49. kehottaa EU:n jäsenvaltioita tutkimaan vientiluottolaitostensa myöntämien luottojen erittäin ongelmal-
lista vaikutusta rauhaan, turvallisuuteen ja kehitykseen kolmansissa maissa ja pyytää kaikkia jäsenval-tioita antamaan yksityiskohtaiset tiedot aseidenvientiin annetuista luotoista, jotka joidenkin arvioidenmukaan muodostavat noin 20 prosenttia kaikista myönnetyistä vientiluotoista ja joissain jäsenvaltioissajopa 50 prosenttia tai enemmän, ja pyytää jäsenvaltioita erityisesti sitoutumaan pidättymään myöntä-
mästä luottoja aseidenvientiin tulevaisuudessa;
50. kehottaa yhteispuheenjohtajiaan välittämään tämän päätöslauselman AKT-EU-neuvostolle, Euroopan
komissiolle, jäsenvaltioiden parlamenteille, YK:n pääsihteerille, pienaseita ja kevyitä aseita käsittelevälleparlamentaariselle foorumille, parlamenttien välisen liiton yleiskokoukselle, Yhdysvaltain kongressille ja
panafrikkalaiselle parlamentille.
PÄÄTÖSLAUSELMA (1)
vesikysymyksistä kehitysmaissa
AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous, joka
— kokoontui Bridgetownissa (Barbados) 20.-23. marraskuuta 2006,
— ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 177, 178, 179, 180, 181 ja 181 a artiklan,
— ottaa huomioon Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen ja erityisesti
sen 32 artiklan, jossa tunnustetaan tarve parantaa AKT-valtioiden luonnonvarojen ja etenkin energia-varojen käyttöä,
— ottaa huomioon neljännen Meksikossa 16.-22. maaliskuuta 2006 pidetyn maailman vesifoorumin
tulokset,
— ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssissa Rio de Janeirossa
vuonna 1992 hyväksytyn Agenda 21:n ja etenkin sen luvun 18,
— ottaa huomioon YK:n vuosituhannen julistuksen ja vuosituhannen kehitystavoitteet sekä YK:n vuositu-
hathankkeen vesihuollon ja jätevesihuollon kysymyksiä käsittelevän ryhmän ”terveys, ihmisarvo ja
kehitys —kuinka ne saavutetaan?” -nimisen loppuraportin (2005),
— ottaa huomioon Johannesburgissa 26. elokuuta-4. syyskuuta 2002 järjestetyssä kestävän kehityksen
huippukokouksessa hyväksytyn poliittisen julistuksen, jossa YK:n vuosituhannen kehitystavoitteidensaavuttamiseksi määritellään ensisijaiset toimet viidellä keskeisellä alalla, joita ovat: vesihuolto ja jäteve-denpuhdistus, energia, terveys, maatalous ja luonnon monimuotoisuus,
— ottaa huomioon Kööpenhaminassa pidetyn sosiaalisen kehityksen huippukokouksen (1995) julistuksen
puhtaan veden saannista ja jäteveden puhdistuksesta köyhyyden vähentämiseksi,
— ottaa huomioon makeaa vettä käsitelleen Bonnin kansainvälisen konferenssin (2001),
— ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien Mar del Platassa järjestetyn (1977) vesikysymyksiä käsitte-
levän konferenssin sekä vesivarojen arviointia ja käyttöä koskevan toimintaohjelman,
— ottaa huomioon New Delhissä pidetyn (1990) maailmanlaajuisen kuulemisen, joka käsitteli puhtaan
veden jakelua ja asianmukaisten välineiden käyttöönottamista jätteiden poistoon,
— ottaa huomioon Afrikan yhtenäisyysjärjestön 37. huippukokouksessa hyväksytyn puiteasiakirjan, jonka
mukaan NEPADin (uusi kumppanuus Afrikan kehittämiseksi) kymmenestä tavoitteesta yhdeksäs oninfrastruktuurien parantaminen, tieto- ja viestintätekniikan (TVT), energian, kuljetusten, vesihuollon japuhtaanapidon infrastruktuurit mukaan luettuina,30.12.2006 C 330/31 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous hyväksyi päätöslauselman 23. marraskuuta 2006 Bridgetow-
nissa (Barbados).
