Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 8 epäsymmetrisen lähivalon tai kaukovalon tai molemmat tuottavien, halogeenihehkulampuilla (H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 ja/tai H11) varustettujen moottoriajoneuvojen ajovalaisimien hyväksyntää koskevista yhdenmukaisista vaatimuksista



Virallinen lehti nro L 131 , 14/05/2001 s. 0121 - 0167



Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 8 epäsymmetrisen lähivalon tai kaukovalon tai molemmat tuottavien, halogeenihehkulampuilla (H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 ja/tai H11) varustettujen moottoriajoneuvojen ajovalaisimien hyväksyntää koskevista yhdenmukaisista vaatimuksista A. HALLINNOLLISET SÄÄNNÖKSET SOVELTAMISALA(1) Tätä sääntöä sovelletaan moottoriajoneuvojen ajovalaisimiin, jotka voivat sisältää lasi- tai muovimateriaalista valmistettuja linssejä. 1. MÄÄRITELMÄT Tässä säännössä 1.1. "linssillä" tarkoitetaan ajovalaisimen (ajovalaisinyksikön) uloimmaista osaa, joka lähettää valoa valaisevan pinnan kautta, 1.2. "päällysteellä" tarkoitetaan tuotetta tai tuotteita, jo(t)ka asetetaan yhtenä tai useampana kerroksena linssin ulkopinnalle. 1.3. "erityyppisillä ajovalaisimilla" tarkoitetaan ajovalaisimia, jotka eroavat toisistaan seuraavien olennaisten kohtien osalta: 1.3.1. tuotenimi tai tavaramerkki, 1.3.2. optisen järjestelmän ominaisuudet, 1.3.3. sellaiset valaisimeen sisältyvät tai siitä puuttuvat osat, jotka voivat muuttaa optista vaikutusta heijastamalla, taittamalla, absorboimalla ja/tai muotoa muuttamalla käytön aikana; tyypin muuttumista ei kuitenkaan aiheuta sellaisten suodattimien asentaminen tai poistaminen, joiden tarkoituksena on vain valokeilan valon värin mutta ei valon jakautumisen muuttaminen, 1.3.4. soveltuvuus oikean- tai vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tai molempiin, 1.3.5. tuotettu valo (lähivalo, kaukovalo tai molemmat), 1.3.6. kanta, johon luokan H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 ja/tai H11 hehkulamppu tai -lamput sijoitetaan, 1.3.7. materiaalit, joista linssit ja mahdollinen päällyste muodostuvat. 2. AJOVALAISIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVA HAKEMUS(2) 2.1. Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava ajovalaisimen hyväksyntää. Hakemuksesta on käytävä ilmi: 2.1.1. onko ajovalaisin tarkoitettu tuottamaan sekä lähivalon että kaukovalon vai ainoastaan toisen näistä, 2.1.2. jos ajovalaisin on tarkoitettu tuottamaan lähivaloa, onko valaisin suunniteltu sekä vasemman- että oikeanpuoleista liikennettä varten vai ainoastaan joko vasemman- tai oikeanpuoleista liikennettä varten, 2.1.2.1. jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, ajovalaisimen kiinnitysasento (kiinnitysasennot) suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon, 2.1.3. ajovalaisimen tuottaman valon väri. 2.2. Hakemukseen on liitettävä: 2.2.1. riittävän yksityiskohtaiset piirustukset (kolmena kappaleena), jotka mahdollistavat tyypin tunnistamisen ja jotka esittävät ajovalaisinta edestä päin siten, että linssin mahdollisen urituksen yksityiskohdat näkyvät, ja poikkileikkaus; piirustuksista on käytävä ilmi hyväksyntämerkille varattu tila, 2.2.1.1. jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, selvennys ajovalaisimen kiinnitysasenno(i)sta suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon, jos ajovalaisinta käytetään vain mainitu(i)ssa asenno(i)ssa, 2.2.2. lyhyt tekninen eritelmä, 2.2.3. kaksi ajovalaisintyypin näytekappaletta, 2.2.4. linssien valmistuksessa käytetyn muovin testaamista varten: 2.2.4.1. kolmetoista linssiä seuraavasti: 2.2.4.1.1. Kuusi näistä linsseistä voidaan korvata kuudella vähintään 60 × 80 mm:n suuruisella materiaalinäytteellä, joissa on litteä tai kupera ulkopinta ja olennaisilta osin litteä vähintään 15 × 15 mm:n suuruinen alue keskellä (kaarevuussäde vähintään 300 mm). 2.2.4.1.2. Kukin tällainen linssi tai materiaalinäyte on valmistettava massatuotannossa käytetyllä menetelmällä. 2.2.4.2. heijastin, johon linssit voidaan asentaa valmistajan ohjeiden mukaan. 2.3. Linssit ja mahdolliset päällysteiden muodostavien materiaalien mukaan on liitettävä testausseloste näiden materiaalien ja päällysteiden ominaisuuksista, jos ne on jo testattu. 2.4. Ennen hyväksynnän myöntämistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että on huolehdittu tyydyttävistä järjestelyistä, joiden avulla tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokas valvonta voidaan varmistaa. 3. MERKINNÄT(3) 3.1. Hyväksyntää varten toimitetuissa ajovalaisimissa on oltava hakijan kauppanimi tai tavaramerkki. 3.2. Ajovalaisimien linssissä ja päärungolla(4) on oltava riittävän kokoiset tilat 4 kohdassa tarkoitetulle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Nämä tilat on osoitettava edellä 2.2.1 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa. 3.3. Ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on oltava merkinnät, joista käyvät ilmi ajoneuvossa olevan optisen yksikön tai heijastimen hehkulampun kaksi asentoa. Merkintöjen on muodostuttava kirjaimista "R/D", jotka tarkoittavat oikeanpuoleisen liikenteen asentoa, ja kirjaimista "L/G", jotka tarkoittavat vasemmanpuoleisen liikenteen asentoa. 4. HYVÄKSYNTÄ 4.1. Yleistä 4.1.1. Jos ajovalaisintyypin kaikki edellä 2 kohdan mukaisesti hyväksyntää varten toimitetut näytekappaleet täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään. 4.1.2. Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useamman kuin yhden säännön vaatimukset, yhden kansainvälisen hyväksyntämerkin kiinnittäminen riittää edellyttäen, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista täyttää siihen sovellettavat vaatimukset. Yhtä valoa hyväksyttäessä tätä vaatimusta ei sovelleta ajovalaisimiin, joissa on kaksoishehkulangalla varustettu lamppu. 4.1.3. Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Numeron ensimmäiset kaksi merkkiä (tällä hetkellä 04) ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ajovalaisintyypille paitsi, jos kyseessä on hyväksynnän laajentaminen laitteeseen, joka eroaa edellä tarkoitetusta tyypistä ainoastaan säteilevän valon värin osalta. 4.1.4. Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajovalaisintyypin hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella, johon on liitetty 2.2.1.1 kohdassa tarkoitetut tiedot. 4.1.4.1. Jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella ja jos se on suunniteltu käytettäväksi ainoastaan asennettuna kohdassa 2.2.1.1 tarkoitettuihin asentoihin, hakijan on hyväksynnän saatuaan selvitettävä käyttäjälle mikä on oikea asento tai mitkä ovat oikeat asennot. 4.1.5. Edellä 3.1 kohdassa tarkoitetun merkin lisäksi jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksytyn tyyppiseen ajovalaisimeen on kiinnitettävä edellä 3.2 kohdassa tarkoitettuihin tiloihin jäljempänä 4.2 ja 4.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntämerkki. 4.2. Hyväksyntämerkki Hyväksyntämerkki muodostuu 4.2.1. kansainvälisestä hyväksyntämerkistä, joka koostuu: 4.2.1.1. ympyrän sisällä olevasta "E"-kirjaimesta, jota seuraa hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero(5), 4.2.1.2. edellä 4.1.3 kohdassa tarkoitetusta hyväksyntänumerosta, 4.2.2. seuraavasta lisätunnuksesta (seuraavista lisätunnuksista): 4.2.2.1. ainoastaan vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset täyttävissä ajovalaisimissa vaakasuora nuoli, joka osoittaa ajovalaisimen edessä siihen päin seisovasta tarkkailijasta oikealle, eli tien liikenteen puoleiselle kaistalle, 4.2.2.2. ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset optisen yksikön tai hehkulampun asennon asianmukaisella säädöllä, vaakasuora kaksipäinen nuoli, jonka toinen pää osoittaa vasemmalle ja toinen oikealle, 4.2.2.3. ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan lähivalon osalta, kirjaimet "HC", 4.2.2.4. ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan kaukovalon osalta, kirjaimet "HR", 4.2.2.5. ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset sekä lähi- että kaukovalon osalta, kirjaimet "HCR", 4.2.2.6. ajovalaisimissa, joissa on muovilinssi, kirjaimet "PL", jotka on merkittävä edellä 4.2.2.3-4.2.2.5 kohdassa tarkoitettujen tunnusten lähelle, 4.2.2.7. ajovalaisimissa, jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset kaukovalon osalta, ilmoitus valon enimmäisvoimakkuudesta, joka ilmaistaan jäljempänä 6.3.2.1.2 kohdassa määritellyllä ja lähelle ympyrän sisällä olevaa "E"-kirjainta sijoitetulla viitemerkillä, molemmin puolin asennettujen ajovalaisimien kohdalla kaukovalojen valaisutehokkuus kokonaisuudessaan on ilmaistava edellä olevan mukaisesti. 4.2.3. Kaikissa tapauksissa liitteessä 5 olevan 1.1.1.1 kohdan mukaisen testausmenettelyn kuluessa käytetystä asiaankuuluvasta toimintamuodosta ja liitteessä 5 olevan 1.1.1.2 kohdan mukaisesta sallitusta jännitteestä (sallituista jännitteistä) on määrättävä hyväksyntätodistuksessa ja niille maille toimitettavassa ilmoituslomakkeessa, jotka ovat sopimuksen sopimuspuolia ja jotka soveltavat tätä sääntöä. Vastaavissa tapauksissa laite on merkittävä seuraavasti: 4.2.3.1. tämän säännön vaatimuksia vastaavissa ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu siten, että lähivalon hehkulanka ei ole toiminnassa samanaikaisesti sellaisen muun valaisutoiminnon hehkulangan kanssa, jonka kanssa se voi olla rakenteellisesti yhdistetty: hyväksyntämerkin lähivalotunnuksen taakse on merkittävä vinoviiva (/), 4.2.3.2. ajovalaisimiin, jotka vastaavat tämän säännön liitteen 5 vaatimuksia ainoastaan 6 V:n tai 12 V:n jännitteellä, on kiinnitettävä lähelle hehkulampun kantaa tunnus, joka koostuu luvusta 24, jonka yli on vedetty risti (X). 4.2.4. Hyväksyntänumeron kaksi merkkiä (tällä hetkellä 04), jotka ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä, ja vaadittu nuoli (tarvittaessa) voidaan merkitä edellä lueteltujen lisätunnusten lähelle. 