EY-Norja-sekakomitean päätös N:o 1/96, tehty 19 päivänä joulukuuta 1996, käsitteen "alkuperätuotteet" määrittelyä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevan Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen pöytäkirjan N:o 3 muuttamisesta



Virallinen lehti nro L 195 , 23/07/1997 s. 0201 - 0299



EY NORJA-SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o 1/96, tehty 19 päivänä joulukuuta 1996, käsitteen "alkuperätuotteet" määrittelyä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevan Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen pöytäkirjan n:o 3 muuttamisesta (97/437/EY) SEKAKOMITEA, joka ottaa huomioon 14 päivänä toukokuuta 1973 Brysselissä allekirjoitetun Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen (1), jäljempänä `sopimus`, ottaa huomioon pöytäkirjan n:o 3 käsitteen alkuperätuotteet määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä, jäljempänä `pöytäkirja n:o 3`, ja erityisesti sen 28 artiklan, sekä katsoo, että sellainen laajennettu kumulaatiojärjestelmä on suotava, joka mahdollistaa Euroopan yhteisön, Puolan, Unkarin, T Osekin tasavallan, Slovakian tasavallan, Bulgarian, Romanian, Latvian, Liettuan, Viron, Slovenian, Euroopan talousalueen, jäljempänä `ETA`, Islannin, Norjan tai Sveitsin alkuperäainesten käytön kaupan helpottamiseksi ja sopimuksen tehokkuuden parantamiseksi; käsitteen alkuperätuotteet määrittelyä on muutettava, sopimuksen soveltamiseksi Andorran ja San Marinon alkuperätuotteisiin on tarpeen määrätä sellaisesta mahdollisuudesta pöytäkirjaa n:o 3 koskevalla yhteisellä julistuksella, tietyt ei-alkuperäaineksilta alkuperäaseman saamiseksi edellytetyt valmistusvaatimukset on muutettava valmistusmenetelmien kehityksen huomioon ottamiseksi; kokemuksen perusteella valmistussääntöjä koskevaa luetteloa voitaisiin parantaa laajentamalla se sisältämään kaikki harmonoidun järjestelmän (HS) nimikkeet; näiden valmistussääntöjen teknisissä muutoksissa on otettava huomioon 1 päivänä tammikuuta 1996 voimaan tulleet HS:n muutokset, ja sopimuksen moitteettoman toiminnan vuoksi on aiheellista sisällyttää yhteen tekstiin kaikki kyseiset määräykset käyttäjien ja tullihallintojen työn helpottamiseksi, ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1 artikla Korvataan pöytäkirja n:o 3 tämän päätöksen liitteenä olevalla tekstillä sekä asianomaisilla yhteisillä julistuksilla. 2 artikla Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1997. Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 1996. Sekakomitean puolesta Puheenjohtaja E. BULL (1) EYVL N:o L 171, 27.6.1973, s. 2. PÖYTÄKIRJA N:o 3 käsitteen "alkuperätuotteet" määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä SISÄLLYSLUETTELO Sivu I OSASTO YLEISET MÄÄRÄYKSET . 204 - 1 artikla Määritelmät . 204 II OSASTO KÄSITTEEN "ALKUPERÄTUOTTEET" MÄÄRITTELY . 204 - 2 artikla Yleiset vaatimukset . 204 - 3 artikla Kahdenvälinen alkuperäkumulaatio . 204 - 4 artikla Diagonaalinen alkuperäkumulaatio . 205 - 5 artikla Kokonaan tuotetut tuotteet . 205 - 6 artikla Riittävästi valmistetut tai käsitellyt tuotteet . 206 - 7 artikla Riittämättömät valmistus- tai käsittelytoimet . 206 - 8 artikla Kelpuuttamisen yksikkö . 206 - 9 artikla Tarvikkeet, varaosat ja työkalut . 207 - 10 artikla Sarjat . 207 - 11 artikla Neutraalit tekijät . 207 III OSASTO ALUEESEEN LIITTYVÄT VAATIMUKSET . 207 - 12 artikla Alueperiaate . 207 - 13 artikla Suora kuljetus . 208 - 14 artikla Näyttelyt . 208 IV OSASTO TULLINPALAUTUS TAI TULLIHELPOTUS . 208 - 15 artikla Tullinpalautuksen tai tullihelpotuksen kieltäminen . 208 V OSASTO ALKUPERÄSELVITYS . 209 - 16 artikla Yleiset vaatimukset . 209 - 17 artikla EUR.1-tavaratodistuksen antamismenettely . 209 - 18 artikla Jälkikäteen annetut EUR.1-tavaratodistukset . 210 - 19 artikla EUR.1-tavaratodistusten kaksoiskappaleen antaminen . 210 - 20 artikla EUR.1-tavaratodistuksen antaminen aikaisemmin annetun tai laaditun alkuperäselvityksen perusteella . 210 - 21 artikla Kauppalaskuilmoituksen laatimista koskevat edellytykset . 210 - 22 artikla Valtuutettu viejä . 211 - 23 artikla Alkuperäselvityksen voimassaolo . 211 - 24 artikla Alkuperäselvityksen esittäminen . 211 - 25 artikla Tuonti osalähetyksinä . 211 - 26 artikla Poikkeukset alkuperäselvityksen esittämisestä . 211 - 27 artikla Todistusasiakirjat . 212 - 28 artikla Alkuperäselvityksen ja todistusasiakirjojen säilyttäminen . 212 - 29 artikla Poikkeavuudet ja muotovirheet . 212 - 30 artikla Ecuina ilmaistut määrät . 212 VI OSASTO HALLINNOLLISEN YHTEISTYÖN MENETELMÄT . 213 - 31 artikla Keskinäinen avunanto . 213 - 32 artikla Alkuperäselvityksen tarkastaminen . 213 - 33 artikla Riitaisuuksien ratkaiseminen . 213 - 34 artikla Seuraamukset . 213 - 35 artikla Vapaa-alueet . 213 VII OSASTO CEUTA JA MELILLA . 214 - 36 artikla Pöytäkirjan soveltaminen . 214 - 37 artikla Erityisedellytykset . 214 VIII OSASTO LOPPUMÄÄRÄYKSET . 214 - 38 artikla Pöytäkirjan muuttaminen . 214 I OSASTO YLEISET MÄÄRÄYKSET 1 artikla Määritelmät Tätä pöytäkirjaa sovellettaessa tarkoitetaan: a) `valmistuksella` kaikenlaista valmistusta tai käsittelyä, myös kokoamista tai erityistoimia, b) `aineksella` kaikkia aineosia, raaka-aineita, komponentteja, osia jne., joita käytetään tuotteen valmistuksessa, c) `tuotteella` valmista tuotetta, vaikka se olisikin tarkoitettu käytettäväksi myöhemmin toisessa valmistustoimessa, d) `tavaroilla` sekä aineksia että tuotteita, e) `tullausarvolla` tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VII artiklan soveltamisesta 1994 tehdyn sopimuksen (WTO:n sopimus tullausarvosta) mukaisesti määritettyä arvoa, f) `vapaasti tehtaalla -hinnalla` sille yhteisössä tai Norjassa olevalle valmistajalle, jonka yrityksessä viimeinen valmistus tai käsittely on suoritettu, tuotteesta maksettua vapaasti tehtaalla -hintaa, johon sisältyy kaikkien valmistuksessa käytettyjen ainesten arvo ja josta on vähennetty sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa valmista tuotetta vietäessä, g) `ainesten arvolla` valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäainesten tullausarvoa maahantuontihetkellä tai, jos sitä ei tiedetä tai voida todeta, ensimmäistä