— ottaa huomioon Euroopan parlamentin 4. syyskuuta 2003 antaman päätöslauselman Vesihuolto kehi-
tysmaissa ja EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan painopisteet (P5_TA(2003)0377),
— ottaa huomioon Johannesburgin kestävän kehityksen huippukokouksessa vuonna 2002 käynnistetyn
EU:n vesialoitteen,
— ottaa huomioon vuonna 2004 käynnistetyn vesialan AKT-EU:n välineen,
— ottaa huomioon Kiotossa maaliskuussa 2003 järjestetyssä kolmannessa Maailman vesifoorumissa
esitetyn vesihuollon rahoitusta koskevan raportin,
— ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien 9. maaliskuuta 2006 esitetyn ”vesi, jaettu vastuu”
-nimisen raportin vesivarojen kehittämisestä,
— ottaa huomioon sosiaali- ja ympäristöasioiden valiokunnan mietinnön (AKT-EU 3916/lopullinen),
A. ottaa huomioon arviot siitä, että 1,1 miljardilla ihmisellä ei ole riittävästi puhdasta juomavettä saatavil-
laan ja 2,6 miljardilla ihmisellä ei ole asianmukaista viemäröintiä (WHO/UNICEF JMP 2004) (1),
B. ottaa huomioon, että vuonna 2015 väestönkasvun seurauksena 1,1 miljardilla ihmisellä ei ole puhdasta
juomavettä saatavillaan ja 2,6 miljardilla ihmisellä ei ole asianmukaista viemäröintiä, ja tästä väestöstä
afrikkalaisia on mainitsemisjärjestyksessä 400 ja 410 miljoonaa; ottaa huomioon, että puhtaan juoma-
veden tarve vain kasvaa, sillä vuoteen 2050 mennessä maapallon väestö on yli 9 miljardia henkeä,
C. katsoo, että veden merkitys yhteiskunnallisen ja taloudellisen kehityksen kannalta on sanomattakin
selvä, sillä vesi on tärkeässä osassa tuotannossa, sillä on ratkaiseva merkitys maataloudessa, kalastuk-sessa, terveydenhuollossa, teollisuudessa, ekosysteemien ja luonnon monimuotoisuuden suojelussa sekäkaikissa ihmisen hyvinvointiin tähtäävissä kulutuksen muodoissa,
D. ottaa huomioon, että puhtaan juomaveden saanti on eräs ihmisen perusoikeuksista, joka on vahvistettu
yhteiskunnallisia, taloudellisia ja kulttuuriin liittyviä oikeuksia koskevissa kansainvälisissä sopimuksissa;
katsoo, että vesi on välttämätöntä elämän ja hyvinvoinnin kannalta, eikä sitä voida pitää pelkkänäkauppatavarana, vaan se on myös sosiaalinen hyödyke,
E. ottaa huomioon, että vesihuolto ja jätevedenpuhdistus ovat vuosituhannenkehitystavoitteiden keskeisiä
kysymyksiä, jotka liittyvät useaan eri alaan ja että niiden asianmukainen ratkaiseminen on keskeistävuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi,
F. katsoo, että missään köyhyyden vähentämistä koskevassa strategiassa ei voida sivuuttaa väestön välttä-
mätöntä veden tarvetta tai tarvetta taata tämän oleellisen luonnonvaran oikeudenmukainen ja kestävä
hoito koko yhteiskunnan etujen mukaisesti,
G. katsoo, että ekologisesti kestävän jätevesihuollon edistäminen takaa puhtaan veden saannin sekä
mahdollistaa maatalousmaan tuottavuuden elintarviketuotantoa varten; ottaa huomioon, että vuositu-hannen kehitystavoitteissa vesi tunnustetaan ratkaisevan tärkeäksi ympäristöä koskevan tavoitteenkannalta,
H. ottaa huomioon, että useat sairaudet johtuvat puhtaan juomaveden riittämättömästä saannista ja jäte-
veden puhdistuksen puutteellisuudesta; ottaa huomioon, että puutteelliseen hygieniaan liittyvät infektiot
ja väestöön kohdistuvat terveysriskit ovat yleisiä Afrikassa ja että ne johtuvat pääosin vesilähteiden saas-tumisesta, veden kestämättömästä käytöstä tai eräistä epähygieenisistä toimintatavoista,
I. ottaa huomioon, että maailman vesivarat ovat jakautuneet epätasaisesti: maailman makeasta vedestä
60 prosenttia on yhdeksän maan alueella (Brasilia, Venäjän federaatio, Kanada, Indonesia, Kiina,Kolumbia, Yhdysvallat, Peru ja Intia), makean veden puutteesta kärsivät etenkin saaret, pienet maat ja
kuivuudesta kärsivät maat (esimerkiksi Israel, Libya, Kap Verde, Djibouti, Kuwait),30.12.2006 C 330/32 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) http://www.wssinfo.org.
