Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maiden ja Euroopan unionin (AKT-EU) välillä solmitun yleissopimuksen nojalla järjestettävä yhteiskokous - Päätöslauselma AKT-valtioiden ja Euroopan unionin suhteiden tulevaisuus



Virallinen lehti nro C 062 , 27/02/1997 s. 0019 - 0023



AFRIKAN, KARIBIAN JA TYYNENMEREN MAIDEN JA EUROOPAN UNIONIN VÄLILLÄ SOLMITUN YLEISSOPIMUKSEN NOJALLA JÄRJESTETTÄVÄ YHTEISKOKOUS (AKT-EU) PÄÄTÖSLAUSELMA () AKT-valtioiden ja Euroopan unionin suhteiden tulevaisuus AKT-EU-yhteiskokous, joka kokoontui Luxemburgissa 23. ja 26. syyskuuta 1996, ottaa huomioon mietinnön AKT-valtioiden ja EU:n suhteista tulevaisuudessa (AKT-EU 1793/96), ottaa huomioon 30. tammikuuta 3. helmikuuta 1995 pidetyssä kokouksessaan hyväksytyn nk. Dakarin toimintasuunnitelman (), ottaa huomioon heti 4. Lomén sopimuksen muuttamista koskevien neuvottelujen jälkeen 4. marraskuuta 1995 allekirjoitetun sopimuksen, A. ottaa huomioon, että 4. Lomén sopimuksen 366 artiklan mukaan neuvottelut AKT-valtioiden ja Euroopan yhteisöjen ja sen jäsenvaltioiden välisiä tulevia suhteita säätelevistä määräyksistä aloitetaan 18 kuukautta ennen sopimuksen umpeutumista eli 29. helmikuuta 2000, B. katsoo, että ottaen huomioon tarkasteltavana olevan aineiston ja kyseessä olevien etujen monimutkaisuuden sekä osapuolten suuren lukumäärän ja AKT-valtioiden valtion- ja hallitusten päämiesten suunniteltua tapaamista vuonna 1997 silmällä pitäen on sopivaa, että suhteiden jatkamiseen liittyvä keskustelu alkaa mahdollisimman aikaisin, C. ottaa huomioon, että poliitikkojen ja teknokraattien lisäksi myös työmarkkinaosapuolten, siviiliyhteiskunnan ja hallituksista riippumattomien järjestöjen edustajien, yliopistopiirien ja tutkimuslaitosten EU:n jäsenvaltioista ja AKT-maista olisi osallistuttava tähän keskusteluun, D. viittaa siihen, että EY:n sekä AKT-maiden kansojen demokraattisesti oikeutettuna instanssina yhteinen edustajakokous aikoo tärkeään osaan tulevien suhteiden uusiin suuntaviivoihin ja niiden muotoiluun liittyvän kannan muodostamisen foorumina sekä yleisen mielipiteen aktivoimisen foorumina, E. ottaa huomioon EU:n ulkopoliittiset tehtävät ja päämäärät turvallisuus- ja kehityspolitiikassa Maastrichtin sopimuksen B, C ja 130 u artiklan mukaan sekä ottaa huomioon EU:n identiteetin arvoyhteisönä, joka puolustaa ihmisoikeuksia ja oikeutta ihmisarvoiseen elämään, F. ottaa huomioon 4. Lomén sopimuksen solmimisen jälkeen suuresti muuttuneen kansainvälisen tilanteen, jolle on tunnusomaista kylmän sodan päättyminen, turvallisuus- ja talouspoliittisten painopisteiden siirtyminen, lisääntyneestä vapauttamisesta ja globalisoitumisesta johtuva kilpailun kiristyminen sekä jyrkkä taloudellinen rakennemuutos ja teknologian nopea ja mullistava kehitys erityisesti tietojenkäsittelyn ja tietoliikenteen aloilla, G. viittaa tämän mukanaan tuomiin mahdollisuuksiin ja riskeihin AKT-maille, joista muutamissa ovat taloudelliset ja poliittiset uudistukset edistyneet ilahduttavasti, vaikka tilanne monista niissä on edelleen epävarma, H. ottaa huomioon, että useammat kuin puolet AKT-maista kuuluvat maailman heikoimmin kehittyneisiin maihin ja että monella tapaa näkyvä sosiaalis-taloudellisen tilanteen huonontuminen johtuu ulkoisista ja sisäisistä tekijöistä ja että asianosaiset maat eivät pysty omin voimin parantamaan tilannetta, I. ottaa