todettavissa olevaa aineksista yhteisössä tai Norjassa maksettua hintaa, h) `alkuperäainesten arvolla` tällaisten ainesten arvoa määriteltynä soveltuvin osin sovelletun g alakohdan mukaisesti, i) `arvonlisäyksellä` tuotteiden vapaasti tehtaalla -hintaa, josta on vähennetty sellaisten käytettyjen ainesten tullausarvo, jotka eivät ole sen maan alkuperätuotteita, jossa nämä tuotteet on valmistettu, j) `ryhmillä` ja `nimikkeillä` harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän, jäljempänä tässä pöytäkirjassa `harmonoitu järjestelmä` tai `HS`, muodostavan nimikkeistön ryhmiä ja nimikkeitä (nelinumeroiset koodit), k) ilmaisulla `luokitellaan` tuotteen tai aineksen luokittelua tiettyyn nimikkeeseen, l) `lähetyksellä` tuotteita, jotka lähetetään samanaikaisesti yhdeltä viejältä yhdelle vastaanottajalle tai kuljetetaan yhdellä kuljetusasiakirjalla taikka, jos tällaista asiakirjaa ei ole, yhdellä kauppalaskulla viejältä vastaanottajalle, m) `alueilla` myös aluevesiä. II OSASTO KÄSITTEEN "ALKUPERÄTUOTTEET" MÄÄRITTELY 2 artikla Yleiset vaatimukset 1. Sopimusta sovellettaessa seuraavia tuotteita pidetään yhteisön alkuperätuotteina: a) tämän pöytäkirjan 5 artiklan mukaiset yhteisössä kokonaan tuotetut tuotteet; b) yhteisössä tuotetut tuotteet, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin siellä kokonaan tuotettuja aineksia, jos näille aineksille on suoritettu yhteisössä tämän pöytäkirjan 6 artiklan mukainen riittävä valmistus tai käsittely. 2. Sopimusta sovellettaessa seuraavia tuotteita pidetään Norjan alkuperätuotteina: a) tämän pöytäkirjan 5 artiklan mukaiset Norjassa kokonaan tuotetut tuotteet; b) Norjassa tuotetut tuotteet, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin siellä kokonaan tuotettuja aineksia, jos näille aineksille on suoritettu Norjassa tämän pöytäkirjan 6 artiklan mukainen riittävä valmistus tai käsittely. 3 artikla Kahdenvälinen alkuperäkumulaatio 1. Yhteisön alkuperäaineksia pidetään Norjan alkuperäaineksina, jos ne sisältyvät siellä valmistettuun tuotteeseen. Näiden ainesten ei tarvitse olla riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä, jos niitä on valmistettu tai käsitelty enemmän kuin tämän pöytäkirjan 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetaan. 2. Norjan alkuperäaineksia pidetään yhteisön alkuperäaineksina, jos ne sisältyvät siellä valmistettuun tuotteeseen. Näiden ainesten ei tarvitse olla riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä, jos niitä on valmistettu tai käsitelty enemmän kuin tämän pöytäkirjan 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetaan. 4 artikla Diagonaalinen alkuperäkumulaatio 1. Jollei 2 ja 3 kohdasta muuta johdu, Puolan, Unkarin, T Osekin tasavallan, Slovakian tasavallan, Bulgarian, Romanian, Latvian, Liettuan, Viron, Slovenian, Islannin tai Sveitsin näiden maiden sekä yhteisön ja Norjan välisten sopimusten mukaisia alkuperäaineksia pidetään yhteisön tai Norjan alkuperäaineksina, jos ne sisältyvät siellä valmistettuun tuotteeseen. Näiden ainesten ei tarvitse olla riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä. 2. Edellä 1 kohdan mukaan alkuperäaseman saaneita tuotteita pidetään edelleen yhteisön tai Norjan alkuperätuotteina ainoastaan, jos arvonlisäys siellä ylittää käytettyjen minkä tahansa muun 1 kohdassa tarkoitetun maan alkuperäainesten arvon. Jos näin ei ole, kyseisiä tuotteita pidetään sen 1 kohdassa tarkoitetun maan alkuperätuotteina, jonka alkuperäainesten arvo on korkein. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen muiden maiden alkuperäaineksia ei oteta huomioon alkuperää määritettäessä, jos niille on suoritettu riittävä valmistus tai käsittely yhteisössä tai Norjassa. 3. Tässä artiklassa määrättyä kumulaatiota sovelletaan ainoastaan, jos asianomaisissa sopimuksissa määrätyt edellytykset, jotka koskevat alkuperäaseman myöntämiselle ei-alkuperätuotteille tarvittavaa käsittelyä, ovat täysin samat kuin tämän pöytäkirjan liitteessä II määrätyt edellytykset. Yhteisö ja Norja toimittavat toisilleen Euroopan yhteisöjen komission välityksellä 1 kohdassa tarkoitettuja muiden maiden kanssa tehtyjä sopimuksia koskevat tiedot ja niissä olevat alkuperäsäännöt. 4. Euroopan yhteisöjen komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (C-sarja) päivämäärän, jona 1 kohdassa tarkoitetut maat ovat täyttäneet 3 kohdassa asetetut velvoitteet. 5 artikla Kokonaan tuotetut tuotteet 1. Seuraavia tuotteita pidetään joko yhteisössä tai Norjassa kokonaan tuotettuina: a) niiden maaperästä tai merenpohjasta louhitut kivennäistuotteet, b) siellä korjatut kasvituotteet, c) siellä syntyneet ja kasvatetut elävät eläimet, d) siellä kasvatetuista elävistä eläimistä saadut tuotteet, e) siellä metsästämällä tai kalastamalla saadut tuotteet, f) yhteisön ja Norjan alusten niiden aluevesien ulkopuolelta pyytämät merikalastustuotteet ja muut niiden merestä saamat tuotteet, g) niiden tehdasaluksilla ainoastaan f alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistetut tuotteet, h) siellä kerätyt yksinomaan raaka-aineiden talteenottoon soveltuvat käytetyt tavarat, myös yksinomaan uudelleen pinnoitettaviksi tai jätekäyttöön soveltuvat käytetyt ulkorenkaat, i) siellä suoritetuista valmistustoimista syntyneet jätteet ja romu, j) niiden aluevesien ulkopuolisesta merenpohjasta tai merenpohjan alaisista kerrostumista saadut tuotteet, jos niillä on yksinoikeus hyödyntää tätä merenpohjaa tai sen alaisia kerrostumia, k) siellä yksinomaan a-j alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistetut tavarat. 2. Edellä 1 kohdan f ja g alakohdassa käytettyjä ilmaisuja "yhteisön ja Norjan alukset" ja "niiden tehdasalukset" sovelletaan ainoastaan aluksiin ja tehdasaluksiin: a) jotka on merkitty tai ilmoitettu EY:n jäsenvaltion tai Norjan alusrekisteriin, b) jotka purjehtivat EY:n jäsenvaltion tai Norjan lipun alla, c) jotka vähintään puoliksi ovat EY:n jäsenvaltioiden tai Norjan kansalaisten tai sellaisen yhtiön omistuksessa, jonka kotipaikka sijaitsee jossakin näistä valtioista ja jonka johtaja tai johtajat, hallituksen tai hallintoneuvoston puheenjohtaja ja näiden elinten jäsenten enemmistö ovat EY:n jäsenvaltioiden tai Norjan kansalaisia ja jonka pääomasta lisäksi henkilöyhtiöiden ja yhtiöiden, joiden osakkaiden vastuu on rajoitettu, osalta vähintään puolet kuuluu näille valtioille tai niiden julkisille laitoksille taikka kansalaisille, d) joiden päällystö koostuu EY:n jäsenvaltioiden tai Norjan kansalaisista, ja e) joiden miehistöstä vähintään 75 prosenttia on EY:n jäsenvaltioiden tai Norjan kansalaisia. 