4.2.5. Edellä 4.2.1 ja 4.2.2 kohdassa tarkoitettujen merkkien ja tunnusten on oltava selvästi luettavissa ja pysyviä silloinkin, kun ajovalaisin on kiinnitettynä ajoneuvoon. 4.3. Hyväksyntämerkin sijoittelu 4.3.1. Itsenäiset valaisimet Liitteen 3 kuvissa 1-9 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkin ja edellä mainittujen lisätunnusten sijoittelusta. 4.3.2. Ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet 4.3.2.1. Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useiden sääntöjen vaatimukset, valaisimeen voidaan kiinnittää yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki. Merkki koostuu ympyrästä, jonka sisällä on "E"-kirjain ja sen jälkeen hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, sekä hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa mihin tahansa valaisimien kohtaan edellyttäen, että 4.3.2.1.1. merkki näkyy valaisimien asennuksen jälkeen, 4.3.2.1.2. mitään ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien valoa lähettävää osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä. 4.3.2.2. Kunkin valaisimen tunnus (sen säännön mukaan, jonka mukaisesti hyväksyntä on myönnetty) ja muutossarjalle annettu, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaava järjestysnumero hyväksynnän myöntämispäivänä sekä tarvittaessa vaadittu nuoli on merkittävä: 4.3.2.2.1. joko vastaavaan valoa säteilevään pintaan, 4.3.2.2.2. tai ryhmässä siten, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista on helposti tunnistettavissa (ks. liitteen 3 neljä esimerkkiä mahdollisuuksista). 4.3.2.3. Yhden hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty. 4.3.2.4. Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien tyypille. 4.3.2.5. Tämän säännön liitteen 3 kuvassa 10 esitetään esimerkkejä ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien hyväksyntämerkkien sijoittelusta edellä mainittujen lisätunnusten kanssa. 4.3.3. Valaisimiin, jotka on mahdollisesti rakenteellisesti yhdistetty muihin valaisimiin tai ryhmitetty muiden valaisimien kanssa ja joiden linssejä käytetään myös muuntyyppisissä ajovalaisimissa, sovelletaan edellä olevan 4.3.2 kohdan säännöksiä. 4.3.3.1. Lisäksi, jos käytetään samaa linssiä, siihen voidaan kiinnittää kaikki erilaiset, erityyppisiin ajovalaisimiin tai valaisinyksiköihin viittaavat hyväksyntämerkit, jos myös ajovalaisimen päärungolla, vaikka sitä ei voisi erottaa linssistä, on edellä 3.2 kohdassa kuvattu tila, jossa on hyväksyntämerkit varsinaisille toiminnoille. Jos erityyppisillä ajovalaisimilla on sama päärunko, kaikki erilaiset hyväksyntämerkit voidaan kiinnittää siihen. 4.3.3.2. Tämän säännön liitteen 3 kuvassa 11 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkkien sijoittelusta tässä tapauksessa. B. AJOVALAISIMIEN TEKNISET VAATIMUKSET(6) 5. YLEISET VAATIMUKSET 5.1. Jokaisen näytekappaleen on täytettävä 6-8 kohdan vaatimukset. 5.2. Ajovalaisimien on oltava siten valmistettuja, että ne säilyttävät niille asetetut fotometriset ominaisuudet ja pysyvät tavanomaisessa käytössä hyvässä toimintakunnossa niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä huolimatta. 5.2.1. Ajovalaisimet on varustettava laitteella, joka mahdollistaa niiden säädön ajoneuvoissa siten, että valaisimet täyttävät niitä koskevat määräykset. Kyseistä laitetta ei tarvitse asentaa komponentteihin, joissa heijastinta ja linssiä ei voida erottaa toisistaan, jos kyseisiä komponentteja käytetään ainoastaan ajoneuvoissa, joissa ajovalaisimia voidaan säätää muulla tavoin. Jos kaukovalon tuottava ajovalaisin ja lähivalon tuottava ajovalaisin, jotka kumpikin on varustettu omalla hehkulampulla, asennetaan niin, että ne muodostavat yksikön, säätölaitteella on voitava asianmukaisesti säätää kumpaakin optista järjestelmää erikseen. Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta ajovalaisinyhdistelmiin, joiden heijastimet eivät ole jaettavissa ajovalaisimittain. Tämäntyyppisiin yhdistelmiin sovelletaan 6 kohdan vaatimuksia. 5.3. Komponentit, joiden avulla hehkulamppu tai -lamput on kiinnitetty heijastimeen, on valmistettava niin, että hehkulamppu voidaan pimeässäkin kiinnittää ainoastaan oikeaan asentoonsa(7). Hehkulampun kannan on vastattava seuraavissa IEC:n julkaisun 61-2 tietolomakkeissa esitettyjä ominaisuuksia: >TAULUKON PAIKKA> 5.4. Ajovalaisimet, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, voidaan mukauttaa tietynpuoleista liikennettä varten joko asianmukaisella alkusäädöllä, kun ajovalaisimet asennetaan ajoneuvoon, tai käyttäjän suorittamalla säädöllä. Tämä alkusäätö tai käyttäjän suorittama säätö voi tapahtua joko siten, että optinen yksikkö asennetaan tiettyyn kulmaan ajoneuvossa, tai siten, että hehkulamppu asennetaan tiettyyn kulmaan optisessa yksikössä. Kaikissa tapauksissa saa vain kaksi selvästi toisistaan erotettavaa asennusasentoa olla mahdollisia, toinen oikeanpuoleiselle ja toinen vasemmanpuoleiselle liikenteelle, ja rakenteen on oltava sellainen, että huolimattomuudesta johtuva ajovalaisimen vaihtaminen yhdestä asennosta toiseen tai sen asettaminen johonkin väliasentoon ei ole mahdollista. Jos hehkulampulle on olemassa kaksi erilaista asennusasentoa, on komponenttien, jotka kiinnittävät hehkulampun heijastimeen, oltava siten suunniteltuja ja valmistettuja, että kummassakin asennossa hehkulamppu pysyy paikallaan samalla tarkkuudella, jota vaaditaan niiden ajovalaisimien osalta, jotka on tarkoitettu käytettäviksi ainoastaan vasemman- tai oikeanpuoleisessa liikenteessä. Tämän kohdan vaatimusten täyttyminen on tarkastettava silmämääräisesti ja tarvittaessa lisäksi koeasennuksella. 5.5. Sellaisiin ajovalaisimiin, jotka on suunniteltu tuottamaan vuorottain kaukovaloa ja lähivaloa, yhdistetyt mekaaniset, sähkömekaaniset tai muut laitteet, jotka mahdollistavat siirtymisen valosta toiseen(8), on valmistettava siten, että: 5.5.1. laite on tarpeeksi luja kestääkseen 50000 käyttökertaa kärsimättä vahinkoa huolimatta tärinästä, jolle se saattaa altistua tavanomaisessa käytössä, 5.5.2. vikatapauksessa on siirtymisen automaattisesti lähivaloasentoon oltava mahdollista, 5.5.3. sekä lähivaloon että kaukovaloon siirryttäessä mekanismi ei voi koskaan pysähtyä näiden kahden asennon väliin, 5.5.4. käyttäjä ei pysty tavallisin työkaluin muuttamaan liikkuvien osien muotoa tai asentoa. 5.6. Täydentäviä testejä suoritetaan liitteen 5 vaatimusten mukaisesti sen varmistamiseksi, että fotometriset ominaisuudet eivät kohtuuttomasti muutu. 5.7. Jos ajovalaisimessa on muovimateriaalista valmistettu linssi, testit suoritetaan liitteen 6 vaatimusten mukaisesti. 6. VALAISTUS 6.1. Yleiset vaatimukset 6.1.1. Ajovalaisimien on oltava sellaisia, että sopivilla tyyppiä H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 ja/tai H11 olevilla hehkulampuilla varustettuna niiden tuottama lähivalo antaa riittävän valaistuksen ilman häikäisyä ja että kaukovalo antaa hyvän valaistuksen. 6.1.2. Ajovalaisimen tuottama valaistus on tarkastettava pystysuoralla kankaalla, joka asetetaan 25 m:n päähän ajovalaisimen etupuolelle ja suoraan kulmaan ajovalaisimen akseliin nähden (ks. liite 4). 6.1.3. Ajovalaisimet on tarkastettava vakiohehkulampu(i)lla, jo(t)ka on suunniteltu 12 V:n nimellisjännitteelle ja jonka (joiden) mahdolliset vaaleankeltaiset suodattimet(9) on korvattu geometrisesti samanlaisilla värittömillä suodattimilla, joiden siirtokerroin on vähintään 80 prosenttia. Ajovalaisimen tarkastuksen aikana hehkulampun napojen jännitettä on säädettävä niin, että saavutetaan seuraavat ominaisuudet: >TAULUKON PAIKKA> Ajovalaisin katsotaan tyydyttäväksi, jos fotometriset vaatimukset täyttyvät ainakin yhdellä 12 V:n vakiohehkulampulla, joka voidaan toimittaa yhdessä ajovalaisimen kanssa. 6.1.4. Mitat, jotka määrittelevät vakiohehkulampun sisällä olevien hehkulankojen paikat, esitetään säännön nro 37 vastaavassa hehkulampun tietolomakkeessa. 6.1.5. Vakiohehkulampun kuvun on oltava optiselta muodoltaan ja laadultaan sellainen, että se ei aiheuta valon jakaantumiseen kielteisesti vaikuttavaa heijastusta tai taittumista. Tämän vaatimuksen täyttyminen on tarkastettava mittaamalla se valon jakaantuminen, joka saadaan, kun vakioajovalaisimeen asennetaan vakiohehkulamppu. 6.2. Lähivaloja koskevat vaatimukset 6.2.1. Lähivalon on tuotettava tarpeeksi terävä "valoraja", jotta sen avulla voidaan suorittaa tyydyttävä säätö. "Valorajan" on oltava vaakasuora viiva sen liikenteensuunnan vastakkaisella puolella, jolle ajovalaisin on tarkoitettu. Toisella puolella valoraja ei saa ulottua sen murtoviivan HV H1 H4 ulkopuolelle, joka muodostuu 45:n asteen kulmassa vaakasuoraan nähden olevasta suorasta viivasta HV H1 ja 25 cm suoran viivan hh yläpuolella sijaitsevasta vaakasuorasta viivasta H1 H4, eikä sen suoran viivan HV H3 ulkopuolelle, joka on 15:n asteen kulmassa vaakasuoran yläpuolella (ks. liite 4). Valorajaa, joka ulottuu sekä viivan HV H2 että viivan H2 H4 ulkopuolelle ja joka on kahden edellä mainitun mahdollisuuden yhdistelmä, ei sallita missään olosuhteissa. 6.2.2. Ajovalaisimen on oltava siten suunnattu, että: 6.2.2.1. jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset, "valoraja" on kankaan(10) vasemmalla puolella vaakasuora, ja jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, "valoraja" on kankaan oikealla puolella vaakasuora, 6.2.2.2. tämä "valorajan" vaakasuora osa sijaitsee kankaalla 25 cm tason hh alapuolella (ks. liite 4), 6.2.2.3. "valorajan""taive" sijaitsee viivalla vv(11). 6.2.3. Näin suunnattuna ajovalaisimen on täytettävä vain jäljempänä 6.2.5-6.2.7 kohdassa esitetyt vaatimukset, jos sille haetaan hyväksyntää yksinomaan lähivalona(12). Jos ajovalaisinta käytetään sekä lähivalon että kaukovalon tuottamiseen, sen on täytettävä 6.2.5-6.2.7 ja 6.3 kohdassa esitetyt vaatimukset. 