa kalibrointimenetelmässä vertailuvakiona käytetään ilmaa. Menetelmä soveltuu laitteille, jotka on rakennettu siten, että ne voidaan kalibroida 100 prosentin pisteessä kääntämällä vastaanotin suoraan valonlähteen akselille (ks. kuvio 1). Joissakin tapauksissa (kuten mitattaessa heikosti heijastavia pintoja) tätä menetelmää käytettäessä voi olla suotavaa käyttää välikalibrointipistettä (asteikolla 0–100 prosenttia). Tällöin optiselle polulle on asetettava neutraali tiheyssuodatin, jonka läpäisykyky tunnetaan, minkä jälkeen mittari kalibroidaan näyttämään tiheyssuodattimen läpäisykyvyn prosenttiarvoa. Suodatin on poistettava ennen heijastuskyvyn mittauksia. 3.2 Epäsuora kalibrointimenetelmä Menetelmä soveltuu laitteille, joiden valonlähteen ja vastaanottimen geometria on vakio. Tällöin edellytetään huolellisesti kalibroitua ja ylläpidettyä heijastusvakiota. Vertailuvakion on mieluiten oltava tasainen peili, jonka heijastusarvo on mahdollisimman lähellä näytekappaleiden vastaavia arvoja. 3.3 Tasaisen peilin mittaukset Tasaisten peilien heijastuskyky voidaan mitata joko suoralla tai epäsuoralla menetelmällä kalibroiduilla laitteilla. Heijastusarvo luetaan suoraan mittarista. 3.4 Käyrien (kuperien) peilien mittaukset Käyrien (kuperien) peilien heijastuskyvyn mittauksessa tarvitaan laitetta, jonka vastaanotinyksikössä on kokoava pallopinta (ks. kuvio 2). Kun laitteen mittari osoittaa vakiopeilille, jonka heijastuskyky on E prosenttia, lukemaa ne, voidaan peilille, jonka heijastuskyky on tuntematon, laskea heijastuskyky X prosenttia näytön lukeman nx avulla seuraavasta kaavasta: Kuvio 1 Heijastusmittari, joka näyttää kahden kalibrointimenetelmän kokeelliset asetukset Kuvio 2 Heijastusmittari, jonka vastaanottimessa on integroiva pallo Spektrisiä kolmiväriarvoja CIE:n standardin 1931 mukaista kolorimetristä havaitsijaa varten (2) Taulukko on CIE:n julkaisusta 50 (45) (1970) λ nm (λ) (λ) (λ) 380 0,001 4 0,000 0 0,006 5 390 0,004 2 0,000 1 0,020 1 400 0,014 3 0,000 4 0,067 9 410 0,043 5 0,001 2 0,207 4 420 0,134 4 0,004 0 0,645 6 430 0,283 9 0,011 6 1,385 6 440 0,348 3 0,023 0 1,747 1 450 0,336 2 0,038 0 1,772 1 460 0,290 8 0,060 0 1,669 2 470 0,195 4 0,091 0 1,287 6 480 0,095 6 0,139 0 0,813 0 490 0,032 0 0,208 0 0,465 2 500 0,004 9 0,323 0 0,272 0 510 0,009 3 0,503 0 0,158 2 520 0,063 3 0,710 0 0,078 2 530 0,165 5 0,862 0 0,042 2 540 0,290 4 0,954 0 0,020 3 550 0,433 4 0,995 0 0,008 7 560 0,594 5 0,995 0 0,003 9 570 0,762 1 0,952 0 0,002 1 580 0,916 3 0,870 0 0,001 7 590 1,026 3 0,757 0 0,001 1 600 1,062 2 0,631 0 0,000 8 610 1,002 6 0,503 0 0,000 3 620 0,854 4 0,381 0 0,000 2 630 0,642 4 0,265 0 0,000 0 640 0,447 9 0,175 0 0,000 0 650 0,283 5 0,107 0 0,000 0 660 0,164 9 0,061 0 0,000 0 670 0,087 4 0,032 0 0,000 0 680 0,046 8 0,017 0 0,000 0 690 0,22 7 0,008 2 0,000 0 700 0,011 4 0,004 1 0,000 0 710 0,005 8 0,002 1 0,000 0 720 0,02 9 0,001 0 0,000 0 730 0,001 4 0,000 5 0,000 0 740 0,000 7 0,000 2 (3) 0,000 0 750 0,000 3 0,000 1 0,000 0 760 0,000 2 0,000 1 0,000 0 770 0,000 1 0,000 0 0,000 0 780 0,000 0 0,000 0 0,000 0 SELITTÄVÄ KUVIO Esimerkki laitteesta, jolla mitataan pallomaisten peilien heijastuskerroin (1) Määritelmät ovat CIE:n julkaisusta 50 (45), Kansainvälinen Sähkötekniikan Sanasto, Ryhmä 45: Valaistus. (2) Lyhennetty taulukko. Arvot (λ) = V (λ) pyöristetään neljään desimaaliin (3) Changed in 1966 (from 3 to 2).