J. ottaa huomioon, että kolme neljästä maasta, jotka ovat usein poliittisesti, kulttuurisesti ja taloudellisesti
erilaisia, ovat samojen kansainvälisten jokien varrella ja että mikäli veden järkevästä ja oikeudenmukai-sesti jakamisesta ei päästä sopuun, vedestä, elämän lähteestä, tulee mahdollinen levottomuuksien ja kiis-tojen lähde, ja nämä erimielisyydet voivat kärjistyä selkkauksiksi,
K. ottaa huomioon, että Afrikan ja Aasian maissa veden saanti riippuu lukuisista kausivaihteluista sekä
kuivuus- ja tulvajaksoista ja että eräiden rannikko- ja saarivaltioiden ongelmana on, että suolainen vesitäyttää makeat pohjavesivarastot,
L. ottaa huomioon, että kuivuus johtuu usein maaperän huonosta käytöstä, liiallisesta laiduntamisesta,
metsien hävittämisestä ja kestämättömistä suurista keinokasteluhankkeista,
M. katsoo, että parhaillaan käynnissä olevat väestönkasvua, kaupungistumista, ilmastonmuutosta, ympä-
ristöä ja talouden rakennetta koskevat kehitykset asettavat suuria haasteita vesihuollolle kehitysmaissa,etenkin Sahelin alueella sijaitsevissa valtioissa,
N. ottaa huomioon, että tuottavuuteen keskittyvä tehomaatalous kuluttaa keinokasteluun noin
70 prosenttia makeasta vedestä, ja tästä hukkaprosentti on 40; katsoo, että parantamalla kaikkien
ruokatarpeiden kattamiseksi riittämättömien sateiden kompensoimiseksi tarvittavia peltojen kastelute-
kniikoita voitaisiin säästää huomattavia määriä vettä ja lisätä maataloustuotantoa,
O. ottaa huomioon, että aliravitun väestön puolittamista koskevan vuosituhannen kehitystavoitteen saavut-
tamiseksi ravintoon käytettävän vesimäärän on lisäännyttävä 50 prosentilla seuraavan kymmenenvuoden aikana,
P. ottaa huomioon, että useilla Afrikan maaseutualueilla väestöllä ei ole kaivoja, puhdasta juomavesiläh-
dettä tai sadevesisäiliöitä, eikä asunnoista ei ole yhteyttä talousvesiverkkoon,
Q. katsoo, että asianmukaisen jätevesihuollon tekniikoiden kehittäminen ja edistäminen, strategioiden
toteuttaminen paikallisten rahoitusvarojen käyttämiseksi ja EU:n osallistuminen mahdollistavat sen, ettäpaikallisella tasolla kestävää jätevesihuoltoa voidaan tehostaa seuraavan vuosikymmenen aikana,
R. katsoo, että rahoitusvarojen riittämättömyys infrastruktuurien nykyaikaistamiseen sekä nykyisten lait-
teistojen ylläpitämiseen ja huoltamiseen johtaa väistämättä vesipalvelujen huononemiseen ja siihen, ettäköyhä väestö etenkin esikaupunkialueilla ei pääse niistä osalliseksi niiden kalleuden vuoksi,
S. katsoo, että järkevä vesihuolto edellyttää paikallisen väestön osallistumista —huomioon olisi otettava
erityisesti naisten merkittävä asema vesihuollossa —kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla, ja
myös asianmukaista hinnoittelua, jotta voidaan varmistaa kaikille veden saatavuus perustarpeiden täyt-tämiseksi ja taata veden käytön tehokkuus vastuullistamalla käyttäjiä,
T. ottaa huomioon, että kehitysmaissa hallitukset eivät kykene asettamaan veden hintaa siten, että se
vastaisi vedenjakelun kuluja,
U. katsoo, että teknisten ja rahoitusta koskevien välineiden sekä henkilöstön riittämättömyys on syynä