6 artikla Riittävästi valmistetut tai käsitellyt tuotteet 1. Edellä 2 artiklaa sovellettaessa pidetään tuotteita, jotka eivät ole kokonaan tuotettuja, riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä, jos liitteessä II olevassa luettelossa määrätyt edellytykset täyttyvät. Näissä edellytyksissä ilmoitetaan kaikkien tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden osalta valmistus tai käsittely, joka on suoritettava valmistuksessa käytetyille ei-alkuperäaineksille, ja niitä sovelletaan ainoastaan tällaisiin aineksiin. Siten, jos tuotetta, joka on saanut alkuperäaseman siten, että se täyttää luettelossa määrätyt edellytykset, käytetään toisen tuotteen valmistuksessa, siihen ei sovelleta sitä tuotetta koskevia edellytyksiä, jonka valmistuksessa sitä käytetään, eikä sen valmistuksessa mahdollisesti käytettyjä ei-alkuperäaineksia oteta huomioon. 2. Sen estämättä, mitä edellä 1 kohdassa määrätään, ei-alkuperäaineksia, joita tiettyä tuotetta koskevien luettelon edellytysten mukaan ei saisi käyttää tämän tuotteen valmistuksessa, saa kuitenkin käyttää, jos: a) niiden yhteisarvo on enintään 10 prosenttia tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta, b) mitään niistä prosenttimääristä, jotka luettelossa annetaan ei-alkuperäainesten enimmäisarvoksi, ei ylitetä tätä kohtaa sovellettaessa. Tätä kohtaa ei sovelleta harmonoidun järjestelmän 50-63 ryhmän tuotteisiin. 3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovelletaan, jollei 7 artiklassa toisin määrätä. 7 artikla Riittämättömät valmistus- tai käsittelytoimet 1. Seuraavia valmistus- tai käsittelytoimia pidetään riittämättöminä antamaan alkuperäasema riippumatta siitä, täyttyvätkö 6 artiklan vaatimukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista: a) toimenpiteet tuotteiden kunnon säilymisen varmistamiseksi kuljetuksen ja varastoinnin aikana (tuuletus, ripustus, kuivaus, jäähdytys, suolaveteen, rikkihapokkeeseen tai muuhun liuokseen upottaminen, vahingoittuneiden osien poistaminen ja niiden kaltaiset toimet); b) pelkkä pölyn poisto, seulonta, lajittelu, laatuluokittelu, yhteensovitus (myös tavaroiden järjestäminen sarjoiksi), pesu, maalaus, paloittelu; c) i) uudelleen pakkaaminen ja kollien jakaminen ja yhdistäminen, ii) pelkkä pullotus, pussitus, koteloihin tai rasioihin pakkaaminen, kartongille tai laudoille jne. kiinnittäminen ja kaikki muut yksinkertaiset pakkaustoimenpiteet; d) merkkien, nimilappujen tai muiden vastaavanlaisten tunnusten kiinnittäminen tuotteisiin tai niiden pakkauksiin; e) erilaistenkin tuotteiden pelkkä sekoittaminen, jos yksi tai useampi seoksen aineosista ei täytä tässä pöytäkirjassa määrättyjä edellytyksiä, jotta niitä voitaisiin pitää yhteisön tai Norjan alkuperätuotteina; f) tuotteiden osien pelkkä yhdistäminen kokonaiseksi tuotteeksi; g) kahden tai useamman a-f alakohdassa mainitun toimenpiteen toteuttaminen yhdessä; h) eläinten teurastus. 2. Kaikki tietylle tuotteelle joko yhteisössä tai Norjassa suoritetut toimenpiteet on otettava kokonaisuutena huomioon määritettäessä, pidetäänkö tälle tuotteelle suoritettua valmistusta tai käsittelyä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla riittämättömänä. 8 artikla Kelpuuttamisen yksikkö 1. Kelpuuttamisen yksikkö tämän pöytäkirjan määräyksiä sovellettaessa on se tuote, jota pidetään perusyksikkönä määritettäessä nimike harmonoidun järjestelmän nimikkeistön mukaan. Tästä seuraa, että: a) kun tavararyhmästä tai -yhdistelmästä koostuva tuote luokitellaan harmonoidun järjestelmän mukaan yhteen ainoaan nimikkeeseen, tämä kokonaisuus muodostaa kelpuuttamisen yksikön; b) kun lähetys koostuu useasta samanlaisesta tuotteesta, jotka luokitellaan samaan harmonoidun järjestelmän nimikkeeseen, tämän pöytäkirjan määräyksiä sovelletaan kuhunkin tuotteeseen erikseen. 2. Jos harmonoidun järjestelmän 5 yleisen tulkintasäännön mukaan pakkausta pidetään tuotteeseen kuuluvana luokiteltaessa, sitä on pidettävä tuotteeseen kuuluvana myös alkuperää määritettäessä. 9 artikla Tarvikkeet, varaosat ja työkalut Tarvikkeiden, varaosien ja työkalujen, jotka toimitetaan yhdessä laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa, jotka kuuluvat tavanomaisena varustuksena tähän laitteistoon, koneeseen, laitteeseen tai ajoneuvoon ja jotka sisältyvät sen hintaan taikka joita ei laskuteta erikseen, katsotaan muodostavan kyseisen laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa yhden kokonaisuuden. 10 artikla Sarjat Harmonoidun järjestelmän 3 yleisen tulkintasäännön mukaisia sarjoja pidetään alkuperätuotteina, jos kaikki sarjaan kuuluvat tuotteet ovat alkuperätuotteita. Jos sarja koostuu sekä alkuperätuotteista että ei-alkuperätuotteista, sitä on kuitenkin kokonaisuutena pidettävä alkuperätuotteena, jos ei-alkuperätuotteiden arvo on enintään 15 prosenttia sarjan vapaasti tehtaalla -hinnasta. 11 artikla Neutraalit tekijät Määritettäessä, onko tuote alkuperätuote, ei ole tarpeen todeta seuraavien tuotteen valmistuksessa käytettyjen tuotteiden alkuperää: a) energia ja polttoaineet, b) laitokset ja laitteistot, c) koneet ja työkalut, d) tavarat, jotka eivät sisälly ja joiden ei ole tarkoitus sisältyä tuotteen lopulliseen koostumukseen. III OSASTO ALUEESEEN LIITTYVÄT VAATIMUKSET 12 artikla Alueperiaate 1. Edellä II osastossa alkuperäaseman saamiselle määrättyjen edellytysten on täytyttävä keskeytyksettä yhteisössä tai Norjassa, jollei 4 artiklassa tai jäljempänä 3 kohdassa toisin määrätä. 2. Jos yhteisöstä tai Norjasta kolmanteen maahan viedyt alkuperätuotteet palautetaan niitä on, jollei 4 artiklassa toisin määrätä, pidettävä ei-alkuperätuotteina, jollei tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla voida osoittaa, että: a) palautetut tavarat ovat samoja kuin maastaviedyt tavarat, ja b) niille ei ole suoritettu viennin aikana tai kyseisessä maassa muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimenpiteitä. 