LIITE 7 Menettely peilin heijastavan pinnan kaarevuussäteen ”’r”’ määrittämiseksi 1. MITTAUS 1.1 Laitteet Käytetään tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn kaltaista ”pallon säteen mittauslaitetta”, jonka mittataulun piirtopuikon ja tangon kiinteiden jalkojen välinen etäisyys on ilmoitetun mukainen. 1.2 Mittauspisteet 1.2.1 Pääkaarevuussäteet on mitattava kolmesta pisteestä, joiden etäisyys on mahdollisimman lähellä yhtä kolmasosaa, puolta ja kahta kolmasosaa peilin keskustan kautta yhdensuuntaisesti janan b kanssa kulkevasta heijastavan pinnan kaaresta tai peilin keskustan kautta kohtisuoraan janan b kanssa kulkevasta kaaresta, jos tämä kaari on pidempi. 1.2.2 Jos mittauksia ei voida tehdä heijastavan pinnan koon vuoksi tämän säännön 2.1.1.6 kohdassa tarkoitetuissa suunnissa, testit suorittava tutkimuslaitos saa tehdä mittaukset kyseisessä pisteessä toisiaan kohtisuorassa olevista suunnista, jotka vastaavat mahdollisimman tarkasti edellä tarkoitettuja suuntia. 2. KAAREVUUSSÄTEEN ”r” LASKEMINEN r:n arvo millimetreinä lasketaan kaavasta jossa rp1 = ensimmäisen mittauspisteen kaarevuussäde rp2 = toisen mittauspisteen kaarevuussäde rp3 = kolmannen mittauspisteen kaarevuussäde. Kuvio 1 Pallon säteen mittauslaite

LIITE 8 Menettely moottoriajoneuvojen istumapaikkojen H-pisteen ja todellisen ylävartalokulman määrittelemiseksi 1. TARKOITUS Tässä liitteessä esitettyä menettelyä käytetään moottoriajoneuvon yhden tai useamman istumapaikan H-pisteen sijainnin ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseksi sekä mittaustulosten ja ajoneuvon valmistajan antamien suunnittelueritelmien välisen vastaavuuden tarkistamiseksi (1). 2. MÄÄRITELMÄT Tämän liitteen soveltamiseksi: ”Vertailutiedoilla” tarkoitetaan yhtä tai useampaa istumapaikan seuraavista ominaisuuksista: 2.1.1 H-pistettä ja R-pistettä sekä niiden välistä suhdetta, 2.1.2 todellista ja suunniteltua ylävartalokulmaa sekä niiden välistä suhdetta. 2.2 ”Kolmiulotteisella H-pisteen määrityslaitteella” tarkoitetaan laitetta, jolla määritetään H-pisteet ja todelliset ylävartalokulmat. Laite kuvataan tämän liitteen lisäyksessä 1. 2.3 ”H-pisteellä” tarkoitetaan ylävartalon ja reiden nivelen keskipistettä kolmiulotteisessa H-pisteen määrityslaitteessa, kun laite on asennettu ajoneuvon istuimelle jäljempänä olevan 4 kohdan mukaisesti. H-piste sijaitsee kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskiviivan keskikohdassa, laitteen molemmilla puolilla sijaitsevien H-pisteen linjan kohdistuspisteiden välissä. H-piste vastaa teoreettisesti R-pistettä (toleranssit, ks. 3.2.2 kohta). Kun H-piste on määritetty 4 kohdassa kuvatun menetelmän mukaisesti, se katsotaan istuinrakenteeseen nähden kiinteäksi ja sen mukana liikkuvaksi, kun istuinta säädetään. 2.4 ”R-pisteellä” eli ”istuimen vertailupisteellä” tarkoitetaan ajoneuvon valmistajan kullekin istumapaikalle määrittämää suunnittelupistettä, joka paikannetaan kolmiulotteisen vertailujärjestelmän avulla. 2.5 ”Ylävartalolinjalla” tarkoitetaan kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen anturin keskilinjaa, kun anturi on taimmaisessa mahdollisessa asennossa. 2.6 ”Todellisella ylävartalokulmalla” H-pisteen kautta kulkevan pystysuoran viivan ja ylävartalolinjan välistä kulmaa, joka on mitattu käyttämällä kolmiulotteisessa H-pisteen määrityslaitteessa olevaa selkäkulmaa osoittavaa asteikkoa. Todellinen ylävartalokulma on teoreettisesti sama kuin suunniteltu ylävartalokulma (toleranssit määritetään jäljempänä 3.2.2 kohdassa). 2.7 ”Suunnitellulla ylävartalokulmalla” tarkoitetaan R-pisteen kautta kulkevan pystyviivan ja ylävartalolinjan välistä kulmaa asennossa, joka vastaa ajoneuvon valmistajan määrittämää istuimen selkänojan suunniteltua asentoa. 