6.2.4. Jos näin suunnattu ajovalaisin ei täytä 6.2.5-6.2.7 ja 6.3 kohdassa esitettyjä vaatimuksia, sen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 1 (= 44 cm)(13). Jotta suuntaus "valorajan" avulla helpottuisi, ajovalaisin voidaan osittain peittää "valorajan" terävöittämiseksi. 6.2.5. Lähivalon kankaalle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset: >TAULUKON PAIKKA> 6.2.6. Hyvälle näkyvyydelle haitallista sivuttaista vaihtelua ei saa esiintyä millään alueista I, II, III ja IV. 6.2.7. Liitteen 4 kuvassa C esitetyt valaistusarvot alueilla A ja B on tarkistettava mittaamalla kyseisen kuvan pisteiden 1-8 fotometriset arvot. Näiden arvojen(14) on oltava seuraavien rajojen sisällä: 1 + 2 + 3 >= 0,3 luksia, ja 4 + 5 + 6 >= 0,6 luksia, ja 0,7 lux >= 7 >= 0,1 luksia, ja 0,7 luksia >= 8 >= 0,2 luksia. Kyseisiä uusia arvoja ei vaadita niiltä ajovalaisimilta, joille on myönnetty hyväksyntä ennen tämän säännön muutossarjaan 04 tehdyn lisäyksen 4 soveltamispäivämäärää (13. tammikuuta 1993), eikä näiden hyväksyntöjen laajennuksilta. 6.2.8. Ajovalaisimien, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on täytettävä molemmissa optisen yksikön tai hehkulampun säätöasennoissa vastaavalle liikennejärjestelmälle edellä asetetut vaatimukset. 6.3. Kaukovaloja koskevat vaatimukset 6.3.1. Jos ajovalaisin on suunniteltu tuottamaan kaukovalo ja lähivalo, mittaukset kaukovalon kankaalle tuottamasta valaistuksesta on suoritettava ajovalaisimen ollessa samalla tavoin suunnattu kuin edellä 6.2.5-6.2.7 kohdassa tarkoitetuissa mittauksissa. Jos ajovalaisin tuottaa ainoastaan kaukovaloa, se on säädettävä siten, että voimakkaimman valaistuksen alue keskitetään viivojen hh ja vv leikkauspisteeseen. Kyseisen ajovalaisimen on täytettävä vain 6.3 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. 6.3.2. Kaukovalon kankaalle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset: 6.3.2.1. Viivojen hh ja vv leikkauspisteen HV on sijaittava alueella, jonka rajaa isoluksikäyrä, joka vastaa 80:tä prosenttia enimmäisvalaistuksesta. Tämä suurin arvo (EM) ei saa olla pienempi kuin 48 luksia. Enimmäisarvo ei saa missään olosuhteissa ylittää 240:tä luksia. Lisäksi yhdistetyn lähi- ja kaukovaloa tuottavan ajovalaisimen osalta tämä enimmäisarvo saa olla enintään 16-kertainen pisteessä 75 R (tai 75 L) mitattuun lähivalon valaistukseen verrattuna. 6.3.2.1.1. Kaukovalon enimmäisvoimakkuus (IM), joka ilmaistaan tuhansina kandeloina, lasketaan seuraavaa kaavaa käyttäen: IM = 0,625 EM 6.3.2.1.2. Viitemerkki (I'M), joka ilmaisee tämän enimmäisvoimakkuuden ja johon viitataan edellä 4.2.2.7 kohdassa, saadaan seuraavasta kaavasta: I'M = IM/3 = 0,208 EM Tämä arvo pyöristetään lähimpään seuraavista arvoista: 7,5 - 10 - 12,5 - 17,5 - 20 - 25 - 27,5 - 30 - 37,5 - 40 - 45 - 50. 6.3.2.2. Pisteestä HV alkaen, vaakasuoraan vasemmalle ja oikealle, valaistus ei saa olla pienempi kuin 24 luksia 1,125 m:n etäisyyteen asti eikä pienempi kuin 6 luksia 2,25 m:n etäisyyteen asti. 6.4. Säädettävällä heijastimella varustettujen ajovalaisimien osalta 6.2 ja 6.3 kohdan vaatimuksia sovelletaan kaikkiin 2.1.3 kohdan mukaisesti ilmoitettuihin kiinnitysasentoihin. Tarkastuksessa käytetään seuraavaa menettelyä: 6.4.1. Jokainen hyväksyntähakemuksessa ilmoitettu asento todennetaan testausgoniometrillä siihen viivaan nähden, joka liittää toisiinsa valonlähteen keskustan ja pisteen HV suuntauskankaalla. Säädettävä heijastin vaihdetaan sitten asentoon, jossa kankaalle heijastuvan valon kuvio vastaa 6.2.1-6.2.2.3 ja/tai 6.3.1 kohdan suuntausta koskevia määräyksiä. 6.4.2. Kun heijastin on alkuasennossaan 6.4.1 kohdan vaatimusten mukaisesti, ajovalaisimen on täytettävä 6.2 ja 6.3 kohdan asianomaiset fotometriset vaatimukset. 6.4.3. Lisätestejä suoritetaan sen jälkeen, kun heijastinta on siirretty heijastimen alkuasennosta ajovalaisimien säätölaitteella pystysuoraan +- 2 astetta tai vähintään ääriasentoon, jos tämä on alle 2 astetta. Kun ajovalaisin on kokonaisuudessaan suunnattu uudelleen (esimerkiksi goniometrin avulla) vastaavaan vastakkaiseen suuntaan, tarkastetaan valoteho seuraaviin suuntiin, ja valotehon on oltava vaadittujen rajojen sisällä: lähivalo: pisteet HV ja 75R (75L), kaukovalo: IM ja piste HV (prosentteina IM:stä). 6.4.4. Jos hakija on ilmoittanut useamman kuin yhden kiinnitysasennon, 6.4.1-6.5.3 kohdan menettely toistetaan kaikkien muiden asentojen osalta. 6.4.5. Jos hakija ei ole pyytänyt käyttämään erityisiä kiinnitysasentoja, ajovalaisin suunnataan 6.2 ja 6.3 kohdan mittauksia varten ajovalaisimien säätölaitteella keskiasentoonsa. Edellä olevan 6.4.3 kohdan lisätestit suoritetaan, kun heijastin on siirrettynä ääriasentoihinsa (+- 2°:n sijaan) ajovalaisimien säätölaitteella. 6.5. Edellä 6.2.5-6.2.7 ja 6.3 kohdassa tarkoitetut valaistuksen arvot kankaalla on mitattava fotoreseptorilla, jonka tehoalueen on oltava sivuiltaan 65 mm:n suuruisen neliön sisälläon mitattava fotoreseptorilla, jonka tehoalueen on oltava sivuiltaan 65 mm:n suuruisen neliön sisällä. 7. VÄRILLISIÄ LINSSEJÄ JA SUODATTIMIA KOSKEVAT VAATIMUKSET 7.1. Hyväksyntä voidaan saada ajovalaisimille, jotka heijastavat valkoista tai vaaleankeltaista valoa ja joissa on hehkulamppu. Vastaavat kolorimetriset ominaisuudet ovat seuraavat kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) värikoordinaatteina ilmaistuna: Vaaleankeltainen suodatin (varjostin tai linssi) raja punaiseen päin y >= 0,138 + 0,580 x raja vihreään päin y <= 1,29 x - 0,100 raja valkoiseen päin y > - x + 0,966 raja spektriarvoon päin y < - x + 0,992 Voidaan ilmaista myös seuraavasti: vallitseva aallonpituus 575-585, puhtauskerroin 0,90-0,98. Siirtokertoimen on oltava >= 0,78 määritettynä valonlähteellä, jonka värilämpötila on 2856 K(15). 7.2. Suodattimen on oltava osa ajovalaisinta, ja sen on oltava kiinnitettynä siihen niin, että käyttäjä ei voi irrottaa sitä tahattomasti tai tavallisin työkaluin tarkoituksellisesti. 8. HAITAN MITTAAMINEN Ajovalaisimien lähivalon aiheuttama haitta on mitattava(16). 9. VAKIOAJOVALAISIN(17) Ajovalaisin katsotaan vakioajovalaisimeksi (vertailuajovalaisimeksi), jos 9.1. ajovalaisin täyttää edellä mainitut hyväksyntävaatimukset, 9.2. ajovalaisimen tehollinen halkaisija on vähintään 160 mm, 9.3. ajovalaisin antaa vakiohehkulampulla edellä 6.2.5 kohdassa tarkoitetuissa eri pisteissä ja eri alueilla valaistuksen, joka on 9.3.1. enintään 90 prosenttia enimmäisarvoista ja 9.3.2. vähintään 120 prosenttia 6.2.5 kohdan taulukossa määritellyistä vähimmäisarvoista. 10. VÄRIÄ KOSKEVA HUOMAUTUS Koska hyväksyntä myönnetään tämän säännön 7.1 kohdan nojalla valkoista tai vaaleankeltaista valoa säteilevälle ajovalaisintyypille, sen sopimuksen, jonka liitteenä tämä sääntö on, 3 artikla ei estä sopimuksen sopimuspuolia kieltämästä rekisteröimissään ajoneuvoissa valkoista tai vaaleankeltaista valoa säteileviä ajovalaisimia. C. HALLINNOLLISET LISÄMÄÄRÄYKSET 11. AJOVALAISINTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN 11.1. Ajovalaisintyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen ajovalaisintyypin. Hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen 11.1.1. katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että ajovalaisin joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai 11.1.2. vaatia uutta testausselostetta testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta. 11.2. Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tiedoksi edellä olevan 4.1.4 kohdan mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille. 11.3. Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä, tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella. 12. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS 12.1. Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät ajovalaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät 6 ja 7 kohdan vaatimukset, 12.2. Valmistusta on valvottava asianmukaisesti, jotta 12.1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttyminen voidaan varmistaa. 12.3. Hyväksyntätodistuksen haltijan on erityisesti: 12.3.1. varmistettava, että tuotteiden laaduntarkastukseen sovellettavat menettelyt ovat riittäviä, 12.3.2. voitava käyttää tarkastuslaitteita, joita tarvitaan kunkin hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen, 12.3.3. varmistettava, että testitulosten tiedot talletetaan ja että asiaan liittyvät asiakirjat ovat saatavilla ajan, joka määritetään viranomaisten kanssa, 12.3.4. analysoitava kunkin testityypin tulokset tarkastaakseen ja varmistaakseen tuotteen ominaisuuksien pysyvyyden kuitenkin niin, että teollisessa tuotannossa esiintyvät vaihtelut sallitaan, 12.3.5. varmistettava, että kullekin tuotetyypille suoritetaan vähintään tämän säännön liitteessä 2 määrätyt testit, 12.3.6. varmistettava, että kaikki kyseisen testityypin vaatimusten vastaiset näytteet johtavat uuteen näytteenottoon ja uuteen testiin. Vastaavan tuotannon palauttamiseksi vaatimusten mukaiseksi on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet. 12.4. Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. 12.4.1. Kussakin tarkastuksessa vierailevalle tarkastajalle on esitettävä testiä ja tuotannon valvontaa koskevat asiakirjat. 12.4.2. Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmistajan omien tarkastusten tulosten mukaisesti. 12.4.3. Jos näyttää siltä, että laatutaso ei ole tyydyttävä tai että edellä olevan 12.4.2 kohdan soveltamiseksi suoritettujen testien oikeellisuus on tarpeellista tarkastaa, tarkastaja valitsee liitteen 7 perusteiden mukaisesti näytteet, jotka toimitetaan tyyppihyväksyntätestit suorittaneelle tekniselle tutkimuslaitokselle. 12.4.4. Toimivaltainen viranomainen saa suorittaa kaikki tässä säännössä määrätyt testit. Kyseiset testit tehdään satunnaisnäytteille, jotka otetaan valmistajan toimitussitoumuksia vääristämättä ja liitteen 7 perusteiden mukaisesti. 