3. Yhteisön tai Norjan ulkopuolella suoritettu valmistus tai käsittely yhteisöstä tai Norjasta viedyille ja sinne jälleentuoduille aineksille ei vaikuta alkuperäaseman saamiseen II osastossa vahvistetuilla edellytyksillä, jos: a) kyseiset ainekset ovat yhteisössä tai Norjassa kokonaan tuotettuja tai niitä on siellä valmistettu tai käsitelty 7 artiklassa lueteltuja riittämättömiä toimia enemmän, ennen kuin ne viedään yhteisöstä tai Norjasta, ja b) tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla voidaan osoittaa, että: i) jälleentuodut tuotteet on saatu vietyjä aineksia valmistamalla tai käsittelemällä, ja ii) yhteisön ja Norjan ulkopuolella tätä artiklaa soveltamalla yhteensä saavutettu arvonlisäys ei ylitä 10:tä prosenttia sen valmiin tuotteen, jolle alkuperäasemaa vaaditaan, vapaasti tehtaalla -hinnasta. 4. Edellä 3 kohtaa sovellettaessa II osastossa määrättyjä edellytyksiä alkuperäaseman saamiselle ei sovelleta yhteisön tai Norjan ulkopuolella suoritettuun valmistukseen tai käsittelyyn. Kuitenkin, silloin kun valmiin tuotteen alkuperäaseman määrittämiseksi sovelletaan liitteessä II olevan luettelon sääntöä, joka määrää kaikkien käytettyjen ei-alkuperäainesten enimmäisarvon yhteisössä tai Norjassa käytettyjen ei-alkuperäainesten yhteisarvo ja tämän artiklan määräysten mukaisesti yhteisön tai Norjan ulkopuolella yhteensä saavutettu arvonlisäys yhteen laskettuina eivät saa ylittää määrättyä prosenttimäärää. 5. Edellä 3 ja 4 kohtaa sovellettaessa `yhteensä saavutettu arvonlisäys` tarkoittaa kaikkia yhteisön ja Norjan ulkopuolella kertyneitä kustannuksia, mukaan lukien siellä lisättyjen ainesten arvo. 6. Edellä 3 ja 4 kohtaa ei sovelleta tuotteisiin, jotka eivät täytä liitteen II luettelossa vahvistettuja edellytyksiä ja joita voidaan pitää riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä vain soveltamalla 6 artiklan 2 kohdan yleistä poikkeusta. 7. Edellä 3 ja 4 kohtaa ei sovelleta harmonoidun järjestelmän 50-63 ryhmän tuotteisiin. 13 artikla Suora kuljetus 1. Sopimuksen mukaista etuuskohtelua sovelletaan ainoastaan tämän pöytäkirjan vaatimukset täyttäviin tuotteisiin, joiden kuljetus tapahtuu suoraan yhteisön ja Norjan välillä tai 4 artiklassa tarkoitettujen muiden maiden alueiden kautta. Yhden lähetyksen muodostavat tuotteet voidaan kuitenkin kuljettaa muiden alueiden kautta, tarvittaessa uudelleenlastaten tai väliaikaisesti varastoiden näillä alueilla, jos tuotteet pysyvät kauttakuljetus- tai varastointimaan tulliviranomaisten valvonnassa ja niille ei suoriteta muita toimenpiteitä kuin purkaus tai uudelleenlastaus tai niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavat toimenpiteet. Alkuperätuotteet voidaan kuljettaa putkijohdoissa muiden kuin yhteisön tai Norjan alueiden kautta. 2. Edellä 1 kohdassa määrättyjen edellytysten täyttyminen osoitetaan tuojamaan tulliviranomaisille esittämällä: a) yksi ainoa kuljetusasiakirja, jolla tavarat on kuljetettu viejämaasta kauttakuljetusmaan kautta, tai b) kauttakuljetusmaan tulliviranomaisten antama todistus, jossa: i) on tarkka kuvaus tuotteista, ii) ilmoitetaan tuotteiden purkamisen ja uudelleenlastauksen päivämäärät ja tarvittaessa käytettyjen alusten tai muiden kuljetusvälineiden nimet, ja iii) vahvistetaan ne olosuhteet, joissa tavarat ovat olleet kauttakuljetusmaassa, tai c) jos edellä mainittuja ei ole, muita asian kannalta olennaisia asiakirjoja. 14 artikla Näyttelyt 1. Alkuperätuotteille, jotka on lähetetty muuhun kuin 4 artiklassa tarkoitetussa maassa pidettävään näyttelyyn ja jotka myydään näyttelyn jälkeen yhteisöön tai Norjaan tuotaviksi, myönnetään tuonnissa sopimuksen määräysten mukaiset etuudet, jos tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että: a) viejä on lähettänyt nämä tuotteet yhteisöstä tai Norjasta maahan, jossa näyttely pidetään, ja pitänyt niitä siellä näytteillä; b) kyseinen viejä on myynyt tai muuten luovuttanut tuotteet yhteisössä tai Norjassa olevalle henkilölle; c) tuotteet on lähetetty näyttelyn aikana tai välittömästi sen jälkeen siinä tilassa, jossa ne lähetettiin näyttelyä varten; ja d) sen jälkeen kun tuotteet on lähetetty näyttelyyn, niitä ei ole käytetty muihin tarkoituksiin kuin tässä näyttelyssä esittelyyn. 2. Alkuperäselvitys on annettava tai laadittava V osaston määräysten mukaisesti ja esitettävä tavanomaisella tavalla tuojamaan tulliviranomaisille. Siinä on ilmoitettava näyttelyn nimi ja osoite. Tarvittaessa voidaan vaatia kirjallinen lisäselvitys olosuhteista, joissa tuotteita on pidetty näytteillä. 3. Edellä 1 kohtaa sovelletaan kaikkiin kaupan, teollisuuden, maatalouden ja käsiteollisuuden näyttelyihin, messuihin tai niiden kaltaisiin julkisiin esittelytilaisuuksiin, joita ei ole järjestetty yksityisiin tarkoituksiin kaupoissa tai liiketiloissa ulkomaisten tuotteiden myymiseksi ja joiden aikana tuotteet pysyvät tullivalvonnassa. IV OSASTO TULLINPALAUTUS TAI TULLIHELPOTUS 15 artikla Tullinpalautuksen tai tullihelpotuksen kieltäminen 1. Ei-alkuperäaineksille, joita on käytetty sellaisten tuotteiden valmistuksessa, jotka ovat yhteisön, Norjan tai jonkin muun 4 artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteita ja joille on annettu tai laadittu alkuperäselvitys V osaston määräysten mukaisesti, ei myönnetä yhteisössä tai Norjassa tullinpalautusta tai tullihelpotusta missään muodossa. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua kieltoa sovelletaan kaikkiin tullien tai vaikutukseltaan niitä vastaavien maksujen osittaista tai täydellistä palauttamista tai peruuttamista tai niistä vapauttamista koskeviin järjestelyihin, joita yhteisö tai Norja soveltaa valmistuksessa käytettyihin aineksiin, nimenomaisen tai tosiasiallisen tällaisen palauttamisen, peruuttamisen tai vapauttamisen osalta siinä tapauksessa, että näistä aineksista valmistetut tuotteet viedään maasta, mutta ei siinä tapauksessa, että ne on tarkoitettu kotimaiseen käyttöön siellä. 