2.8 ”Istujan keskitasolla” (C/LO) tarkoitetaan kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskitasoa suunnitelluissa istuma-asennoissa; sitä edustaa H-pisteen koordinaatti Y-akselilla. Yhdelle istujalle tarkoitettujen istuinten keskitaso on sama kuin istujan keskitaso. Muiden istuinten osalta istujan keskitason määrittelee valmistaja. 2.9 ”Kolmiulotteisella vertailujärjestelmällä” tarkoitetaan järjestelmää, joka kuvataan tämän liitteen lisäyksessä 2. 2.10 ”Vertailumerkeillä” tarkoitetaan ajoneuvon korissa olevia, valmistajan määrittämiä fyysisiä pisteitä (aukkoja, pintoja, merkkejä tai lovia). 2.11 ”Ajoneuvon mittausasennolla” tarkoitetaan ajoneuvon asentoa määriteltynä vertailumerkkien sijainnin mukaan kolmiulotteisessa vertailujärjestelmässä. 3. VAATIMUKSET 3.1 Tietojen esitystapa Kustakin istuma-asennosta, jota koskevat vertailutiedot ovat tarpeen tämän säännön vaatimusten mukaisuuden osoittamiseksi, on esitettävä kaikki seuraavat tiedot tai tarkoituksenmukainen valikoima niistä tämän liitteen lisäyksessä 3 ilmoitetussa muodossa: 3.1.1 R-pisteen koordinaatit kolmiulotteisessa vertailujärjestelmässä, 3.1.2 suunniteltu ylävartalokulma, 3.1.3 kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen istuimen säätämiseksi (jos istuinta voidaan säätää) 4.3 kohdassa vahvistettuun mittausasentoon. 3.2 Mittaustulosten ja suunnittelueritelmien välinen suhde 3.2.1 Jäljempänä 4 kohdassa kuvatulla tavalla määritettyjä H-pisteen koordinaatteja ja todellista ylävartalokulmaa verrataan ajoneuvon valmistajan ilmoittamiin R-pisteen koordinaatteihin ja suunniteltuun ylävartalokulmaan. 3.2.2 R-pisteen ja H-pisteen suhteellisia sijainteja sekä suunnitellun ja todellisen ylävartalokulman välistä suhdetta pidetään kyseisen istuma-asennon osalta hyväksyttävinä, jos H-piste on määriteltyjen koordinaattiensa mukaan sellaisen neliön sisällä, jonka pysty- ja vaakasuoran sivun pituus on 50 mm ja jonka lävistäjät leikkaavat toisensa R-pisteessä, ja jos todellinen ylävartalokulma vastaa 5 asteen tarkkuudella suunniteltua ylävartalokulmaa. 3.2.3 Jos nämä ehdot täyttyvät, R-pistettä ja suunniteltua ylävartalokulmaa käytetään tämän säännön vaatimusten mukaisuuden osoittamiseen. 3.2.4 Jos H-piste tai todellinen ylävartalokulma ei täytä edellä olevan 3.2.2 kohdan vaatimuksia, H-piste ja todellinen ylävartalokulma määritetään vielä kahdesti (kaikkiaan kolmesti). Jos kolmesta määrityksestä kahden tulokset ovat vaatimusten mukaisia, sovelletaan edellä olevan 3.2.3 kohdan ehtoja. 3.2.5 Jos 3.2.4 kohdassa kuvatusta kolmesta määrityksestä vähintään kahden tulokset eivät täytä 3.2.2 kohdassa esitettyjä vaatimuksia tai jos tarkistusta ei voida suorittaa, koska ajoneuvon valmistaja ei ole toimittanut tietoja R-pisteen sijainnista tai suunnitellusta ylävartalokulmasta, käytetään kolmen mitatun pisteen painopistettä tai kolmen mitatun kulman keskiarvoa; näitä voidaan soveltaa kaikissa tämän säännön kohdissa, joissa viitataan R-pisteeseen tai suunniteltuun ylävartalokulmaan. 4. MENETTELY H-PISTEEN JA TODELLISEN YLÄVARTALOKULMAN MÄÄRITTÄMISEKSI 4.1 Ajoneuvoa seisotetaan valmistajan harkinnan mukaan 20 ± 10 °C:een lämpötilassa sen varmistamiseksi, että istuinmateriaali saadaan huoneenlämpöiseksi. Jos testattavalla istuimella ei ole koskaan istuttu, istuimelle on asetettava istuintyynyn ja selkänojan joustavoittamiseksi 70–80 kg:n painoinen henkilö tai laite kaksi kertaa yhden minuutin ajaksi. Valmistajan pyynnöstä kaikkia istuimia on pidettävä kuormittamattomina vähintään 30 minuutin ajan ennen kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen asentamista. 