12.4.5. Toimivaltaisen viranomaisen on pyrittävä suorittamaan tarkastus joka toinen vuosi, mutta viranomainen voi päättää tästä oman harkintansa ja sen mukaan, miten se luottaa tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonnan tehokkuuteen. Jos kielteisiä tuloksia kirjataan, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikki tarpeelliset toimenpiteet toteutetaan tuotannon saattamiseksi vaatimustenmukaiseksi mahdollisimman pian. 12.5. Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon. 12.6. Viitemerkkiä ei oteta huomioon. 13. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA 13.1. Ajovalaisintyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä esitetyt vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu etusumuvalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä. 13.2. Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. 14. TUOTANNON LOPULLINEN KESKEYTTÄMINEN Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ajovalaisintyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. 15. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolien on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallintoviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopullisesta keskeyttämisestä. (1) Tämän säännön vaatimukset eivät estä tätä sääntöä soveltavaa sopimuspuolta kieltämästä tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi, ja mekaanisen (pyyhkimillä varustetun) ajovalaisimen puhdistuslaitteen yhdistelmää. (2) Hehkulampun hyväksynnän hakeminen, ks. sääntö nro 37. (3) Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään ainoastaan toisenpuoleiselle (joko oikean- tai vasemmanpuoleiselle) liikenteelle asetetut vaatimukset, suositetaan lisäksi, että sen alueen ääriviivat, joka voidaan pimentää tienkäyttäjille aiheutuvan haitan estämiseksi niissä maissa, joissa liikenne kulkee tien vastakkaista puolta verrattuna siihen maahan, jota varten ajovalaisin on suunniteltu, on merkittävä pysyvästi etulinssiin. Tämä merkintä ei ole kuitenkaan välttämätön silloin, kun alue on selvästi erotettavissa lampun muotoilusta. (4) Jos linssiä ei voi irrottaa ajovalaisimen päärungosta, riittää linssissä oleva tila. (5) Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tsekki 8, Espanja 9, Jugoslavia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjän federaatio 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33-36 (antamatta), Turkki 37, 38-39 (antamatta), entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät ECE-tunnuksin) ja Japani 43. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten ehtojen hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille. (6) Hehkulamppujen tekniset vaatimukset: ks. sääntö nro 37. (7) Ajovalaisimen katsotaan täyttävän tämän kohdan vaatimukset, jos hehkulamppu voidaan helposti asentaa ajovalaisimeen ja asetusulokkeet sovittaa aukkoihinsa pimeässäkin. (8) Nämä vaatimukset eivät koske ohjauskytkintä. (9) Näiden suodattimien on koostuttava kaikista komponenteista (linssi mukaan luettuna), joiden tarkoituksena on värittää valoa. (10) Kankaan on oltava riittävän leveä, jotta "valorajaa" voidaan tarkastella vähintään 5°:n alueella viivasta vv. (11) Jos, kun kyseessä on ajovalaisin, joka on suunniteltu täyttämään tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta, fokaaliakseli poikkeaa merkittävästi sädekimpun yleisestä suunnasta, tai jos ajovalaisimen tyypistä (vain lähivalo tai sekä lähi- että kaukovalo) riippumatta valon "valorajan""taive" ei ole terävä, käytetään sivuttaissuuntausta tavalla, joka tehokkaimmin täyttää valaistusta koskevat vaatimukset oikeanpuoleisen liikenteen osalta pisteissä 75 R ja 50 R ja vasemmanpuoleisen liikenteen osalta pisteissä 75 L ja 50 L. (12) Ajovalaisin, joka on suunniteltu heijastamaan lähivaloa, voi sisältää kaukovalon, joka ei ole tämän erittelyn vaatimusten mukainen. (13) Uudelleensuuntauksen 1 asteen raja oikealle tai vasemmalle ei estä ylös- tai alaspäin suuntautuvaa pystysuoraa uudelleensuuntausta. Pystysuoraa säätöä rajoittavat ainoastaan 6.3 kohdan vaatimukset. Valorajan vaakasuora osa ei kuitenkaan saa ulottua viivan hh ulkopuolelle. (6.3 kohdan vaatimukset eivät koske ajovalaisimia, jotka on suunniteltu täyttämään tämän säännön vaatimukset vain lähivalon osalta). (14) Valaistusarvot missä tahansa alueiden A ja B pisteessä, joka sijaitsee myös alueen III sisäpuolella, saavat olla enintään 0,7 luksia. (15) Vastaa Kansainvälisen valaistustoimikunnan A-valonlähdettä. (16) Viranomaisten työn helpottamiseksi tästä vaatimuksesta annetaan suositus. (17) Tilapäisesti voidaan hyväksyä muita arvoja. Lopullisten erittelyjen puuttuessa suositellaan hyväksytyn ajovalaisimen käyttöä. LIITE 1 Ilmoitus hyväksynnästä (tai hyväksynnän laajentamisesta, hyväksynnän epäämisestä, hyväksynnän peruuttamisesta tai tuotannon lopullisesta keskeyttämisestä) [Suurin koko: A4 (210 × 297 mm)] >PIC FILE= "L_2001131FI.013603.EPS"> myöntäjä: Viranomaisen nimi: (1) ... ... ... ajovalaisintyypin(2): HYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMISESTÄ HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMISESTA HYVÄKSYNNÄN EPÄÄMISESTÄ HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMISESTA TUOTANNON LOPULLISESTA KESKEYTTÄMISESTÄ säännön nro 8 mukaisesti Hyväksyntänumero: ... Laajentamisen numero: 1. Ajovalaisimen kauppanimi tai tavaramerkki: ... 2. Valmistajan laitetyypille antama nimi: ... 3. Valmistajan nimi ja osoite: ... 4. Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite: ... 5. Päivä, jona laite on toimitettu hyväksyttäväksi: ... 6. Hyväksyntätestauksesta vastaava tekninen tutkimuslaitos: ... 7. Kyseisen laitoksen antaman testausselosteen päiväys: ... 8. Kyseisen laitoksen antaman testausselosteen numero: ... 9. Lyhyt kuvaus: ... Asiaankuuluvan merkinnän ilmoittama luokka(3): ... Hehkulamppujen numerot ja luokat: ... Säteilevän valon väri: valkoinen/vaaleankeltainen(4): ... 10. Hyväksyntämerkin sijainti: ... 11. Laajentamisen syy(t) (tarvittaessa): ... 12. Hyväksyntä(ä) myönnetty/laajennettu/evätty/peruutettu(5) 13. Paikka: ... 14. Päiväys: ... 15. Allekirjoitus: ... 16. Tämän ilmoituksen liitteenä on luettelo hyväksynnän myöntäneen hallinnollisen yksikön haltuun annetuista asiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavissa. (1) Hyväksynnän myöntäneen/laajentaneen/evänneen/peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännön hyväksyntämääräykset). (2) Tarpeeton yliviivataan. (3) Ilmoitetaan seuraavasta luettelosta valittu asiaankuuluva merkintä: >PIC FILE= "L_2001131FI.013701.EPS"> (4) Tarpeeton yliviivataan. (5) Tarpeeton yliviivataan. LIITE 2 Tyyppiä H1, H2, H3, HB3, HB4, H7, H8, H9, HIR1, HIR2 ja/tai H11 olevilla hehkulampuilla varustettujen ajovalaisimien tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen 1. YLEISTÄ 1.1. Vaatimustenmukaisuutta koskevat mekaaniset ja geometriset vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa. 1.2. Fotometristen ominaisuuksien osalta sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa: 1.2.1. mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. Arvojen B 50 L (tai R) ja alueen III osalta kielteiset poikkeamat saavat olla enintään: B 50 L (tai R): 0,2 luksia, vastaa 20:tä prosenttia 0,3 luksia, vastaa 30:tä prosenttia Alue III: 0,3 luksia, vastaa 20:tä prosenttia 0,45 luksia, vastaa 30:tä prosenttia 1.2.2. tai jos 1.2.2.1. lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi + 0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n ympyrä rajaa mittauskankaalle (etäisyys 25 m) pisteiden B 50 L (tai R)(1) (sallittu toleranssi + 0,1 luksia), 75 R (tai L), 25 R ja 25 L ympärille, sekä lisäksi alueen IV koko sillä alueella, joka on enintään 22,5 cm viivojen 25 R ja 25 L yläpuolella, 1.2.2.2. ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax, valoteknisille arvoille saadaan + 20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja - 20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta missä tahansa tämän säännön 6.3.2 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä. 1.2.3. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 1°(2). 1.2.4. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua. 1.3. Kun tarkastetaan lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää, sovelletaan seuraavaa menettelyä: Yksi ajovalaisinnäytteistä on testattava liitteessä 5 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 5 olevassa 2.2.2 kohdassa määritellyn syklin. Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Ar on enintään 1,5 mrad. Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad. 1.4. Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä silloin, kun ajovalaisin on varustettu hehkulampulla, joka on säädetty A-standardin värilämpötilalle. Vaaleankeltaista valoa säteilevän, värittömällä hehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometristen ominaisuuksien on täytettävä tähän sääntöön sisältyvät arvot kerrottuna 0,84:llä. 2. VALMISTAJAN SUORITTAMAN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUKSEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin ajovalaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön vaatimusten mukaisesti. Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava toimenpiteitä kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi. 2.1. Testien luonne Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ominaisuuksia ja lämmön vaikutuksesta johtuvan valorajan pystysuuntaisen siirtymän tarkastusta. 2.2. Testimenetelmät 2.2.1. Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti. 2.2.2. Missä tahansa valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä hyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä. 2.2.3. Edellä olevan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittamien mittauksien kanssa. 