3. Alkuperäselvityksessä tarkoitettujen tuotteiden viejän on oltava valmis milloin tahansa tulliviranomaisten pyynnöstä esittämään kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan, että tuotteiden valmistuksessa käytetyistä ei-alkuperäaineksista ei ole saatu tullinpalautusta ja että kaikki tällaisiin aineksiin sovellettavat tullit tai vaikutukseltaan niitä vastaavat maksut on tosiasiallisesti maksettu. 4. Edellä 1-3 kohdan määräyksiä sovelletaan ei-alkuperätuotteiden osalta myös 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin pakkauksiin, 9 artiklassa tarkoitettuihin tarvikkeisiin, varaosiin ja työkaluihin ja 10 artiklassa tarkoitettuihin sarjaan kuuluviin tuotteisiin. 5. Edellä 1-4 kohdan määräykset koskevat ainoastaan aineksia, joihin tätä sopimusta sovelletaan. Näissä määräyksissä ei liioin estetä soveltamasta maataloustuotteisiin viennin yhteydessä sopimuksen määräysten mukaista vientitukijärjestelmää. V OSASTO ALKUPERÄSELVITYS 16 artikla Yleiset vaatimukset 1. Alkuperätuotteet saavat yhteisöön tai Norjaan tuotaessa tämän sopimuksen mukaiset etuudet, jos niistä esitetään joko: a) liitteessä III esitetyn mallin mukainen EUR.1-tavaratodistus tai b) jäljempänä 21 artiklan 1 kohdassa eritellyissä tapauksissa ilmoitus, jonka teksti on esitetty liitteessä IV, ja jonka viejä antaa kauppalaskussa, lähetysluettelossa tai muussa sellaisessa kaupallisessa asiakirjassa, jossa tuotteiden kuvaus on riittävän yksityiskohtainen niiden tunnistamiseksi (jäljempänä `kauppalaskuilmoitus`). 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, tämän pöytäkirjan mukaiset alkuperätuotteet saavat 26 artiklassa eritellyissä tapauksissa tämän sopimuksen mukaiset etuudet ilman, että on tarpeen esittää mitään edellä tarkoitetuista asiakirjoista. 17 artikla EUR.1-tavaratodistuksen antamismenettely 1. Viejämaan tulliviranomaiset antavat EUR.1-tavaratodistuksen viejän tai tämän valtuuttaman edustajan viejän vastuulla tekemästä kirjallisesta hakemuksesta. 2. Tätä varten viejä tai tämän valtuuttama edustaja täyttää liitteessä III esitettyjen mallien mukaiset EUR.1-tavaratodistuksen ja hakemuslomakkeen. Nämä lomakkeet täytetään jollakin niistä kielistä, joilla tämä sopimus on tehty, ja viejämaan sisäisen lainsäädännön mukaisesti. Jos ne täytetään käsin, ne on täytettävä musteella painokirjaimin. Tuotteiden kuvaus on merkittävä sille varattuun kohtaan jättämättä väliin tyhjiä rivejä. Jos kohtaa ei täytetä kokonaan, kuvauksen viimeisen rivin alle on vedettävä vaakasuora viiva ja täyttämätön tila on suljettava viivalla. 3. EUR.1-tavaratodistusta hakevan viejän on oltava valmis milloin tahansa sen viejämaan tulliviranomaisten pyynnöstä, jossa EUR.1-tavaratodistus annetaan, esittämään kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan tuotteiden alkuperäasema sekä tämän pöytäkirjan muiden vaatimusten täyttyminen. 4. EY:n jäsenvaltion tai Norjan tulliviranomaiset antavat EUR.1-tavaratodistuksen, jos kyseisiä tuotteita voidaan pitää yhteisön, Norjan tai jonkin muun 4 artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteina ja jos ne täyttävät tämän pöytäkirjan muut vaatimukset. 5. Tavaratodistuksen antavien tulliviranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tuotteiden alkuperäaseman ja tämän pöytäkirjan muiden vaatimusten täyttymisen tarkastamiseksi. Tätä tarkoitusta varten ne voivat vaatia mitä tahansa todistusaineistoa ja tarkastaa viejän tilejä tai tehdä muita tarpeellisina pitämiään tarkastuksia. Tavaratodistuksen antavien tulliviranomaisten on valvottava myös, että 2 kohdassa tarkoitetut lomakkeet täytetään asianmukaisesti. Ne tarkastavat erityisesti, että tuotekuvaukselle varattu kohta on täytetty siten, että siihen on mahdotonta tehdä vilpillisiä lisäyksiä. 6. EUR.1-tavaratodistuksen antamispäivä merkitään tavaratodistuksen 11 kohtaan. 7. Tulliviranomaiset antavat EUR.1-tavaratodistuksen ja se annetaan viejän käyttöön heti, kun vienti on tosiasiallisesti tapahtunut tai varmistunut. 18 artikla Jälkikäteen annetut EUR.1-tavaratodistukset 1. Sen estämättä, mitä 17 artiklan 7 kohdassa määrätään, EUR.1-tavaratodistus voidaan poikkeuksellisesti antaa siihen merkittyjen tuotteiden viennin jälkeen, jos: a) sitä ei ole annettu vientihetkellä erehdysten, tahattomien laiminlyöntien tai erityisolosuhteiden vuoksi, tai b) tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että EUR.1-tavaratodistus on annettu, mutta sitä ei ole tuonnissa hyväksytty teknisistä syistä. 2. Edellä 1 kohtaa sovellettaessa viejän on ilmoitettava hakemuksessaan EUR.1-tavaratodistukseen merkittyjen tuotteiden vientipaikka ja -päivä sekä perusteet pyynnölleen. 3. Tulliviranomaiset voivat antaa EUR.1-tavaratodistuksen jälkikäteen vasta todettuaan viejän hakemuksessa annettujen tietojen olevan vastaavien asiakirjojen mukaisia. 4. Jälkikäteen annettuihin EUR.1-tavaratodistuksiin on tehtävä jokin seuraavista merkinnöistä: "NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT", "DÉLIVRÉ A POSTERIORI", "RILASCIATO A POSTERIORI", "AFGEGEVEN A POSTERIORI", "ISSUED RETROSPECTIVELY", "UDSTEDT EFTERFØLGENDE", "ÅÊÄÏÈÅÍ ÅÊ ÔÙÍ ÕÓÔÅÑÙÍ", "EXPEDIDO A POSTERIORI", "EMITIDO A POSTERIORI", "ANNETTU JÄLKIKÄTEEN", "UTFÄRDAT I EFTERHAND", "UTSTEDT SENERE". 5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettu merkintä tehdään EUR.1-tavaratodistuksen kohtaan "Huomautuksia". 19 artikla EUR.1-tavaratodistuksen kaksoiskappaleen antaminen 1. Jos EUR.1-tavaratodistus varastetaan tai se katoaa tai tuhoutuu, viejä voi pyytää todistuksen antaneilta tulliviranomaisilta kaksoiskappaleen, joka laaditaan niiden hallussa olevien vientiasiakirjojen perusteella. 2. Näin annettuun kaksoiskappaleeseen on tehtävä jokin seuraavista merkinnöistä: "DUPLIKAT", "DUPLICATA", "DUPLICATO", "DUPLICAAT", "DUPLICATE", "ÁÍÔÉÃÑÁÖÏ", "DUPLICADO", "SEGUNDA VIA", "KAKSOISKAPPALE", "DUPLICAT". 3. Edellä 2 kohdassa esitetty merkintä tehdään EUR.1-tavaratodistuksen kaksoiskappaleen kohtaan "Huomautuksia". 4. Kaksoiskappale, johon on merkittävä alkuperäisen EUR.1-tavaratodistuksen antamispäivämäärä, on voimassa tästä päivästä alkaen. 