4.2 Ajoneuvon on oltava 2.11 kohdassa määritetyssä mittausasennossa. 4.3 Jos istuin on säädettävissä, se on ensin säädettävä takimmaiseen valmistajan ilmoittamaan tavanomaiseen ajo- tai käyttöasentoon ottamalla huomioon ainoastaan istuimen pituussuuntainen säätö eikä siis istuimen säätöä muihin kuin tavanomaisiin ajo- tai käyttöasentoihin. Jos istuimessa on muita säätöjä (korkeussäätö, kulmasäätö, selkänojan säätö tms.), ne asetetaan tämän jälkeen ajoneuvon valmistajan niille määrittämään asentoon. Jousitetut istuimet on kiinnitettävä tukevasti sellaiseen pystyasentoon, joka vastaa valmistajan määrittämää tavanomaista ajoasentoa. 4.4 Se istumapaikan alue, jota kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite koskettaa, on peitettävä riittävän suurella ja soveltuvaa kudosta olevalla sileällä puuvillakankaalla, jossa on 18,9 lankaa/cm2 ja jonka paino on 0,228 kg/m2, tai muulla kudotulla tai kuitukankaalla, jolla on vastaavat ominaisuudet. Jos istuin testataan ajoneuvon ulkopuolella, sen alustalla on oltava samat perusominaisuudet (2) kuin sen ajoneuvon lattialla, jossa istuin on tarkoitettu käytettäväksi. 4.5 Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen istuin- ja selkäosa on sijoitettava siten, että laitteen keskitaso vastaa istujan keskitasoa. Valmistajan pyynnöstä kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta voidaan siirtää sisemmäksi istujan keskitasoon nähden, jos laite sijaitsee niin paljon ulompana, että istuimen reuna estää laitteen asettamisen vaakatasoon. 4.6 Jalka- ja sääriosat kiinnitetään istuinosaan joko erikseen tai käyttämällä T-tankoa ja sääriosaa. H-pisteen kohdistuspisteiden kautta kulkevan linjan on oltava samansuuntainen maanpinnan kanssa ja kohtisuorassa istuimen pituussuuntaista keskitasoa vastaan. Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen jalkaterän ja säären asennot säädetään seuraavasti: 4.7.1 Suunniteltu istumapaikka: kuljettaja ja reunimmaisena edessä istuva matkustaja 4.7.1.1 Molempia jalkaterä-säärikokoonpanoja siirretään eteenpäin siten, että jalkaterät asettuvat luonnollisiin asentoihinsa lattialla, tarvittaessa polkimien väliin. Jos mahdollista, vasen jalkaterä sijoitetaan suunnilleen saman verran vasemmalle kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskitasosta kuin oikea jalkaterä on siitä oikealle. Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen poikittaissuuntauksen tarkistamisessa käytettävä vesivaaka saadaan vaakasuoraan säätämällä tarvittaessa istuinosa uudelleen tai siirtämällä jalkaterä-säärikokoonpanoja taaksepäin. H-pisteen tarkastuspisteiden kautta kulkevan linjan on pysyttävä kohtisuorassa istuimen pituussuuntaista keskitasoa vastaan. 4.7.1.2 Jos vasenta säärtä ei voida pitää samansuuntaisena oikean säären kanssa eikä rakenteella pystytä tukemaan vasenta jalkaterää, vasenta jalkaa siirretään kunnes jalkaterä on tuettu. Kohdistuspisteiden linjaus ei saa muuttua. 4.7.2 Suunniteltu istumapaikka: reunimmainen takaistuin Taka- tai apuistuimilla sääret asetetaan valmistajan määrittämään asentoon. Jos jalkaterät koskettavat tällöin lattiaa eri tasoissa, käytetään vertailukohteena sitä jalkaa, joka ensimmäisenä koskettaa etuistuinta, ja toinen jalka asetetaan niin, että laitteen istuinosan poikittaissuuntausta osoittava vesivaaka näyttää vaakasuoraa. 4.7.3 Muut suunnitellut istumapaikat: Noudatetaan edellä 4.7.1 kohdassa kuvattua yleistä menettelyä muutoin kuin jalkaterien osalta, jotka asetetaan ajoneuvon valmistajan määrittämään asentoon. 