vesivarojen ja vesipalvelujen huonoon hoitoon,
V. katsoo, että vesivarojen hoidon yksityistämiseen tähtäävät politiikat ja julkisten palvelujen vapautta-
minen ovat syventäneet eteläisten maiden ulkomaanvelkaantumisprosessia ja että näiden maiden käytet-tävissä olevat varat menevät velan takaisinmaksuun kestävän kehityksen, puhtaan juomaveden saata-
vuuden, koulutuksen, terveydenhuollon, asumisen ja energian takaamisen sijasta,
W. ottaa huomioon, että yksityisen sektorin osallistuminen vesi- ja jätevesihuoltoon on edelleen vähäistä
kehitysmaissa,
X. ottaa huomioon, että yksityisen sektorin osallistuminen vesipalveluihin on edelleen kiistanalaista, koska
yleinen, syrjimätön vedenkäyttö pitäisi katsoa oikeudeksi; katsoo kuitenkin, että yksityisen sektorin
osallistuminen voi joissakin tapauksissa antaa taloudellisen ja hallinnollisen panoksen vesipalveluille ja
tuottaa uusia tekniikoita ja taitoja,30.12.2006 C 330/33 Euroopan unionin virallinen lehti FI
Y. katsoo, että suurimmassa osassa kehitysmaita vesi- ja hygieniakysymyksiin ja jäteveden huoltoon
todella halutaan kiinnittää huomiota kansallisissa kehityspolitiikoissa ja strategioissa (hajauttaminen,köyhyyden torjuminen, vesivarojen integroitu hoito …) ja että niissä on käynnistetty aloitteita vesi-
huollon ja jätevesihuollon rahoittamiseksi (EU, NEPAD, Afrikan kehityspankki (AfDB), AMCOW, jne.),
Z. ottaa huomioon, että vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi aloitteita on käynnistetty EU:n
tasolla, eritoten vesialan AKT-EU-väline, jolla rahoitusvajetta koskevan kysymyksen aktiivisella käsitte-
lyllä pyritään parantamaan AKT-maiden heikoimmassa asemassa olevien väestöjen juomaveden ja jäte-vesihuollon saatavuutta,
AA. ottaa huomioon, että Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot tukevat vuosittain 1,4 miljardilla eurolla vesi-
huoltoa ja jätevedenpuhdistusta, mikä tekee siitä tämän sektorin suurimman avunantajan maailmassa,ja että tätä rahoitusta on käytettävä vahvistamaan julkista sektoria, jonka on varmistettava veden saanti,
AB. ottaa huomioon, että EU:n vesialoitteella pyritään strategisten alueellisten kumppanuuksien avulla,
joissa mukana ovat kaikki asianomaiset toimijat, eli hallitukset, kansalaisyhteiskunta, paikalliset viran-omaiset ja yksityinen sektori, kasvattamaan kansainvälistä toimintaa juomavettä ja jätevesihuoltoakoskevien vuosituhannen kehitystavoitteiden ja Johannesburgin kestävän kehityksen huippukokouksentavoitteiden saavuttamiseksi,
1. korostaa jälleen, että juomaveden saanti ilman syrjintää on kaikkien perusoikeus ja katsoo, että kehitys-
yhteistyöpolitiikoissa ja -strategioissa sekä köyhyyden vähentämisessä olisi otettava huomioon etenkin
kaikista heikoimmassa asemassa olevien väestöjen välttämätön veden tarve sekä tarve taata vesivarojenoikeudenmukainen ja kestävä hoito koko yhteiskunnan etujen mukaisesti;
2. kehottaa AKT-maita käynnistämään maataloutta koskevia strategioita ja maatalouspolitiikkaa, jotka
suosivat huomattavia määriä vettä säästäviä kastelutekniikoita, sekä nostamaan ensisijaiseksi vesi-huollon, jonka avulla ne voivat saada aikaan kestävän elintarviketurvan;