huomioon, että Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin rakennesopeutusohjelmat AKT-maiden talouksien "elvyttämiseksi" ovat pikemminkin pahentaneet sosiaalis-taloudellisia ongelmia: valtaosa väestöstä on joutunut kärsimään sosiaalialan määrärahojen supistuksista; valtiovallan asema on heikentynyt ja työttömyys ja köyhyys lisääntyneet, J. viittaa EY:n tulevaan laajenemiseen, johon liittyvät valtavat taloudelliset jännitteet saattavat johtaa painottamaan ulko- ja kehityspolitiikan intressejä uudella tavalla, K. ottaa huomioon, että mm. AKT-maiden riippuvuus pohjoisen maista, ostovoiman romahtaminen, velkojen kasvu, vaihtosuhteiden heikkeneminen ja EU:n tuettu vienti ovat vaarantaneet AKT-maiden itsenäisen kehityksen, L. viittaa tähänastisten Lomén sopimusten puitteissa tehdyn kehitysyhteistyön tuloksiin ja vastoinkäymisiin sekä julkisuudessa osittain vallitsevaan epäilyyn perinteisen kehitysavun tehokkuudesta ja mielekkyydestä, M. ottaa huomioon eräitä AKT-maita repivät sisäiset konfliktit ja sodat, joiden vuoksi väestö joutuu äärimmäiseen hätään ja jotka aiheuttavat pakolaisvirtoja ja uhkaavat naapurivaltioiden vakautta, N. ottaa huomioon, että Stabex- ja Sysmin-järjestelmistä huolimatta AKT-maiden nauttimat kauppaedut ovat murentuneet: AKT-maiden osuus Euroopan markkinoista on laskenut 7 %:sta (1975) 3,7 %:iin (1993) ja talouden yleismaailmallistuminen Maailman kauppajärjetön tuella uhkaa edelleen lisätä AKT-maiden ja erityisesti Afrikan maiden jäämistä toissijaiseen asemaan, O. ottaa huomioon EY:n ja AKT-maiden lukuisat yhteiset edut sekä yhteiset tehtävät maailmanlaajuisten ongelmien kohtaamisessa turvallisuuden ja vakauden, muuttoliikkeiden, ympäristöasioiden ja huumekaupan ja rikollisuuden vastaisessa taistelussa; 1. Ttoteaa, että kansainvälistä yhteistyötä hallitsee yhä enemmän turvallisuuskysymyksiin liittyvä talouspoliittinen ajattelu ja myös että yhä selvempi varaukseton vapauttamissuuntaus, jossa ei oteta lainkaan huomioon kansainvälisten kauppasuhteiden olemassaolevia tasapainosuhteita, syrjäyttää pohjoisen ja etelän välisen solidaarisuuden ajatusta; 2. Pitää tätä suuntausta, ottaen huomioon kaikki kyseessä olevat edut, uhkana rauhanomaiselle ja luottamukselliselle kansainväliselle yhteistyölle sekä epäedullisena tavoitteelle kaventaa pohjoisen ja etelän välistä kasvavaa hyvinvointikuilua; 3. Kehottaa hallitusten välisessä konferenssissa kokoontuvia jäsenvaltioita antamaan yhteistä ulkopolitiikkaa käsitellessään kehityspolitiikalle sille kuuluvan aseman ulkopolitiikassa lukuisien maiden kehittymättömyydestä kansainväliselle tilanteelle aiheutuvien uhkien vuoksi; 4. Vaatii jälleen kerran EKR:ien budjetointia niiden demokraattisen valvonnan takaamiseksi; 5. On siksi vakuuttunut, että myös 4. Lomén sopimuksen umpeuduttua helmikuussa 2000 on kehitysyhteistyön jatkaminen AKT-ryhmän maiden kanssa niiden aloittamien taloudellisten ja poliittisten uudistusten, taloudellisen elpymisen ja kestävän kehityksen tukemiseksi välttämätöntä, jotta mahdollistettaisiin niille rakenteellisten heikkouksien voittaminen ja kilpailukyvyn kasvu sekä varmistettaisiin niiden sosiaalis-taloudellisen kehityksen jatkuminen; 6. Korostaa niitä Lomén sopimuksen saavutuksia, jotka perustuvat pitkän tähtäimen laajaan ja tiiviiseen kumppanuuteen perustuvaan kehitysyhteistyöhön, jolla on