2.2.4. Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisen tarkastuksen ja näytteenoton tarkoituksia varten. 2.3. Näytteenotto Ajovalaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien ajovalaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti. Arvioinnin on yleensä koskettava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoa. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadun hallintaa. 2.4. Mitatut ja tallennetut fotometriset ominaisuudet Ajovalaisimien näytekappaleista on tehtävä fotometrisiä mittauksia säännössä määrätyistä pisteistä. Lukemat otetaan kaukovalon osalta pisteistä Emax, HV(3), HL ja HR(4), ja lähivalon osalta pisteistä B 50 L (tai R), HV, 50 V, 75 R (tai L) ja 25 L (tai R) (ks. liitteen 4 kuva). 2.5. Hyväksyttävyysperusteet Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tarkastukselle tämän säännön 12.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 7 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen todennäköisyys on vähintään 0,95. (1) Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin. (2) Katso vastaava alaviite säännön tekstissä. (3) Kun kaukovalo on rakenteellisesti yhdistetty lähivaloon, kaukovalon HV:n on oltava sama mittauspiste kuin lähivalon HV:n. (4) HL ja HR: pisteet viivalla "hh" 1,125 m:n etäisyydellä pisteen HV vasemmalla ja oikealla puolella. LIITE 3 Esimerkkejä hyväksyntämerkeistä Kuva 1 >PIC FILE= "L_2001131FI.014102.EPS"> Ajovalaisin, jossa on edellä esitetty hyväksyntämerkki, on hyväksytty Alankomaissa (E4) hyväksyntänumerolla 2439, ja vastaa tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 04 (04), vaatimuksia sekä kauko- että lähivalon (HCR) osalta ja on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. Luku 30 ilmaisee, että kaukovalaisimen enimmäissäteilyvoimakkuus on 86250 kandelan ja 111250 kandelan välillä. Huomautus: Hyväksyntänumero ja lisätunnukset on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien numeroiden on oltava E-kirjaimen samalla puolella ja samansuuntaisia. Roomalaisten numeroiden käyttämistä hyväksyntänumeroina on vältettävä, jotta niitä ei sekoitettaisi muihin merkkeihin. Kuva 2 >PIC FILE= "L_2001131FI.014103.EPS"> Kuva 3 a >PIC FILE= "L_2001131FI.014201.EPS"> Kuva 3b >PIC FILE= "L_2001131FI.014202.EPS"> Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on suunniteltu: - ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen. - sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen niin, että optista yksikköä tai hehkulamppua säädetään halutulla tavalla ajoneuvossa. Kuva 4 >PIC FILE= "L_2001131FI.014203.EPS"> Kuva 5 >PIC FILE= "L_2001131FI.014301.EPS"> Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on muovimateriaalista valmistetun linssin sisältävä ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta ja joka on suunniteltu: - sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen. - ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. Kuva 6 >PIC FILE= "L_2001131FI.014302.EPS"> Kuva 7 >PIC FILE= "L_2001131FI.014303.EPS"> Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset: - ainoastaan lähivalon osalta ja on suunniteltu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen. - ainoastaan kaukovalon osalta. Kuva 8 >PIC FILE= "L_2001131FI.014401.EPS"> Kuva 9 >PIC FILE= "L_2001131FI.014402.EPS"> Sellaisen ajovalaisimen tunnus, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi ja joka täyttää säännön nro 8 vaatimukset: - sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on suunniteltu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. - ainoastaan lähivalon osalta ja on suunniteltu ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen. Lähivalon hehkulanka ei saa olla toiminnassa samanaikaisesti kaukovalon hehkulangan ja/tai muun rakenteellisesti yhdistetyn valaisimen kanssa. Ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien yksinkertaistetut merkinnät Kuva 10 (Pysty- ja vaakasuorat viivat esittävät kaavamaisesti merkkivalolaitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.) >PIC FILE= "L_2001131FI.014501.EPS"> Huom.: Edellä esitetyt neljä esimerkkiä vastaavat hyväksyntämerkillä varustettua valaisinlaitetta, joka koostuu seuraavista osista: - etuvalaisimesta, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti, - ajovalaisimesta, jonka lähivalo on suunniteltu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86250 kandelan ja 111250 kandelan välillä (kuten luku 30 osoittaa), joka on hyväksytty säännön nro muutossarjan 04 mukaisesti ja joka sisältää muovista valmistetun linssin, - etusumuvalaisimesta, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 02 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin, - luokan 1a etusuuntavalaisimesta, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 02 mukaisesti. Kuva 11 Ajovalaisimen kanssa rakenteellisesti yhdistetty valaisin Esimerkki 1 >PIC FILE= "L_2001131FI.014601.EPS"> Edellä oleva esimerkki vastaa erityyppisissä ajovalaisimissa käytettäväksi tarkoitetun muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää, eli kyseessä on: joko ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86250 kandelan ja 111250 kandelan välillä (kuten luku 30 osoittaa) ja joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 8 vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin sääntö on muutettuna muutossarjalla 04, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty etuvalaisimeen, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 01 mukaisesti, tai ajovalaisin, joka tuottaa sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitettua lähivaloa sekä kaukovaloa ja joka on hyväksytty Saksassa (E1) säännön nro 1 vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin sääntö on muutettuna muutossarjalla 01, ja joka on rakenteellisesti yhdistetty edellä esitetyn kaltaisen etuvalaisimen kanssa, tai kumpi tahansa edellä mainituista ajovalaisimista, joka on hyväksytty yhtenä valaisimena. Ajovalaisimen päärungossa saa olla ainoastaan voimassa oleva hyväksyntänumero, esimerkiksi: >PIC FILE= "L_2001131FI.014602.EPS"> Esimerkki 2 >PIC FILE= "L_2001131FI.014701.EPS"> Edellä oleva esimerkki vastaa kahden ajovalaisimen yksikössä käytettävän muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää. Valaisinyhdistelmä on hyväksytty Ranskassa (E2) hyväksyntänumerolla 81151, ja se koostuu: ajovalaisimesta, joka tuottaa sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten suunnitellun lähivalon ja kaukovalon, jonka enimmäisvoimakkuus on x kandelan ja y kandelan välillä ja joka täyttää säännön nro 8 vaatimukset, ja ajovalaisimesta, joka tuottaa sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitettua, enimmäisvoimakkuudeltaan w kandelan ja z kandelan välillä olevaa kaukovaloa ja joka täyttää säännön nro 20 vaatimukset, ja kaukovalojen enimmäisvoimakkuudet yhteensä ovat 86250 kandelan ja 111250 kandelan välillä. LIITE 4 Mittauskangas A. Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisin (Mitat millimetreinä) Eurooppalainen vakiovalo >PIC FILE= "L_2001131FI.014802.EPS"> B. Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisin (Mitat millimetreinä) Eurooppalainen vakiovalo >PIC FILE= "L_2001131FI.014803.EPS"> Kuvassa C >PIC FILE= "L_2001131FI.014901.EPS"> Huomautus: Kuvassa C esitetään mittauspisteet oikeanpuoleista liikennettä varten. Vasemmanpuoleista liikennettä varten pisteet 7 ja 8 sijaitsevat vastaavilla paikoilla kuvan oikealla puolella. LIITE 5 Fotometristen ominaisuuksien vakauden testaukset, kun ajovalaisimet ovat toiminnassa TÄYDELLISILLE AJOVALAISIMILLE TARKOITETUT TESTIT Kun fotometriset arvot on mitattu tämän säännön vaatimusten mukaisesti pisteessä E max kaukovalon osalta ja pisteissä HV, 50 R ja B 50 L lähivalon osalta (tai pisteissä HV, 50 L ja B 50 R vasemmanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta), täydellistä ajovalaisinta edustavan näytekappaleen fotometristen ominaisuuksien vakaus on testattava valaisimen toimiessa. "Täydellisellä ajovalaisimella" tarkoitetaan itse täydellistä valaisinta ja sitä ympäröiviä korin osia sekä valaisimia, jotka saattavat vaikuttaa edellä tarkoitetun valaisimen lämpöhäviöön. 1. FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUS Testit on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jossa ympäristön lämpötila on 23 °C +- 5 °C, ja siten, että täydellinen ajovalaisin on kiinnitettynä alustaan, joka vastaa virheetöntä asennusta ajoneuvoon. 1.1. Puhdas ajovalaisin Ajovalaisimen on oltava toiminnassa 12 tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, ja ajovalaisin on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti. 1.1.1. Testimenettely Ajovalaisimen on oltava toiminnassa määriteltyä aikaa vastaava jakso siten, että: 1.1.1.1. (a) Kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (kauko- tai lähivalo), toimintoa vastaavan hehkulangan on oltava toiminnassa määritellyn ajan(1). (b) Kun hyväksyttävänä on rakenteellisesti yhdistetty lähivalaisin ja kaukovalaisin (kaksoishehkulanka tai kaksi hehkulamppua): Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää siten, että vain yksi hehkulanka on toiminnassa(2), testi on suoritettava tämän edellytyksen mukaisesti aktivoimalla(3) kukin eritellyistä toiminnoista kerrallaan ajaksi, joka on puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta. Kaikissa muissa tapauksissa(4)(5) ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy: 15 minuuttia, lähivalon hehkulanka toiminnassa, 5 minuuttia, kaikki hehkulangat toiminnassa. (c) Kun hyväksyttävänä ovat ryhmitellyt valaisutoiminnot, kaikkien yksittäisten toimintojen on oltava samanaikaisesti toiminnassa yksittäisille valaisutoiminnoille (a) määritellyn ajan, jolloin otetaan huomioon myös rakenteellisesti yhdistettyjen valaisutoimintojen (b) käyttö valmistajan ohjeiden mukaisesti. 