20 artikla EUR.1-tavaratodistuksen antaminen aikaisemmin annetun tai laaditun alkuperäselvityksen perusteella Kun alkuperätuotteet asetetaan yhteisössä tai Norjassa tullitoimipaikan valvontaan, alkuperäinen alkuperäselvitys voidaan korvata yhdellä tai useammalla EUR.1-tavaratodistuksella kaikkien näiden tuotteiden tai niistä osan lähettämiseksi muualle yhteisöön tai Norjaan. Korvaavan EUR.1-tavaratodistuksen tai tavaratodistukset antaa se tullitoimipaikka, jonka valvontaan tuotteet asetetaan. 21 artikla Kauppalaskuilmoituksen laatimista koskevat edellytykset 1. Edellä 16 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kauppalaskuilmoituksen voivat laatia: a) jäljempänä 22 artiklassa tarkoitettu valtuutettu viejä tai b) kuka tahansa viejä yhdestä tai useammasta kollista muodostuvalle, yhteensä enintään 6 000 ecun arvosta alkuperätuotteita sisältävälle lähetykselle. 2. Kauppalaskuilmoitus voidaan laatia, jos tuotteita voidaan pitää yhteisön, Norjan tai jonkin muun 4 artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteina ja jos ne täyttävät tämän pöytäkirjan muut vaatimukset. 3. Viejän, joka laatii kauppalaskuilmoituksen, on oltava valmis milloin tahansa maansa tulliviranomaisten pyynnöstä esittämään kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan tuotteiden alkuperäasema ja tämän pöytäkirjan muiden vaatimusten täyttyminen. 4. Viejä laatii kauppalaskuilmoituksen kirjoittamalla koneella, leimaamalla tai painamalla kauppalaskuun, lähetysluetteloon tai muuhun kaupalliseen asiakirjaan liitteessä IV olevan tekstin mukaisen ilmoituksen käyttäen yhtä liitteessä annetuista erikielisistä toisinnoista ja viejämaan sisäisen lainsäädännön mukaisesti. Jos ilmoitus kirjoitetaan käsin, se on kirjoitettava musteella painokirjaimin. 5. Kauppalaskuilmoituksessa on oltava viejän käsin kirjoittama alkuperäinen allekirjoitus. Jäljempänä 22 artiklassa tarkoitettua valtuutettua viejää ei kuitenkaan vaadita allekirjoittamaan tällaisia ilmoituksia, jos hän antaa viejämaan tulliviranomaisille kirjallisen sitoumuksen, että hän ottaa jokaisesta kauppalaskuilmoituksesta, josta hänet voidaan tunnistaa, täyden vastuun, niin kuin hän olisi käsin allekirjoittanut sen. 6. Viejä voi laatia kauppalaskuilmoituksen, kun siinä tarkoitetut tuotteet viedään maasta tai viennin jälkeen, jos se esitetään tuojamaassa enintään kahden vuoden kuluessa siitä, kun siinä tarkoitetut tuotteet on tuotu maahan. 22 artikla Valtuutettu viejä 1. Viejämaan tulliviranomaiset voivat antaa sellaiselle viejälle, joka harjoittaa tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden usein tapahtuvaa vientiä, luvan laatia kauppalaskuilmoituksia tuotteiden arvosta riippumatta. Tällaista lupaa hakevan viejän on annettava kaikki tulliviranomaisten tarpeellisina pitämät takeet tuotteiden alkuperäaseman ja muiden tässä pöytäkirjassa asetettujen vaatimusten täyttymisen tarkastamiseksi. 2. Tulliviranomaiset voivat asettaa valtuutetun viejän aseman myöntämiselle kaikki tarpeellisena pitämänsä edellytykset. 3. Tulliviranomaiset antavat valtuutetulle viejälle tullin lupanumeron, joka merkitään kauppalaskuilmoitukseen. 4. Tulliviranomaiset valvovat valtuutetun viejän luvankäyttöä. 5. Tulliviranomaiset voivat milloin tahansa peruuttaa luvan. Niiden on tehtävä näin silloin, kun valtuutettu viejä ei enää anna 1 kohdassa tarkoitettuja takeita tai täytä 2 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä taikka muutoin käyttää lupaa väärin. 23 artikla Alkuperäselvityksen voimassaolo 1. Alkuperäselvitys on voimassa neljä kuukautta siitä päivästä, jona se on annettu viejämaassa, ja se on esitettävä mainitun ajan kuluessa tuojamaan tulliviranomaisille. 2. Alkuperäselvitykset, jotka esitetään tuojamaan tulliviranomaisille 1 kohdassa mainitun esittämismääräajan päätyttyä, voidaan hyväksyä etuuskohtelun soveltamista varten, jos nämä asiakirjat ovat jääneet esittämättä ennen määräajan päättymistä poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi. 3. Muissa myöhästymistapauksissa tuojamaan tulliviranomaiset voivat hyväksyä alkuperäselvitykset, jos tuotteet on esitetty niille ennen mainitun määräajan päättymistä. 24 artikla Alkuperäselvityksen esittäminen Alkuperäselvitys on esitettävä tuojamaan tulliviranomaisille tässä maassa sovellettavien menettelyjen mukaisesti. Mainitut viranomaiset voivat vaatia alkuperäselvityksen käännöksen ja ne voivat lisäksi vaatia, että tuontitavarailmoitusta täydennetään tuojan vakuutuksella siitä, että tuotteet täyttävät sopimuksen soveltamiseksi vaadittavat edellytykset. 25 artikla Tuonti osalähetyksinä Jos tuojan pyynnöstä harmonoidun järjestelmän XVI ja XVII jaksoon tai nimikkeisiin 7308 ja 9406 kuuluva harmonoidun järjestelmän yleisessä tulkintasäännössä 2 a tarkoitettu osiin purettu tai kokoamaton tuote tuodaan maahan osalähetyksinä tuojavaltion tulliviranomaisten määräämin edellytyksin, tulliviranomaisille esitetään tällaisesta tuotteesta yksi alkuperäselvitys ensimmäistä osalähetystä tuotaessa. 26 artikla Poikkeukset alkuperäselvityksen esittämisestä 1. Yksityishenkilöiden yksityishenkilöille pikkulähetyksinä lähettämät tuotteet ja matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvät tuotteet voidaan tuoda maahan alkuperätuotteina ilman, että alkuperäselvityksen esittämistä vaaditaan, jos kyseessä ei ole kaupallinen tuonti ja tuotteiden on ilmoitettu täyttävän tässä pöytäkirjassa määrätyt vaatimukset ja kun ei ole syytä epäillä annetun ilmoituksen todenmukaisuutta. Jos tuotteet lähetetään postitse, tämä ilmoitus voidaan tehdä tulliluetteloon C2/CP3 tai tähän asiakirjaan liitettävälle erilliselle paperille. 2. Tuontia, joka on satunnaista ja muodostuu ainoastaan vastaanottajien tai matkustajien tai heidän perheidensä henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetuista tuotteista, ei pidetä kaupallisena, jos näiden tuotteiden luonne tai määrä ei viittaa mihinkään kaupalliseen tarkoitukseen. 3. Näiden tuotteiden yhteisarvo ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin 500 ecua pikkulähetysten osalta eikä suurempi kuin 1 200 ecua matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvien tuotteiden osalta. 