voitu vaikuttaa merkittävästi vuoropuheluun pohjoisen ja etelän välillä ja kansojen väliseen ymmärrykseen; korostaa Lomén sopimuksella tuettuja edistysaskeleita demokratisoinnissa ja ihmisoikeuksien huomioon ottamisessa monissa AKT-maissa; puolustaa tämän yhteistyön jatkamista mukauttaen sitä uuden tilanteen asettamiin vaatimuksiin; 7. Kehottaa AKT-maiden ja EU:n poliittisesti vastuussa olevia aloittamaan suhteiden jatkamista koskevan yleisen keskustelun, johon osallistuvat kaikkien siviiliyhteiskunnan merkittävien ryhmien edustajat, työmarkkinaosapuolet, hallituksista riippumattomat järjestöt ja tutkimuslaitokset, jotta taataan, että kaikkien kehitysprosessin osapuolten edut otetaan huomioon enemmän; 8. Katsoo, että köyhyyden syyt ovat moninaiset useimpien Afrikan kansojen liian alhaiset tai olemattomat tulot, velan kasvu, rakennesopeutusohjelmat, maailmankaupan vapauttaminen ja että siksi olisi puututtava pikemminkin köyhyyden syihin kuin sen seurauksiin; 9. Vetoaa EU:n poliittisesti vastuussa oleviin sekä talouselämään ja mielipidejohtajiin, että nämä puolustaisivat julkisesti AKT-maiden kehitysyhteistyön merkitystä tehokkaalle taistelulle köyhyyttä vastaan sekä AKT-maiden kanssa yhteisiä etuja turvallisuuden, ympäristön ja talouden aloilla; 10. Pitää tarkoituksenmukaisena, koska osa EU:n kansalaisista on menettänyt luottamuksensa kehitysyhteistyön tehokkuuteen, että AKT-maiden poliittisesti vastuussa olevat tuovat esiin osana suhdetoimintaansa EU:ssa kansojensa kiinnostuksen kehitysyhteistyön jatkamiseen EU:n kanssa hankkiakseen siten tälle tärkeälle asialle poliittista tukea ja korostaakseen sitoumustaan tässä asiassa; 11. Korostaa Maastrichtin sopimukseen viitaten EU:n toimivaltaa yhteisön ulko- ja kehityspolitiikassa ja tähdentää jäsenvaltioiden yhteisen toiminnan merkitystä kansainvälisissä järjestöissä sekä kehitysyhteistyössä; korostaa monenvälisen kehitysavun etuja vastaanottajamaille, kun on kyse varsinaisten kehityspoliittisten tavoitteiden saavuttamisesta, riittävien varojen sitomisesta pitkällä aikavälillä ja toimenpiteiden johdonmukaisuudesta; 12. Kannattaa huomion kiinnittämistä kehitysyhteistyön välineitä määriteltäessä Lomén sopimuksen mukaisiin eri luokkiin kuuluvien AKT-maiden omaleimaisuuteen ja erikoispiirteisiin ottaen huomioon AKT-maiden erilaiset kehitystasot ja tarpeet sekä yksittäisten maiden alueellisen suuntautumisen; 13. Kannattaa mahdollisuutta hyväksyä AKT-valtioiden kanssa samalla kehitystasolla olevia AKT-alueen maita uusiksi Lomén sopimuksen jäseniksi, jotta voitaisiin kehittää Euroopan unionin kehitysyhteistyön koordinointia kokonaisuudessaan; 14. Korostaa uusien yhteistyövälineiden merkitystä, jotka tekevät mahdolliseksi välttää vanhentuneita tuotanto- ja markkinointirakenteita ja niiden aiheuttamia vääristymiä, ja siten helpottavat AKT-maissa tarvittavia rakennemuutoksia ja niiden asteittaista yhdentymistä maailmantalouteen; 15. Katsoo, että kehitysmaiden taloudelliset uudistukset on suunniteltava väestön valtaosan tarpeiden tyydyttämistä ja köyhyyden vastaista taistelua silmällä pitäen; 16. Katsoo, että on aihetta tutkia kriisien ehkäisemis- ja hallintamekanismeja, jotka mahdollistavat konfliktien välttämisen tai ainakin niiden rajoittamisen; viittaa tässä yhteydessä poliittisen toimimattomuuden raskaisiin seurauksiin ja kustannuksiin; 17. Pitää