3. suosittelee, että AKT-maat kehittävät uusia veden tuotannon ja kulutuksen tapoja, jotka perustuvat vesi-
varojen kestävään ja integroituun hoitoon, jossa otetaan huomioon veden yhteiskunnallis-taloudellinenulottuvuus ja joilla korostetaan paikallisten rahoitusvarojen käyttöön perustuvaa luonnonmukaistaviljelyä, asianmukaisten tekniikoiden edistämistä sekä kaikkien toimijoiden osallistumista;
4. kehottaa EU:ta kiinnittämään erityistä huomiota AKT-maihin, jotka kärsivät vakavasta vesipulasta,
kuivuudesta ja nälästä, sekä lisäämään myönnettäviä määrärahoja;
5. tunnustaa, että veden yksityistäminen kehitysmaissa on edelleen erittäin herkkä ja kiistanalainen aihe,
jota olisi käsiteltävä sen mukaisesti; vaatii, että vesivarojen hoidon yksityistämiseen tähtäävissä politii-
koissa ja julkisten palvelujen vapauttamisessa AKT-maissa käsitellään johdonmukaisesti sosiaalistavastuuta ja huolehditaan kohtuuhintaisesta ja kasvavasta vesi- ja jätevesihuollosta, erityisesti kaikkeinköyhimmälle kansanosalle ja periaatteesta, jonka mukaan kaikille tasavertainen mahdollisuus käyttäävettä pitäisi ymmärtää oikeudeksi;
6. kehottaa kansainvälistä yhteisöä lopettamaan kahdenvälisten ja monenvälisten neuvottelujen yhteydessä
ja kansainvälisten rahoituslaitosten kautta tapahtuvan kehitysmaiden painostamisen vapauttamaan
vedentuotantoteollisuutensa, mikä on haitaksi kyseisten maiden alan julkisille palveluille;
7. muistuttaa, että vaikka vesihuolto ja jätevedenhuolto koskettavat useita eri aloja, niitä ei ole vieläkään
asianmukaisesti sisällytetty muilla niihin liittyvillä aloilla totutettaviin kehitystoimiin, kuten maatalou-teen, teollisuuteen, terveydenhuoltoon, koulutukseen, metsätalouteen ja ympäristöön;
8. panee merkille, että vesivarat vähenevät ilmastonmuutoksen takia ja muistuttaa, että veden ekosystee-
mien dynaaminen hoito on oleellista ilmastonmuutoksen kielteisen vaikutuksen torjumiseksi ja sen
lieventämiseksi;30.12.2006 C 330/34 Euroopan unionin virallinen lehti FI
9. muistuttaa, että tietoisuuden lisääminen kestävistä vesihuollon käytännöistä on oleellista vesivarojen
takaamiseksi seuraaville sukupolville, elintarviketurvan lisäämiseksi ja väestön hygienia- ja saniteetti-käyttäytymisen parantamiseksi;
10. kehottaa integroituun vesivarojen hoitoon, jossa kaikki oikeutetut käyttömuodot ja vaatimukset otetaan
huomioon niin, että painotetaan maan- ja vedenkäyttöön, vesistöalueiden ylä- ja alajuoksuun, rannik-
koalueiden hallinnointiin sekä pinta- ja pohjaveden hallintaan liittyvien näkökohtien integrointia;
11. tunnustaa, että sukupuolella ja kulttuurilla on merkitystä vedensaannin ja jätevedenhuollon kehittämi-
sessä ja muistuttaa, että kaikki toimintatavat ja ratkaisut on mukautettava paikalliseen kulttuuriin jasukupuolirooleihin;
12. huomauttaa, että siirtyminen vesivarojen kestävään saatavuuteen ja hoitoon kehitysmaissa edellyttää
vahvaa poliittista sitoutumista, avoimuutta ja asianosaisten osallistumista;
13. muistuttaa, että on tärkeää kehittää vastuullista veden käyttöä, mikä merkitsee siirtymistä tarjontaan