27 artikla Todistusasiakirjat Edellä 17 artiklan 3 kohdassa ja 21 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat, joita käytetään todisteena siitä, että EUR.1-tavaratodistuksessa tai kauppalaskuilmoituksessa tarkoitettuja tuotteita voidaan pitää yhteisön, Norjan tai jonkin muun 4 artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteina ja että ne täyttävät tämän pöytäkirjan muut vaatimukset, voivat olla muun muassa seuraavia: a) esimerkiksi viejän tai hankkijan tileihin tai sisäiseen kirjanpitoon sisältyvät välittömät todisteet toimista, jotka tämä on suorittanut tavaroiden tuottamiseksi, b) asiakirjat, joilla osoitetaan tuotteiden valmistuksessa käytettyjen ainesten alkuperäasema ja jotka on annettu tai laadittu yhteisössä tai Norjassa, jossa näitä asiakirjoja käytetään sisäisen lainsäädännön mukaisesti, c) asiakirjat, joilla osoitetaan tuotteiden valmistuksessa käytettyjen ainesten valmistus tai käsittely yhteisössä tai Norjassa ja jotka on annettu tai laadittu yhteisössä tai Norjassa, jossa näitä asiakirjoja käytetään sisäisen lainsäädännön mukaisesti, d) EUR.1-tavaratodistukset tai kauppalaskuilmoitukset, joilla osoitetaan tuotteiden valmistuksessa käytettyjen ainesten alkuperäasema ja jotka on annettu tai laadittu yhteisössä tai Norjassa tämän pöytäkirjan mukaisesti tai jossakin muussa 4 artiklassa tarkoitetussa maassa kyseisen artiklan mukaisesti, e) sellaiset tarvittavat todisteet yhteisön tai Norjan alueella 12 artiklan mukaisesti suoritetusta valmistuksesta tai käsittelystä, jotka osoittavat, että kyseisessä artiklassa asetetut edellytykset on täytetty. 28 artikla Alkuperäselvityksen ja todistusasiakirjojen säilyttäminen 1. Viejän, joka hakee EUR.1-tavaratodistusta, on säilytettävä 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat vähintään kolme vuotta. 2. Viejän, joka laatii kauppalaskuilmoituksen, on säilytettävä tämän kauppalaskuilmoituksen jäljennös ja 21 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat vähintään kolme vuotta. 3. Viejämaan tulliviranomaisten, jotka antavat EUR.1-tavaratodistuksen, on säilytettävä 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hakemuslomake vähintään kolme vuotta. 4. Tuojamaan tulliviranomaisten on säilytettävä niille esitetyt EUR.1-tavaratodistukset ja kauppalaskuilmoitukset vähintään kolme vuotta. 29 artikla Poikkeavuudet ja muotovirheet 1. Pienet poikkeavuudet alkuperäselvityksen merkintöjen ja tuotteiden tuontimuodollisuuksien täyttämiseksi tullitoimipaikassa esitettyjen asiakirjojen merkintöjen välillä eivät sinänsä tee alkuperäselvityksestä mitätöntä, jos asianmukaisesti osoitetaan, että se vastaa tulliselvitettäväksi esitettyjä tuotteita. 2. Alkuperäselvityksessä olevat selvät muotovirheet kuten lyöntivirheet eivät saa johtaa tämän asiakirjan hylkäämiseen, elleivät nämä virheet ole sellaisia, että ne antavat aihetta epäillä kyseisessä asiakirjassa annettujen tietojen oikeellisuutta. 30 artikla Ecuina ilmaistut määrät 1. Viejämaa vahvistaa ecuina ilmaistuja määriä vastaavat määrät viejämaan kansallisena valuuttana ja saattaa ne tuojamaiden tietoon Euroopan yhteisöjen komission välityksellä. 2. Kun määrät ovat suuremmat kuin tuojamaan vahvistamat vastaavat määrät, tämä hyväksyy ne, jos tavarat laskutetaan viejämaan valuuttana. Jos tuotteet laskutetaan EY:n muun jäsenvaltion tai jonkin muun 4 artiklassa tarkoitetun maan valuuttana, tuojamaa hyväksyy asianomaisen maan ilmoittaman määrän. 3. Kansallisena valuuttana käytettävät määrät ovat ecuina ilmaistavien määrien vasta-arvot kyseisenä kansallisena valuuttana ecun lokakuun 1996 ensimmäisen työpäivän kurssin mukaisesti. 4. Sekakomitea tarkastelee yhteisön tai Norjan pyynnöstä ecuina ilmaistuja määriä ja niiden vasta-arvoja EY:n jäsenvaltioiden ja Norjan kansallisina valuuttoina. Tätä tarkastelua suorittaessaan sekakomitea varmistaa, että kansallisena valuuttana käytettävät määrät eivät pienene, ja harkitsee lisäksi, onko aiheellista säilyttää näiden arvorajojen reaalivaikutus entisellään. Tätä tarkoitusta varten se voi päättää ecuina ilmaistujen määrien muuttamisesta. VI OSASTO HALLINNOLLISEN YHTEISTYÖN MENETELMÄT 31 artikla Keskinäinen avunanto 1. EY:n jäsenvaltioiden ja Norjan tulliviranomaiset toimittavat toisilleen Euroopan yhteisöjen komission välityksellä tullitoimipaikkojensa EUR.1-tavaratodistusten antamiseen käyttämien leimasinten leimanäytteet ja niiden tulliviranomaisten osoitteet, jotka vastaavat EUR.1-tavaratodistusten ja kauppalaskuilmoitusten tarkastamisesta. 2. Sen varmistamiseksi, että tätä pöytäkirjaa sovelletaan oikein, yhteisö ja Norja avustavat toisiaan toimivaltaisten tullihallintojen välityksellä tarkastaessaan EUR.1-tavaratodistusten ja kauppalaskuilmoitusten aitoutta sekä näissä asiakirjoissa annettujen tietojen oikeellisuutta. 32 artikla Alkuperäselvityksen tarkastaminen 1. Alkuperäselvityksen jälkitarkastus suoritetaan pistokokein tai aina kun tuojamaan tulliviranomaisilla on aihetta epäillä tällaisten asiakirjojen aitoutta, tuotteiden alkuperäasemaa tai muiden tässä pöytäkirjassa määrättyjen vaatimusten täyttymistä. 2. Edellä 1 kohdan määräyksiä sovellettaessa tuojamaan tulliviranomaiset palauttavat viejämaan tulliviranomaisille EUR.1-tavaratodistuksen ja kauppalaskun, jos se on esitetty, kauppalaskuilmoituksen tai näiden asiakirjojen jäljennökset ja esittävät tarvittaessa perusteet tiedustelun tekemiseen. Jälkitarkastuspyynnön tueksi toimitetaan kaikki asiakirjat ja saadut tiedot, joiden perusteella alkuperäselvityksessä olevia tietoja voidaan epäillä virheellisiksi. 3. Tarkastuksen suorittavat viejämaan tulliviranomaiset. Tätä varten niillä on oikeus vaatia todistusaineistoa ja tarkastaa viejän tilejä tai tehdä muita tarpeelliseksi katsomiaan tarkastuksia. 4. Jos tuojamaan tulliviranomaiset päättävät lykätä etuuskohtelun myöntämistä kyseisille tuotteille siihen asti, kun tarkastuksen tulokset on saatu, ne voivat luovuttaa tuotteet tuojalle, jos tarpeellisiksi katsotut varmuustoimenpiteet toteutetaan. 5. Tarkastuksen tulokset ilmoitetaan tarkastusta pyytäneille tulliviranomaisille niin pian kuin mahdollista. Näistä tuloksista on käytävä selvästi ilmi, ovatko asiakirjat aitoja ja voidaanko kyseisiä tuotteita pitää yhteisön, Norjan tai jonkin muun 4 artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteina ja täyttävätkö ne tämän pöytäkirjan muut vaatimukset. 