Euroopan toimielinten ja AKT-valtioiden läheisemmän suhteen kehittymistä välttämättömänä, jotta ne voisivat tutustua paremmin toistensa lainsäädäntöjärjestelmiin ja vertailla niitä, varsinkin oikeuslaitoksen osalta, koska sen toiminnan puutteellisuus johtaa rankaisemattomuuteen ja turvattomuuteen, jotka ovat ensisijaisia yhteenottojen syitä; 18. Kehottaa jäsenvaltioita ja AKT-maita toimimaan tiiviissä yhteistyössä sellaisten lainsäädännöllisten välineiden täytäntöönpanemiseksi, jotka mahdollistavat yhteensovitetun ja johdonmukaisen taistelun huumeita ja rikollisuutta vastaan noudattaen kuitenkin toissijaisuusperiaatetta; 19. On sitä mieltä, että edistyvän demokratisoinnin ja markkinatalouden perusperiaatteiden käyttöön ottamisen myötä yhteisymmärrys valtion roolista ja tehtävistä suhteessa yhteiskuntaan ja talouselämään on välttämätöntä ja että epäonnistumiset kehitysyhteistyössä johtuvat osittain tehokkaan kehitysyhteistyön institutionaalisten ja hallinnollisten edellytysten puuttumisesta; kannattaa siksi voimakkaampia ponnisteluja toimintakykyisten instituutioiden ja pätevän hallinnon rakentamiseksi ja oikeudellisen, taloudellisen ja rahoituksellisen kehyksen luomiseksi myös yksityisille aloitteille; 20. On sitä mieltä, että IV:ttä Lomén sopimusta seuraava sopimus olisi muotoiltava niin, että se sallii rahoitus- ja teknisen yhteistyön siirtämisen entistä enemmän muille kuin keskushallinnon elimille ja että siinä jätetään yhteistyön täytäntöönpano yhä enemmän hajautetuille elimille, kuten alueellisille ja paikallisille viranomaisille, valtioista riippumattomille järjestöille, osuuskunnille, eturyhmille, kirkoille ja oppi- ja tutkimuslaitoksille; 21. Pitää tärkeänä, että kehitysyhteistyö vahvistaa ensisijaisesti kumppanuusmaan kykyä täyttää tehtävänsä toimeentulon turvaamiseksi ravinnon, terveyden ja koulutuksen suhteen, jotta voitaisiin taistella köyhyyden seurauksia ja sosiaalista epäoikeudenmukaisuutta vastaan; 22. Pyytää, että IV:ttä Lomén sopimusta seuraava sopimus muotoillaan niin, että eri alojen yhteistyö suunnataan entistä enemmän köyhyyden vastaiseen taisteluun, joka on ensisijainen tavoite, ja että heikoimmassa asemassa olevat ryhmät naiset, lapset, vanhukset, vammaiset, pakolaiset ja etniset vähemmistöt otetaan siksi huomioon aivan erityisesti; 23. Korostaa kulttuurin edistämisen tärkeyttä sekä osana oppivelvollisuutta että myös kaikessa yhteiskunnallisessa toiminnassa, niin että tehdään mahdolliseksi kansojen välinen yhdentyminen rodullisia, etnisiä ja ilmaisullisia eroja kunnioittaen; 24. Pitää välttämättömänä sellaisten opetus- ja koulutustoimien täytäntöönpanoa ja yhdenmukaistamista, jotka ulottuvat oppivelvollisuuskoulusta erikoistumisasteille asti; 25. Korostaa, että on tärkeää kehittää uusia terveydenhoidon rakenteita, ja edistää sellaisten tutkimuslaitosten välistä yhteistyötä, joiden tehtävänä on tutkia ennen kaikkea tarttuvia tauteja, kuten AIDS:ia ja malariaa, jotka leviävät valitettavasti tällä hetkellä hyvin nopeasti; 26. Kehottaa AKT-valtioita määrittämään, millaisille ympäristön suojelemiseen ja huomioon ottamiseen tähtääville toimenpiteille ne haluavat antaa omilla alueillaan etusijan; 27. On sitä mieltä, että tulevassa sopimuksessa on syytä varmistaa kehityksen pääasiallisten toimijoiden, siviiliyhteiskunnan johtavien voimien, ja yksityisen sektorin