keskittyvästä vesihuollosta kysyntään painottuvaan vesihuoltoon;
14. katsoo, että julkisviranomaisten pitäisi säilyttää asemansa vesivarojen hallinnoijana taaten veden
saannin kaikille ja varmistaen hinnoittelun julkisuuden ja avoimuuden;
15. katsoo, että HIPC-aloitteen puitteissa käyttöön otetuilla rahoitusvaroilla olisi rahoitettava elintärkeitä
veden saannin, jätevesihuollon, koulutuksen ja terveydenhuollon aloja;
16. kehottaa EU:ta ja AKT-maita perustamaan uusia rahoitusvälineitä, kuten paikallisia, kansallisia, alueel-
lisia ja mantereen laajuisia rahastoja vesipolitiikan ja nykyisten yksityisten ja julkisten rahoitusvälineidentueksi;
17. kehottaa EU:ta jatkamaan AKT-maiden kestävän vedensaannin hyväksi käynnistämiä aloitteitaan ja teke-
mään vesihuollosta ensiarvoisen tärkeän painopistealueen, jonka avulla AKT-maat kykenevät vähentä-mään vesipulasta eniten kärsivien maiden rakenteellista haavoittuvuutta;
18. kehottaa EU:n ja AKT-maiden vesi- ja jätevesihuoltoa koskevan yhteistyön potentiaalin vahvistamista;
kehottaa AKT-maita antamaan kehitysstrategioissaan ja -suunnitelmissaan suuremman painon vesi- ja
jätevesihuollolle ja kehottaa EU:ta vastaamaan koordinoidusti mekanismeilla, kuten EU:n vesialoite,
AKT:n ja EU:n vesiväline ja komission sekä jäsenvaltioiden kehitysapuohjelmat;
19. kehottaa Euroopan unionia tukemaan vesistöjä ja jokien häviämistä tasankoalueilla koskevaa tutki-
musta, koska kyseinen ilmiö voi johtaa suoalueiden muodostumiseen sekä siihen, että 50 prosenttiavesivaroista haihtuvat ja jokikalojen jodinsaanti vähenee, mikä puolestaan voi johtaa jodinsaannin vähe-
nemiseen väestön ja erityisesti lasten keskuudessa;
20. kehottaa komissiota tekemään AKT:n ja EU:n vesivälineen ja sillä rahoitettujen hankkeiden arvioinnin
sen määrittelemiseksi, onko tällä alalla varattava erityisrahoitusta uusille aloitteille kymmenennenEKR:n puitteissa;
21. tunnustaa, että rahoitusvaroja on lisättävä huomattavasti infrastruktuurien uudistamiseksi sekä
nykyisten vesi- ja jätevesihuollon laitteistojen ylläpitämiseksi ja huoltamiseksi, jotta vesipalveluja
voidaan parantaa ja jotta niistä voi hyötyä suuri osa väestöstä, joka ei kykene maksamaan vesipalvelujen
korkeita hintoja;
22. muistuttaa, että EU:n vesialoitteen päätavoitteet ovat vahvistaa poliittista sitoumusta vesi- ja jätevesi-
huoltoon ja tehostaa vesivarojen hallintaa vuoropuhelulla kaikkien sidosryhmien kanssa, mukaan luet-tuna kansalaisyhteiskunta sekä julkinen ja yksityinen sektori, edistäen kysyntään perustuvaa lähestymis-
tapaa ja avustajien vastausten koordinointia; kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota lisäämään tukeaan ja
osallisuuttaan kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi;30.12.2006 C 330/35 Euroopan unionin virallinen lehti FI
23. kehottaa oikeudellisten ja poliittisten uudistusten, henkilöstöresurssien kehittämisen, koulutuksen sekä
verkottumisen avulla vahvistamaan instituutioita ja lisäämään valmiuksia vesihuollon parantamiseksi jakorruption torjumiseksi;