4.8 Asetetaan sääri- ja reisipainot ja säädetään kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite vaakatasoon. Selkäkaukaloa kallistetaan eteenpäin etupysäyttimeen saakka ja kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite vedetään irti istuimen selkänojasta T-tangon avulla. Kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite asetetaan uudelleen istuimelle käyttäen jotain seuraavista menetelmistä: 4.9.1 jos kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite pyrkii liukumaan taaksepäin, sen annetaan liukua kunnes T-tankoon eteenpäin kohdistuvaa vaakasuoraa pidättävää kuormaa ei enää tarvita eli kunnes istuinkaukalo koskettaa istuimen selkänojaa. Tarvittaessa korjataan säären asentoa, 4.9.2 jos kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite ei pyri liukumaan taaksepäin, sitä liu’utetaan taaksepäin kohdistamalla T-tankoon vaakasuora taaksepäin suuntautuva kuorma kunnes istuinkaukalo koskettaa istuimen selkänojaa (ks. tämän liitteen lisäyksen 1 kuvio 2). 4.10 Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kaukaloasennelmaan kohdistetaan lantiokulman osoittavan asteikon ja T-tangon kotelon yhtymäkohdassa 100 ± 10 N:n kuormitus. Kuormituksen suunta pidetään linjalla, joka kulkee edellä mainitun yhtymäkohdan kautta juuri tangon reisiosan kotelon yläpuolella sijaitsevaan pisteeseen (ks. tämän liitteen lisäyksen 1 kuvio 2). Tämän jälkeen selkäkaukalo palautetaan varovasti istuimen selkänojaa vasten. Menettelyä jatkettaessa on varottava, ettei kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite pääse liukumaan eteenpäin. 4.11 Asennetaan oikea ja vasen lantiopaino ja sen jälkeen vuorotellen kahdeksan ylävartalopainoa. Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen on pysyttävä vaakatasossa. 4.12 Selkäkaukaloa kallistetaan eteenpäin istuimen selkänojaan kohdistuvan jännityksen vapauttamiseksi. Kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta keinutetaan puolelta toiselle 10 asteen kaaressa (5 astetta pystysuoran keskitason kummallekin puolelle) kolme täyttä heilahdusta laitteen ja istuimen välille mahdollisesti syntyneen kitkan poistamiseksi. Keinutuksen aikana kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen T-tanko saattaa pyrkiä poikkeamaan sille määritetystä vaaka- ja pystysuorasta linjauksesta. Tästä syystä T-tankoa on pidettävä paikallaan kohdistamalla siihen riittävä sivuttaiskuormitus keinutusliikkeen aikana. T-tankoa pideltäessä ja kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta keinutettaessa on varmistettava huolellisesti, että tahattomia ulkoisia kuormia ei kohdistu pystysuuntaan eikä eteen- tai taaksepäin. Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen jalkaterien liikettä ei saa estää eikä niitä saa pitää kiinni tämän vaiheen aikana. Jos jalkaterien asento muuttuu, niiden olisi annettava jäädä kyseiseen asentoon toistaiseksi. Selkäkaukalo palautetaan varovasti istuimen selkänojaa vasten ja tarkistetaan, että kumpikin vesivaaka on nolla-asennossa. Jos jalkaterät ovat liikkuneet kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keinutuksen aikana, niiden asento on korjattava seuraavasti: Kumpikin jalkaterä nostetaan vuorotellen irti lattiasta juuri sen verran, ettei se enää liiku enempää. Nostamisen aikana jalat saavat kääntyä vapaasti eikä niihin saa kohdistaa eteen tai sivulle suuntautuvia kuormia. Kun jalkaterät lasketaan takaisin alas, kantapäiden on kosketettava tarkoitukseen suunniteltua rakennetta. Tarkistetaan, että sivusuuntainen vesivaaka on keskiasennossa; kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen selkäkaukalon yläosaan kohdistetaan tarvittaessa niin suuri sivuttaiskuormitus, että istuinkaukalo asettuu vaakasuoraan. 