voimakkaampi osallistuminen ja rohkaista pienten ja keskisuurten yritysten perustamista ja kehittämistä; suosittelee siksi tarkoituksenmukaisten varojen varaamista yksityisten aloitteiden tukemiseen; 28. Korostaa kuitenkin myös sitä, ettei voimistuva keskittyminen yksityisten yritysten tukemiseen AKT-EU-yhteistyössä saa tapahtua köyhyyden vastaisen taistelun ja koko väestön yhteiskunnallisten oikeuksien tyydyttämisen kustannuksella, ja ettei myöskään saa unohtaa sitä, että yksityisen sektorin edistämisen tavoitteena on oltava koko väestön elinolojen parantaminen ja että siinä on otettava asianmukaisesti huomioon yheiskunnallisen tasa-arvon, ekologian ja kestävän taloudellisen kehityksen perusperiaatteet; 29. Vahvistaa, että ottaen huomioon entistä voimakkaamman säännöstelyn purkamisen on edistettävä entisestään kauppavaihtoa, siten että AKT-maiden tuotteiden ensisijainen pääsy markkinoille säilyy mahdollisimman pitkään, ja samalla vahvistetaan niiden kilpailukykyä ja edistetään niiden viennin monipuolistamista ja uusien markkinoiden avaamista; 30. Korostaa jälleen, ettei IV:ttä Lomén sopimusta seuraava yleissopimus saisi ainoastaan perustua olemassa oleviin toimielimiin ja välineisiin, erityisesti niihin, joita sovelletaan tiettyihin perushyödykkeisiin, vaan että siinä olisi myös pyrittävä varmistamaan niiden tehokas toimivuus ja täytäntöönpano, koska useiden AKT-valtioiden sosiaalis-taloudellisen kehityksen jatkuminen riippuu edelleen rakaisevasti kyseisistä välineistä; 31. Viittaa alueellisen yhteistyön valtaviin mahdollisuuksiin voimavarojen rajoja ylittävässä hyödyntämisessä, markkinoiden laajentamisessa, komparatiivisten etujen esiin saamisessa ja nivoutumisessa maailmantalouteen; kehottaa siksi tukemaan tulevassa sopimuksessa voimakkaammin alueellista yhteistyötä; 32. On sitä mieltä, että kehitysyhteistyön tehokkuudella tulisi olla tulevaisuudessa vielä tärkeämpi osa kuin tähän asti ja että toisaalta ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion demokratian periaatteiden sekä myös vastuullisen ja avoimen julkisen hallinnon ("good governance") huomioon ottaminen ovat tämän välttämättömiä edellytyksiä; vaatii toisaalta, että varat varataan ensisijaisesti sellaisiin toimenpiteisiin, joilla on kiistattomasti positiivisia sosiaalis-taloudellisia vaikutuksia; pitää tulevien hankkeiden tehokkuuden lisäämisen kannalta välttämättömänä toteutettujen hankkeiden järjestelmällistä arviointia ja arviointien julkaisemista; 33. On sitä mieltä, että ilman velkojen mitätöintiä ei ainakaan vähiten kehittyneissä AKT-maissa ole niiden sosiaalis-taloudellisen tilanteen pysyvä paraneminen mahdollista ja kehottaa siksi EU:n jäsenvaltioiden hallituksia huojentamaan kahdenvälisissä sopimuksissa näiden maiden valtion velkoja ja kannustamaan monenvälisiä rahoituslaitoksia myös suostumaan velkojen mitätöintiin ja pyrkimään helpottamaan myös muiden AKT-maiden valtion velkoja; 34. Asettaa työryhmän, joka seuraa AKT-valtioiden ja EU:n välisiä tulevia suhteita koskevien neuvottelujen valmistelutöitä sekä itse neuvotteluja; muistuttaa tässä 28. syyskuuta 1995 antamastaan päätöslauselmasta (); 35. Kehottaa puheenjohtajiaan välittämään tämän päätöslauselman ja siihen liittyvän mietinnön AKT-EU-neuvostolle, neuvostolle ja Euroopan unionin komissiolle sekä Euroopan unionin jäsenvaltioiden parlamenteille.