1.1.1.2. Testausjännite Jännite on säädettävä siten, että saavutetaan 90 prosenttia hehkulampuille säännössä nro 37 vahvistetusta enimmäistehosta. Syötettävän tehon on aina oltava nimellisjännitteeltään 12 V:n hehkulampun tehon mukainen, jollei hyväksynnän hakija ilmoita, että ajovalaisinta voidaan käyttää tästä poikkeavalla jännitteellä. Viimeksi tarkoitetussa tapauksessa testi on suoritettava tehokkainta tarkoitukseen sopivaa hehkulamppua käyttäen. 1.1.2. Testitulokset 1.1.2.1. Silmämääräinen tarkastus Kun ajovalaisimen lämpötila on tasaantunut ympäristön lämpötilaa vastaavaksi, ajovalaisimen linssi ja mahdollinen ulkolinssi on puhdistettava puhtaalla, kostealla puuvillakankaalla. Tämän jälkeen ajovalaisin tarkastetaan silmämääräisesti; ajovalaisimien linsseissä tai mahdollisissa ulkolinsseissä ei saa olla havaittavissa vääristymiä, muodonmuutoksia, murtumia taikka värimuutoksia. 1.1.2.2. Fotometrinen testi Tämän säännön vaatimusten täyttymiseksi fotometriset arvot on tarkastettava seuraavista pisteistä: Lähivalo: 50 R - B 50 L - HV oikeanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta, 50 L - B 50 R - HV vasemmanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta. Kaukovalo: Piste Emax Lämmön aiheuttaman ajovalaisimen alustan muodonmuutoksen huomioon ottamiseksi voidaan suorittaa toinen suuntaus (valorajan viivan sijainnin muutos käsitellään tämän liitteen 2 kohdassa). Fotometristen ominaisuuksien ja ennen testiä mitattujen arvojen välillä sallitaan 10 prosentin poikkeama, johon luetaan kuuluvaksi myös fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit. 1.2. Likainen ajovalaisin Kun ajovalaisin on testattu edellä olevan 1.1 kohdan mukaisesti, sitä on pidettävä toiminnassa yhden tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, kun se on ensin valmisteltu 1.2.1 kohdan mukaisesti, ja ajovalaisin on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti. 1.2.1. Ajovalaisimen valmistelu 1.2.1.1. Testiseos 1.2.1.1.1. Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu lasista: Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava: 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0-100 µm, 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0-100 µm, 0,2 paino-osaa NaCMC:tä(6), ja sopiva määrä tislattua vettä, jonka johtavuus on <= 1 mS/m. Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha. Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha. 1.2.1.1.2. Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu muovimateriaalista: Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava: 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0-100 µm, 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0-100 µm, 0,2 paino-osaa NaCMC:tä(7), 13 paino-osaa tislattua vettä, jonka johtavuus on <= 1 mS/m, ja 2 +- 1 paino-osaa pinta-aktiivista ainetta(8). Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha. 1.2.1.2. Testiseoksen levittäminen ajovalaisimelle Testiseosta levitetään tasaisesti koko ajovalaisimen valoa säteilevälle pinnalle ja annetaan kuivua. Toimenpide toistetaan, kunnes valaistusarvo on laskenut 15-20 prosenttiin kussakin seuraavista pisteistä mitatuista arvoista edellä kohdassa 1 kuvatuissa olosuhteissa: kauko/lähivalaisimena toimiva valaisin: kaukovalon pisteessä Emax, vain kaukovalaisimena toimiva valaisin: kaukovalon pisteessä Emax, 50 R ja 50 V(9) ainoastaan lähivalaisimen osalta, suunniteltu käytettäväksi oikeanpuoleisessa liikenteessä, vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäväksi suunniteltu, ainoastaan lähivalaisimena toimiva valaisin: 50 L ja 50 V(10). 1.2.1.3. Mittauslaite Mittauslaitteena käytetään samanlaista laitetta kuin ajovalaisimien hyväksyntätestissä. Fotometrisissä tarkastuksissa on käytettävä vakiohehkulamppua (vertailuhehkulamppua). 2. LÄMMÖN VAIKUTUKSESTA JOHTUVAN VALORAJAN PYSTYSUUNTAISEN SIIRTYMÄN TESTI Tässä testissä tarkastetaan, ettei lämmön vaikutuksesta johtuva valorajan pystysuuntainen siirtymä ylitä toiminnassa olevalle lähivalaisimelle määriteltyä arvoa. Kun ajovalaisin on testattu 1 kohdan mukaisesti, se on testattava 2.1 kohdassa määritellyssä testissä säätämättä ajovalaisinta testausalustaan nähden tai irrottamatta sitä testausalustasta. 2.1. Testi Testi on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jossa lämpötila on 23 °C +- 5 °C. Ajovalaisin on testattava lähivalolla käyttämällä sarjavalmisteista hehkulamppua, jota on poltettu vähintään tunnin ajan ennen testiä, eikä ajovalaisinta saa irrottaa testausalustasta eikä säätää testausalustaan nähden. (Tätä testiä varten jännite on säädettävä 1.1.1.2 kohdan mukaisesti). Valorajan vaakasuoran osan (vv:n ja pystysuoran, vasemmanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 R kautta tai oikeanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 L kautta kulkevan viivan välisen osan) sijainti on määritettävä 3 minuuttia (r3) ja 60 minuuttia (r60) testin alkamisajankohdan jälkeen. Edellä tarkoitetun valorajan sijainnissa tapahtuneen vaihtelun mittaamisessa voidaan käyttää mitä tahansa menetelmää, joka antaa hyväksyttävän tarkat tulokset ja joka voidaan toistaa. 2.2. Testitulokset 2.2.1. Milliradiaaneina (mrad) ilmoitettu testitulos katsotaan hyväksyttäväksi, jos itseisarvo Ä rI =/r3 - r60/ajovalaisimesta mitattuna on enintään 1,0 mrad (Ä rI <= 1,0 mrad). 2.2.2. Jos tämä arvo on kuitenkin yli 1,0 mrad mutta enintään 1,5 mrad (1,0 mrad < Ä rI <= 1,5 mrad), testataan toinen ajovalaisin 2.1 kohdan mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi seuraavassa määritellyn syklin, jotta voidaan vakiinnuttaa ajovalaisimen mekaanisten osien sijainti alustassa, joka vastaa oikeaa asennusta ajoneuvoon: Lähivaloa pidetään toiminnassa tunnin ajan (jännite säädetään 1.1.1.2 kohdan mukaisesti). Kytketään pois toiminnasta tunnin ajaksi. Ajovalaisintyyppi katsotaan hyväksyttäväksi, jos ensimmäisestä näytteestä mitatun itseisarvon Ä rI ja toisesta näytteestä mitatun itseisarvon Ä rII keskiarvo on enintään 1,0 mrad. >VIITTAUS KAAVIOON> (1) Jos testattava ajovalaisin on ryhmitetty ja/tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimeen, viimeksi mainitun on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen sama. (2) Jos kaksi tai useampi hehkulanka on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi hehkulankojen samanaikaiseksi käytöksi. (3) Jos testattava ajovalaisin on ryhmitetty ja/tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimeen, viimeksi mainitun on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen sama. (4) Jos testattava ajovalaisin on ryhmitetty ja/tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimeen, viimeksi mainitun on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen sama. (5) Jos kaksi tai useampi hehkulanka on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi hehkulankojen samanaikaiseksi käytöksi. (6) NaCMC tarkoittaa natriumkarboksimetyyliselluloosan, johon tavanomaisesti viitataan lyhenteellä CMC, natriumsuolaa. Epäpuhtausseoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioaste on 0,6-0,7 6-0. Ja 2 %:n liuoksen viskositeetti 20 °C:n lämpötilassa on 200-300 cP. (7) NaCMC tarkoittaa natriumkarboksimetyyliselluloosan, johon tavanomaisesti viitataan lyhenteellä CMC, natriumsuolaa. Epäpuhtausseoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioaste on 0,6-0,7 6-0. Ja 2 %:n liuoksen viskositeetti 20 °C:n lämpötilassa on 200-300 cP. (8) Määrän toleranssi johtuu siitä, että on saatava aikaan epäpuhtaan aineen seos, joka levittyy oikealla tavalla koko muovilinssille. (9) 50 V sijaitsee 375 mm HV:n alapuolella 25 m:n etäisyydellä olevan kankaan pystysuoralla viivalla v-v. (10) 50 V sijaitsee 375 mm HV:n alapuolella 25 m:n etäisyydellä olevan kankaan pystysuoralla viivalla v-v. LIITE 6 Muovimateriaalista valmistettuja linssejä sisältäviä valaisimia koskevat vaatimukset - linssi- tai materiaalinäytteiden ja täydellisten valaisimien testaus 1. YLEISET VAATIMUKSET 1.1. Tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitettujen näytteiden on täytettävä jäljempänä 2.1-2.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. 1.2. Kahden täydellistä valaisinta edustavan näytteen, jotka on toimitettu tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti ja jotka sisältävät muovimateriaalista valmistetut linssit, on linssin materiaalin osalta täytettävä jäljempänä 2.6 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. 1.3. Muovimateriaalista valmistettujen linssien näytekappaleet tai materiaalinäytteet on testattava yhdessä sen heijastimen kanssa, johon ne on tarkoitettu asennettaviksi (jos sovellettavissa), hyväksyntätesteissä tämän liitteen lisäyksen 1 taulukossa A esitetyssä aikajärjestyksessä. 1.4. Jos valaisimen valmistaja pystyy kuitenkin osoittamaan, että tuote on jo läpäissyt jäljempänä 2.1-2.5 kohdassa tarkoitetut testit tai vastaavat testit toisen säännön mukaisesti, kyseisiä testejä ei tarvitse toistaa. Vain lisäyksen 1 taulukossa B tarkoitetut testit ovat pakollisia. 2. TESTIT 2.1. Lämpötilamuutosten sieto 2.1.1. Testit Kolmen uuden näytteen (linssin) on käytävä läpi viisi lämpötilan ja suhteellisen kosteuden muutossykliä seuraavan ohjelman mukaisesti: - 3 tuntia lämpötilassa 40 °C +- 2 °C ja 85-95 prosentin suhteellisessa kosteudessa, - 1 tunti lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja 60-75 prosentin suhteellisessa kosteudessa, - 15 tuntia lämpötilassa - 30 °C +- 2 °C, - 1 tunti lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja 60-75 prosentin suhteellisessa kosteudessa, - 3 tuntia lämpötilassa 80 °C +- 2 °C, - 1 tunti lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja 60-75 prosentin suhteellisessa kosteudessa. Ennen tätä testiä näytteitä on pidettävä lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja 60-75 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään neljän tunnin ajan. Huomautus: Jakson "yksi tunti lämpötilassa 23 °C +- 5 °C" on sisällettävä ne siirtymäjaksot lämpötilasta toiseen, jotka ovat tarpeen lämpöshokkivaikutusten välttämiseksi. 