4.13 T-tangosta pidetään kiinni, ettei kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite liukuisi eteenpäin istuinpehmusteella, ja menetellään seuraavasti: a) selkäkaukalo palautetaan istuimen selkänojaa vasten, b) selkänojan kulman tankoon suunnilleen ylävartalon painojen keskikohdan korkeudella kohdistetaan ja vapautetaan vuorotellen vaakasuora taaksepäin suuntautuva enintään 25 N:n kuormitus, kunnes lantiokulman osoittava asteikko osoittaa, että vakaa asento on saavutettu kuormituksen vapauttamisen jälkeen. On huolehdittava, ettei kolmiulotteiseen H-pisteen määrityslaitteeseen kohdistu ulkoista alas tai sivulle suuntautuvaa kuormitusta. Jos kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen tasoa on säädettävä uudelleen, selkäkaukaloa kierretään eteenpäin, taso asetetaan uudelleen ja 4.12 kohdassa kuvattu menettely toistetaan. Suoritetaan mittaukset: 4.14.1 Määritetään H-pisteen koordinaatit kolmiulotteisen vertailujärjestelmän mukaisesti. 4.14.2 Luetaan todellinen ylävartalokulma kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen selkäkulman osoittavalta asteikolta, kun anturi on takimmaisessa mahdollisessa asennossa. 4.15 Jos kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen asennus halutaan suorittaa uudelleen, istuinasennelmaa ei saa kuormittaa ainakaan 30 minuuttiin ennen uutta asennusta. Kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta ei saa pitää kuormitettuna istuinasennelman päällä pidempään kuin testin suorittaminen vaatii. Jos samalla rivillä sijaitsevia istuimia voidaan pitää samanlaisina (penkki-istuin, identtiset istuimet jne.), kullekin istuinriville määritetään vain yksi H-piste ja yksi todellinen ylävartalokulma, kun tämän liitteen lisäyksessä 1 kuvattu kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite on asetettuna koko riviä edustavaksi katsotulle istumapaikalle. Tämän istumapaikan on oltava: 4.16.1 etumaisella rivillä kuljettajan istuin, 4.16.2 takarivissä tai -riveissä reunimmaisena sijaitseva istumapaikka. (1) Etuistuimia lukuun ottamatta missä tahansa istumapaikassa, jossa H-pistettä ei voida määrittää kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta tai muita menettelyjä käyttäen, toimivaltaisen viranomaisen harkinnan mukaan vertailupisteeksi voidaan ottaa valmistajan ilmoittama R-piste. (2) Kallistuskulma, istuimen kiinnityksen korkeusero, pinnan rakenne jne. LISÄYS 1 KOLMIULOTTEISEN H-PISTEEN MÄÄRITYSLAITTEEN KUVAUS (1) 1. Selkä- ja istuinkaukalot Selkä- ja istuinkaukalot valmistetaan lujitemuovista ja -metallista. Ne jäljittelevät ihmisen ylävartaloa ja reisiä, ja ne on nivelletty mekaanisesti toisiinsa H-pisteessä. H-pisteeseen nivellettyyn anturiin kiinnitetään kulmanmittauslaite, jolla mitataan todellinen ylävartalokulma. Istuinkaukaloon kiinnitetty säädettävä reisitanko osoittaa reiden keskiviivan ja toimii lantiokulman mittauslaitteen perusviivana. 2. Vartalo- ja jalkaosat Sääriosat on kytketty kaukaloasennelman istuinosaan polvia yhdistävästä T-tangosta, joka on säädettävän reisitangon sivusuuntainen jatke. Sääriosiin kiinnitetään asteikot, joilla mitataan polvikulmia. Kenkä-jalkateräasennelmat kalibroidaan jalkaterän kulman mittaamiseksi. Laite suunnataan tilassa kahdella vesivaa’alla. Vartalo-osan painot sijoitetaan v