24. kehottaa saman vesistöalueen jakavia AKT-maita parantamaan yhteensovittamistoimiaan, toimintastra-
tegioitaan ja vesivarojen hoitoaan etenkin luomalla ja/tai vahvistamalla vesipolitiikasta vastaavienpaikallisten organisaatioiden valmiuksia, jotta ne voivat ratkaista veden hyödyntämiseen liittyviä selk-kauksia, mikä edistäisi jakamisen kulttuurin syntymistä ja tukisi yhteisen hyvän hallinnoinnista vastuul-listamista; kehottaa EU:n jäsenvaltioiden hallituksia ja kansainvälistä yhteisöä tukemaan AKT-maitanäiden pyrkimyksissä;
25. kehottaa vedenkäyttäjiä käymään perusteellista paikallista, kansallista ja rajatylittävää keskustelua tehok-
kaan monialaisen suunnittelun kehittämiseksi, vesivarastojen asianmukaiseksi hoitamiseksi, vesitieto-kannan perustamiseksi, kahdenvälisten hankkeiden käynnistämiseksi, korkeakoulujen pitkän aikavälinystävyystoiminnan ja yhteistyön luomiseksi, paikallisen tietämyksen jakamiseksi ja ekosysteemien säilyt-
tämiseksi;
26. kehottaa yhteispuheenjohtajiaan toimittamaan tämän päätöslauselman AKT-EU-ministerineuvostolle,
Euroopan komissiolle, Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille, Afrikan unionille sekä vesihuollostavastaaville elimille.
PÄÄTÖSLAUSELMA (1)
Talouskumppanuussopimuksia koskevien neuvottelujen arviointi
AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous, joka
— kokoontui Bridgetownissa (Barbados) 20.-23. marraskuuta 2006,
— ottaa huomioon työjärjestyksen 17 artiklan 2 kohdan,
— ottaa huomioon Kapkaupungissa (Etelä-Afrikka) 21. maaliskuuta 2002 antamansa päätöslauselman (2),
— ottaa huomioon Cotonoun sopimuksen 37 artiklan 1 kohdan, jossa todetaan, että talouskumppanuus-
sopimukset neuvotellaan ”valmisteluvaiheen aikana, joka päättyy viimeistään 31 päivänä joulukuuta
2007”,
— ottaa huomioon Afrikan unionin jäsenvaltioiden kauppaministereiden Nairobissa (Kenia) 14. huhtikuuta
2006 antaman julistuksen,
— ottaa huomioon Euroopan parlamentin 23. maaliskuuta 2006 antaman päätöslauselman talouskump-
panuussopimusten vaikutuksesta kehitysyhteistyön alalla (3),
— ottaa huomioon tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) ja erityisesti sen
XXIV artiklan,
— ottaa huomioon AKT:n ministerineuvoston 83. istunnossa Port Moresbyssä 28.-31. toukokuuta 2006
hyväksytyt päätökset, päätöslauselmat ja julistukset sekä erityisesti päätöksen N:o 2 talouskumppanuus-sopimuksista,
A. katsoo, että talouskumppanuussopimuksia koskevien neuvottelujen kriittinen arviointi on tarpeen,
B. panee merkille, että talouskumppanuussopimuksia koskevat neuvottelut ovat useimmilla alueilla
käytännössä jumiutuneet johtuen erimielisyyksistä, jotka liittyvät käsityksiin ”kehitysulottuvuudesta”,
jonka pitäisi olla keskeinen osa talouskumppanuussopimuksia käsitteleviä keskusteluja,
C. katsoo, että Eurooppa ei ole toistaiseksi antanut pitäviä ja yksityiskohtaisia sitoumuksia kehitysulottu-
vuuden rahoittamisesta,30.12.2006 C 330/36 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous hyväksynyt Bridgetownissa (Barbados) 23. marraskuuta 2006.
(2) EYVL C 231, 27.9.2002, s. 41.
(3) EUVL C 292 E, 1.12.2006, s. 121.