2.1.2. Fotometriset mittaukset 2.1.2.1. Menetelmä Näytteille on suoritettava fotometriset mittaukset ennen testiä ja sen jälkeen. Näissä mittauksissa on käytettävä vakiolamppua seuraavissa pisteissä: - B 50 L ja 50 R lähivalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen lähivalon osalta (B 50 R ja 50 L vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta), - reitti Emax kaukovalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen kaukovalon osalta. 2.1.2.2. Tulokset Kustakin näytteestä ennen testiä ja sen jälkeen mitatut fotometriset arvot saavat vaihdella enintään 10 prosenttia fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit mukaan luettuina. 2.2. Ilmakehässä esiintyvien ja kemiallisten aineiden sieto 2.2.1. Ilmakehässä esiintyvien aineiden sieto Kolme uutta näytettä (linssiä tai materiaalinäytettä) on altistettava sellaisesta lähteestä peräisin olevalle säteilylle, jonka spektrijakauma on sama kuin lämpötilassa 5500 K-6000 K olevan mustan kappaleen. Lähteen ja näytteiden väliin on sijoitettava asianmukaiset suodattimet, jotta vähennetään mahdollisimman paljon säteilyä, joka on aaltopituudeltaan alle 295 nm ja yli 2500 nm. Näytteet on altistettava voimakkaalle valaistukselle, joka on teholtaan 1200 W/m2 +- 200 W/m2, sellaiseksi ajaksi, että näytteiden saaman valoenergian arvo on 4500 MJ/m2 +- 200 MJ/m2. Kotelon sisällä lämpötilan mustalla levyllä, joka on sijoitettu samalle tasolle näytteiden kanssa, on oltava 50 °C +- 5 °C. Tasaisen altistuksen aikaansaamiseksi näytteiden on kierrettävä säteilylähteen ympäri nopeudella 1-5 1/min. Näytteet on suihkutettava tislatulla vedellä, jonka johtokyky on pienempi kuin 1 mS/m lämpötilassa 23 °C +- 5 °C, seuraavan syklin mukaisesti: - suihkutus: 5 minuuttia, - kuivaus: 25 minuuttia. 2.2.2. Kemiallisten aineiden sieto Kun edellä 2.2.1 kohdassa tarkoitettu testi ja jäljempänä 2.2.3.1 kohdassa tarkoitettu mittaus on suoritettu, mainittujen kolmen näytteen ulkopinnat on käsiteltävä 2.2.2.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella. 2.2.2.1. Testiseos Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava: 61,5 prosenttia n-heptaania, 12,5 prosenttia tolueenia, 7,5 prosenttia etyylitetrakloridia, 12,5 prosenttia trikloorietyleeniä ja 6 prosenttia ksyleeniä (tilavuusprosentteina). 2.2.2.2. Testiseoksen levittäminen Puuvillakankaan (ISO 105 -standardin mukaisen) palaa liotetaan, kunnes se on läpeensä kyllästetty edellä 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella, ja kangas levitetään 10 sekunnin kuluessa 10 minuutin ajaksi näytteen ulkopinnalle paineessa 50 N/cm2, joka vastaa 14 × 14 mm:n testipintaan kohdistettua 100 N:n voimaa. Tämän 10 minuutin jakson aikana kangaspalaa on kyllästettävä uudelleen seoksella niin, että neste on koostumukseltaan jatkuvasti täysin sama määritellyn testiseoksen koostumuksen kanssa. Testiseoksen levittämisen aikana näytteeseen kohdistettua painetta voidaan tasauttaa, jotta se ei aiheuta näytteeseen säröjä. 2.2.2.3. Puhdistaminen Kun testiseos on levitetty näytteille, näytteiden annetaan kuivua ilmassa, ja ne pestään sitten kohdassa 2.3 (Liuotinaineiden sieto) määritellyllä liuoksella lämpötilassa 23 °C +- 5 °C. Sitten näytteet huuhdotaan huolellisesti tislatulla vedellä, joka saa sisältää enintään 0,2 prosenttia epäpuhtauksia lämpötilassa 23 °C +- 5 °C, ja näytteet pyyhitään pehmeällä kankaalla. 2.2.3. Tulokset 2.2.3.1. Ilmakehän aineiden sietotestin jälkeen näytteiden ulkopinnoissa ei saa esiintyä säröjä, naarmuja, lohkeilua eikä muodonmuutoksia, ja valon läpäisyn keskivaihtelu Δt = (T2 - T3)/T2, mitattuna kolmelta näytteeltä tämän liitteen lisäyksen 2 mukaisella menetelmällä, ei saa olla suurempi kuin (Δtm <= 0,020). 2.2.3.2. Kemiallisten aineiden sietotestin jälkeen näytteissä ei saa esiintyä jälkiä valovirran hajotukseen mahdollisesti vaikuttavista kemiallisista tahroista, ja valovirran hajotuksen keskivaihtelu Äd = (T5-T4)/T2 mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti ei saa olla enemmän kuin 0,020 (Ä dm <=0,020). 2.3. Liuotinaineiden ja hiilivetyjen sieto 2.3.1. Liuotinaineiden sieto Kolmen näytteen (linssien tai materiaalinäytteiden) ulkopinnat on lämmitettävä lämpötilaan 50 °C +- 5 °C ja upotettava sen jälkeen viiden minuutin ajaksi seokseen, jota pidetään lämpötilassa 23 °C +- 5 °C ja joka on koostumukseltaan seuraava: 99 osaa tislattua vettä, joka sisältää enintään 0,02 prosenttia epäpuhtauksia, ja yksi osa alkyyliaryylisulfonaattia. Testin lopuksi näytteet kuivataan lämpötilassa 50 °C +- 5 °C. Näytteiden pinta puhdistetaan kostealla kankaalla. 2.3.2. Hiilivetyjen sieto Kolmen näytteen ulkopintoja hierotaan kevyesti yhden minuutin ajan sellaisessa seoksessa kastellulla puuvillakankaalla, jonka koostumus on 70 prosenttia n-heptaania ja 30 prosenttia tolueenia (tilavuusprosentteina), ja sen jälkeen näytteiden annetaan kuivua ilmassa. 2.3.3. Tulokset Kun edellä esitetyt kaksi testiä on suoritettu peräkkäin, valon läpäisyn vaihtelun keskiarvo Ät = (T2 - T3)/T2, mitattuna kolmelta näytteeltä tämän liitteen lisäyksen 2 mukaisella menetelmällä, ei saa olla suurempi kuin 0,010 (Ä tm <= 0,010). 2.4. Mekaanisen rappeutumisen sieto 2.4.1. Mekaanisen rappeutumisen aikaansaava menetelmä Kolmen uuden näytteen (linssin) ulkopinnoille on suoritettava yhdenmukaisen mekaanisen rappeutumisen testi tämän liitteen lisäyksessä 3 määriteltyä menetelmää käyttäen. 2.4.2. Tulokset Tämän testin jälkeen valon läpäisyn vaihtelu: Ät = (T2-T3)/T2 ja hajotuksen vaihtelu: Äd = (T5-T4)/T2 on mitattava lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti edellä olevassa 2.2.4 kohdassa määritellyllä alueella. Kolmen näytteen keskiarvon on oltava sellainen, että: Ä tm <= 0,100; Ä dm <= 0,050. 2.5. Mahdollisten päällysteiden pysyvyyttä koskeva testi 2.5.1. Näytteen valmistelu Linssin päällysteen alueella oleva pinta, joka on kooltaan 20 mm × 20 mm, leikataan partaterällä tai neulalla ruudukoksi, jonka neliöt ovat kooltaan suunnilleen 2 mm × 2 mm. Terän tai neulan paineen on oltava riittävä ainakin päällysteen leikkaamiseksi. 2.5.2. Testin kuvaus Käytetään kiinnitysteippiä, jonka kiinnitysvoima on 2 N leveyssenttimetriä kohti +- 20 prosenttia tämän liitteen lisäyksessä 4 määritellyissä vakio-olosuhteissa mitattuna. Kiinnitysteippiä, jonka on oltava vähintään 25 mm leveä, painetaan vähintään viiden minuutin ajan 2.5.1 kohdassa määritellyn mukaisesti valmisteltua pintaa vasten. Tämän jälkeen kiinnitysteipin päätä kuormitetaan siten, että kohteena olevaan pintaan nähden kohtisuorassa oleva voima on sama kuin kyseiseen pintaan kohdistuva kiinnitysvoima. Sitten teippi vedetään irti vakionopeudella 1,5 m/s +- 0,2 m/s. 2.5.3. Tulokset Ruudutetulla alueella ei saa esiintyä mainittavia huononemia. Huononemat leikkauskohdissa neliöiden välillä tai viiltojen reunoilla sallitaan, jos huonontunutta aluetta ei ole enempää kuin 15 prosenttia ritiläpinnasta. 2.6. Muovimateriaalista valmistetulla linssillä varustetun täydellisen ajovalaisimen testit 2.6.1. Linssin pinnan mekaanisen rappeutumisen sieto 2.6.1.1. Testit Valaisinnäytteen nro 1 linssille on suoritettava edellä 2.4.1 kohdassa määritelty testi. 2.6.1.2. Tulokset Testin jälkeen ajovalaisimelle tämän säännön mukaisesti suoritettujen fotometristen mittausten tulokset saavat ylittää enintään 30 prosentilla pisteille B 50 L ja HV määritellyt enimmäisarvot ja alittaa enintään 10 prosentilla pisteelle 75 R määritellyt vähimmäisarvot (vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta kyseeseen tulevat pisteet B 50 R, HV ja 75 L). 2.6.2. Mahdollisten päällysteiden pysyvyyttä koskeva testi Valaisinnäytteen nro 2 linssille on suoritettava edellä 2.5. kohdassa määritelty testi. 3. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUS 3.1. Linssien valmistuksessa käytettyjen materiaalien osalta samaan sarjaan kuuluvat valaisimet katsotaan tämän säännön mukaisiksi, jos: 3.1.1. Kemiallisten aineiden sietotestin sekä liuotinaineiden ja hiilivetyjen sietotestin jälkeen näytteiden ulkopinnoissa ei ole paljain silmin havaittavissa säröjä, lohkeilua eikä muodonmuutoksia (ks. 2.2.2, 2.3.1 ja 2.3.2 kohta). 3.1.2. Edellä 2.6.1.1 kohdassa määritellyn testin jälkeen fotometriset arvot 2.6.1.2 kohdassa tarkoitetuissa mittauspisteissä ovat tässä säännössä vaatimustenmukaisuudelle määriteltyjen rajojen sisällä. 3.2. Jos testitulokset eivät täytä vaatimuksia, testit toistetaan toisella sattumanvaraisesti valitulla ajovalaisinnäytteellä. Liite 6 - Lisäys 1 HYVÄKSYNTÄTESTIEN AIKAJÄRJESTYS A. Muovimateriaaleille (tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitetuille linsseille tai materiaalinäytteille) suoritettavat testit >TAULUKON PAIKKA> B. Täydellisille valaisimille (jotka on toimitettu tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti) suoritettavat testit Taulukko B >TAULUKON PAIKKA> Liite 6 - Lisäys 2 VALON HAJOTUKSEN JA LÄPÄISYN MITTAUSMENETELMÄ 1. LAITTEET (ks. kuva) Kollimaattori K:n, jolla on puolihajoama β/2 = 17,4 × 10-4 rd, sädettä rajoittaa 6 mm:n aukolla varustettu himmennin DT, jota vasten näytteen alusta sijoitetaan. Konvergentti akromaattinen linssi L2, jonka pallopoikkeamat on korjattu, yhdistää himmentimen DT ilmaisimeen R; Linssi L2:n läpimitan on oltava sellainen, että linssi ei himmennä valoa, jonka näyte hajottaa keilaan, jonka puolihuippukulma on β/2 = 14°. Rengasmainen himmennin DD, jonka kulmat ovat α/2 = 1° ja α max/2 = 12°, sijoitetaan linssin L2 kuvapolttotasolle. Himmentimen läpinäkymätön keskiosa on tarpeen suoraan valonlähteestä tulevan valon eliminoimiseksi. Himmentimen keskiosa on voitava irrottaa valonsäteestä siten, että se palaa täsmälleen alkuperäiseen asentoonsa. Etäisyys L2 DT ja linssin L2 fokaalipituus F2 on valittava niin, että kuva DT peittää täysin ilmaisimen R. Kun alkutulovalovirtaan viitataan 1000 yksikkönä, kunkin lukeman absoluuttisen tarkkuuden on oltava parempi kuin 1 yksikkö. 2. MITTAUKSET >TAULUKON PAIKKA> >PIC FILE= "L_2001131FI.016001.EPS"> Liite 6 - Lisäys 3 SUIHKUTUSTESTAUSMENETELMÄ 1. TARKASTUSLAITTEISTO 1.1. Suihkutin Käytettävässä suihkuttimessa on oltava läpimitaltaan 1,3 mm:n suutin, joka mahdollistaa 0,24 +- 0,02 1:n nestevirran minuutissa käyttöpaineella 6,0 bar - 0, + 0,5 bar. Näissä käyttöolosuhteissa aikaansaatavan suihkun on oltava läpimitaltaan 170 mm +- 50 mm rappeutumiselle altistetulla pinnalla, joka on 380 mm +- 10 mm:n etäisyydellä suuttimesta. 1.2. Testiseos Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava: - silikahiekkaa, jonka kovuus on 7 Mohrin asteikolla, raekoko 0-0,2 mm ja jakauma lähes normaali kulmakertoimen ollessa 1,8-2, - vettä, jonka kovuus on enintään 205 g/m3 sellaisen seoksen osalta, jossa on 25 g hiekkaa vesilitraa kohti. 2. TESTI Valaisimien linssien ulkopinnat on altistettava kerran tai useammin edellä esitetyllä tavalla tuotetun hiekkasuihkun vaikutukselle. Suihku on suunnattava lähes kohtisuoraan testattavalle pinnalle. Rappeutuminen tarkistetaan yhden tai useamman lasinäytteen avulla, jotka on asetettu vertailun vuoksi testattavien linssien läheisyyteen. Seosta suihkutetaan, kunnes vaihtelu näytteen tai näytteiden aikaansaaman valon hajotuksessa on lisäyksessä 2 määritellyllä menetelmällä mitattuna sellainen, että: >VIITTAUS KAAVIOON> Sen tarkastamiseksi, että koko testattava pinta on tasaisesti rappeutunut, voidaan käyttää useita vertailunäytteitä. Liite 6 - Lisäys 4 KIINNITYSTEIPIN PYSYVYYSTESTI 1. TARKOITUS Tämän menetelmän avulla pystytään vakio-olosuhteissa määrittämään kiinnitysteipin lineaarinen kiinnitysvoima lasilevyyn nähden. 2. PERIAATE Mitataan voima, joka tarvitaan irrottamaan kiinnitysteippi lasilevystä 90°:n kulmassa. 3. MÄÄRITELLYT ILMAN OLOSUHTEET Ympäristön lämpötilan on oltava 23 °C +- 5 °C ja suhteellisen kosteuden 65 +- 15 prosenttia. 4. TESTIKAPPALEET Ennen testiä kiinnitysteipin näyterullaa on pidettävä 24 tunnin ajan määritellyissä ilman olosuhteissa (ks. 3 kohta edellä). Kustakin rullasta testataan viisi 400 mm:n pituista testikappaletta. Kyseiset testikappaleet otetaan rullasta, kun teipistä on irrotettu kolme ensimmäistä kierrosta. 5. MENETTELY Testi on suoritettava 3 kohdassa määritellyissä olosuhteissa. Viisi testikappaletta otetaan, kun teippiä rullataan auki rullan säteen suuntaisesti nopeudella, joka on noin 300 mm/s, ja tämän jälkeen kappaleet kiinnitetään 15 sekunnin kuluessa seuraavassa esitetyllä tavalla. Teippi kiinnitetään lasilevyyn portaattomasti sormen hienoisella pituussuuntaisella hankaavalla liikkeellä teippiä liiallisesti painamatta niin, että teipin ja lasilevyn väliin ei jää ilmakuplia. Kokoonpano jätetään määriteltyihin ilman olosuhteisiin 10 minuutin ajaksi. Testikappaletta irrotetaan noin 25 mm:n verran levystä testikappaleen akseliin nähden kohtisuorassa tasossa. Levy kiinnitetään paikalleen ja teipin irrallista päätä taivutetaan taaksepäin 90°:n kulmassa. Voimaa käytetään siten, että erottava viiva teipin ja levyn välillä on kohtisuorassa kyseiseen voimaan ja levyyn nähden. Teippiä vedetään sen irrottamiseksi nopeudella, joka on 300 mm/s +- 30 mm/s, ja tähän tarvittava voima merkitään muistiin. 6. TULOKSET Saadut viisi arvoa asetetaan järjestykseen ja mediaanin arvo on mittauksen tulos. Arvo ilmaistaan newtoneina teipin leveyssenttimetriä kohti. LIITE 7 Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset 1. YLEISTÄ 1.1. Tämän säännön mahdolliset mekaaniset ja geometriset vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia. 1.2. Fotometristen ominaisuuksien osalta sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa: 1.2.1. mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. Arvojen B 50 L (tai R) ja alueen III osalta poikkeamat saavat olla enintään: B 50 L (tai R): 0,2 luksia, vastaa 20:tä prosenttia 0,3 luksia, vastaa 30:tä prosenttia Alue III: 0,3 luksia, vastaa 20:tä prosenttia 0,45 luksia, vastaa 30:tä prosenttia. 1.2.2. tai jos 1.2.2.1. lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi 0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n ympyrä rajaa mittauskankaalle (etäisyys 25) pisteiden B 50 L (tai R) (sallittu toleranssi 0,1 luksia), 75 R (tai L), 50 V, 25 R ja 25 L ympärille, sekä lisäksi alueen IV koko sillä alueella, joka on enintään 22,5 cm viivojen 25 R ja 25 L yläpuolella, 1.2.2.2. ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax, valoteknisille arvoille saadaan + 20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja - 20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta missä tahansa tämän säännön 6.3.2 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä. Viitemerkkiä ei oteta huomioon. 1.2.3. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että sädekimpun akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 1°. 1.2.4. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua. 1.2.5. Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon. 1.2.6. Viitemerkkiä ei oteta huomioon. 1.3. Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä silloin, kun ajovalaisin on varustettu hehkulampulla, joka on säädetty A-värilämpötilalle. Vaaleankeltaista valoa säteilevän, värittömällä hehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometristen ominaisuuksien on täytettävä tähän sääntöön sisältyvät arvot kerrottuna 0,84:llä. 2. ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä ajovalaisinta. Ensimmäinen kahden valaisimen näyte merkitään A:ksi ja toinen B:ksi. 2.1. Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi 2.1.1. Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen kielteiset poikkeamat ovat: 2.1.1.1. näyte A A1: yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia A2: molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia siirrytään näytteeseen B 2.1.1.2. näyte B B1: molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia 2.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta täyttyvät. 2.2. Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi 2.2.1. tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat: 2.2.1.1. näyte A A3: yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia mutta enintään 30 prosenttia 2.2.1.2. näyte B B2: A2:n osalta yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia B3: A2:n osalta yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia mutta enintään 30 prosenttia 2.2.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta eivät täyty. 2.3. Hyväksynnän peruuttaminen Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 13 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat: 2.3.1. näyte A A4: yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia A5: molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia 2.3.2. näyte B B4: A2:n osalta yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia B5: A2:n osalta molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia B6: A2:n osalta yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin yli 30 prosenttia 2.3.3. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden A ja B osalta eivät täyty. 3. TOISTETTU NÄYTTEENOTTO Toistettu näytteenotto (kahdesta sellaisesta ajovalaisimesta koostuvat kolmas näyte C ja neljäs näyte D, jotka on valittu sen jälkeen valmistetusta erästä, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi) suoritetaan A3:n, B2:n ja B3:n osalta kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta. 3.1. Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi 3.1.1. Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat: 3.1.1.1. näyte C C1: yksi ajovalaisin 0 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia C2: molemmat ajovalaisimet yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia siirrytään näytteeseen D 3.1.1.2. näyte D D1: C2:n osalta molemmat ajovalaisimet 0 prosenttia 3.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta täyttyvät. 3.2. Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi 3.2.1. tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat: 3.2.1.1. näyte D D2: C2:n osalta yksi ajovalaisin yli 0 prosenttia mutta enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia 3.2.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta eivät täyty. 3.3. Hyväksynnän peruuttaminen Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 13 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat: 3.3.1. näyte C C3: yksi ajovalaisin enintään 20 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia C4: molemmat ajovalaisimet yli 20 prosenttia 3.3.2. näyte D D3: C2:n osalta yksi ajovalaisin 0 tai yli 0 prosenttia yksi ajovalaisin yli 20 prosenttia 3.3.3. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden C ja D osalta eivät täyty. 4. VALORAJAN PYSTYSUUNTAINEN SIIRTYMÄ Kun tarkastetaan lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää, sovelletaan seuraavaa menettelyä: Yksi näytettä A edustavista ajovalaisimista on tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen testattava liitteessä 5 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 5 olevan 2.2.2 kohdan syklin. Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Ar on enintään 1,5 mrad. Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen näytettä A edustava ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad. Jos kyseinen arvo 1,5 mrad näytteen A osalta ei kuitenkaan täyty, kaksi näytettä B edustavaa ajovalaisinta on testattava saman menettelyn mukaisesti, ja molempien näytteiden arvo Δr saa olla enintään 1,5 mrad. Kuva 1 >PIC FILE= "L_2001131FI.016701.EPS">