6. Jos epäilyyn aihetta antaneessa tapauksessa vastausta ei ole saatu kymmenen kuukauden kuluessa tarkastuspyynnön päivämäärästä tai saadussa vastauksessa ei ole riittävästi tietoja sen ratkaisemiseksi, ovatko kyseiset asiakirjat aitoja tai mikä on tavaroiden tosiasiallinen alkuperä, tarkastamista pyytäneet tulliviranomaiset epäävät etuuskohtelun myöntämisen, paitsi poikkeuksellisissa olosuhteissa. 33 artikla Riitaisuuksien ratkaiseminen Jos 32 artiklassa määrätyistä tarkastusmenettelyistä syntyy riitaisuus, jota tarkastusta pyytävät ja sen suorittamisesta vastuussa olevat tulliviranomaiset eivät pysty keskenään sopimaan, tai jos syntyy kysymys tämän pöytäkirjan tulkinnasta, asia saatetaan sekakomitean ratkaistavaksi. Tuojan ja tuojamaan tulliviranomaisten väliset riidat ratkaistaan aina kyseisen maan lainsäädännön mukaisesti. 34 artikla Seuraamukset Seuraamuksia määrätään jokaiselle, joka laatii tai laadituttaa vääriä tietoja sisältävän asiakirjan saadakseen tuotteille etuuskohtelun. 35 artikla Vapaa-alueet 1. Yhteisö ja Norja toteuttavat kaikki tarpeelliset toimenpiteet taatakseen, että alkuperäselvityksen seuraamia kaupan kohteena olevia tuotteita, joita kuljetuksen aikana pidetään niiden alueella sijaitsevilla vapaa-alueilla, ei vaihdeta toisiin tavaroihin ja että niille ei suoriteta muita toimenpiteitä kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarkoitetut tavanomaiset toimenpiteet. 2. Poiketen 1 kohtaan sisältyvistä määräyksistä, kun EUR.1-todistuksen seuraamia yhteisön tai Norjan alkuperätuotteita tuodaan vapaa-alueelle ja niitä valmistetaan tai käsitellään siellä, kyseisten viranomaisten on viejän pyynnöstä annettava uusi EUR.1-todistus, jos suoritettu valmistus tai käsittely on tämän pöytäkirjan mukaista. VII OSASTO CEUTA JA MELILLA 36 artikla Pöytäkirjan soveltaminen 1. Edellä 2 artiklassa käytettyyn ilmaisuun "yhteisö" ei sisälly Ceutaa ja Melillaa. 2. Ceutaan ja Melillaan vietäviin Norjan alkuperätuotteisiin sovelletaan samaa tullikohtelua, jota sovelletaan yhteisön tullialueen alkuperätuotteisiin Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan Euroopan yhteisöön liittymisestä tehdyn asiakirjan pöytäkirjan n:o 2 mukaisesti. Norja soveltaa sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien sellaisten tuotteiden tuontiin, jotka ovat Ceutan ja Melillan alkuperätuotteita, samaa tullikohtelua kuin yhteisöstä tuotaviin yhteisön alkuperätuotteisiin. 3. Ceutan ja Melillan alkuperätuotteita koskevaa 2 kohtaa sovellettaessa tätä pöytäkirjaa sovelletaan soveltuvin osin 37 artiklassa asetettujen erityisedellytysten mukaisesti. 37 artikla Erityisedellytykset 1. Jos seuraavat tuotteet on kuljetettu suoraan 13 artiklan määräysten mukaisesti, pidetään: 1) Ceutan ja Melillan alkuperätuotteina: a) Ceutassa ja Melillassa kokonaan tuotettuja tuotteita, b) Ceutassa ja Melillassa tuotettuja tuotteita, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin a alakohdassa tarkoitettuja tuotteita, jos: i) näille tuotteille on suoritettu tämän pöytäkirjan 6 artiklan mukainen riittävä valmistus tai käsittely tai jos ii) nämä tuotteet ovat tämän pöytäkirjan mukaisia Norjan tai yhteisön alkuperätuotteita, jos niitä on valmistettu tai käsitelty tämän pöytäkirjan 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua riittämätöntä valmistusta tai käsittelyä enemmän; 2) Norjan alkuperätuotteina: a) Norjassa kokonaan tuotettuja tuotteita; b) Norjassa tuotettuja tuotteita, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin a alakohdassa tarkoitettuja tuotteita, jos i) näille tuotteille on suoritettu tämän pöytäkirjan 6 artiklan mukainen riittävä valmistus tai käsittely tai jos ii) nämä tuotteet ovat tämän pöytäkirjan mukaisia Ceutan ja Melillan tai yhteisön alkuperätuotteita, jos niitä on valmistettu tai käsitelty tämän pöytäkirjan 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut riittämättömät toimenpiteet ylittävä valmistus tai käsittely; 2. Ceutaa ja Melillaa pidetään yhtenä alueena. 3. Viejän tai tämän valtuuttaman edustajan on tehtävä merkintä "Norja" sekä "Ceuta ja Melilla" EUR.1-tavaratodistuksen 2 kohtaan tai kauppalaskuilmoitukseen. Kun kyseessä ovat Ceutan ja Melillan alkuperätuotteet, on lisäksi tehtävä alkuperäasemaa koskeva merkintä EUR.1-tavaratodistuksen 4 kohtaan tai kauppalaskuilmoitukseen. 4. Espanjan tulliviranomaiset vastaavat tämän pöytäkirjan soveltamisesta Ceutassa ja Melillassa. VIII OSASTO LOPPUMÄÄRÄYKSET 38 artikla Pöytäkirjan muuttaminen Sekakomitea voi päättää tämän pöytäkirjan määräysten muuttamisesta. LIITE I ALKUHUOMAUTUKSET LIITTEESSÄ II OLEVAAN LUETTELOON 1 huomautus: Luettelossa asetetaan edellytykset, jotka tuotteiden on täytettävä, jotta niitä voitaisiin pitää tämän pöytäkirjan 6 artiklan mukaisesti riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä. 2 huomautus: 2.1 Luettelon kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa kuvataan valmis tuote. Ensimmäisessä sarakkeessa on harmonoidussa järjestelmässä käytetty nimikkeen tai ryhmän numero ja toisessa sarakkeessa harmonoidussa järjestelmässä tästä nimikkeestä tai ryhmästä käytetty tavaran kuvaus. Jokaisen kahden ensimmäisen sarakkeen merkinnän osalta on sääntö 3 tai 4 sarakkeessa. Jos ensimmäisen sarakkeen numeron edellä on tietyissä tapauksissa "ex", tämä tarkoittaa, että 3 tai 4 sarakkeen sääntöä sovelletaan ainoastaan 2 sarakkeessa mainittuun nimikkeen osaan. 2.2 Kun 1 sarakkeessa on koottu yhteen useita nimikkeitä tai mainittu ryhmän numero ja 2 sarakkeessa on tämän vuoksi yleisluonteinen tavaran kuvaus, vastaavaa 3 tai 4 sarakkeen sääntöä sovelletaan kaikkiin niihin tuotteisiin, jotka harmonoidussa järjestelmässä luokitellaan kyseisen ryhmän nimikkeisiin tai johonkin nimikkeistä, jotka on koottu 1 sarakkeeseen. 2.3 Kun tässä luettelossa on eri sääntöjä, joita sovelletaan samaan nimikkeeseen kuuluviin eri tuotteisiin, jokaisessa luetelmakohdassa on sen nimikkeen tavaran kuvaus, jota viereinen 3 tai 4 sarakkeen sääntö koskee. 2.4 Kun kahden ensimmäisen sarakkeen merkinnälle on sääntö sekä 3 että 4 sarakkeessa, viejä voi valintansa mukaan soveltaa joko 3 tai 4 sarakkeessa olevaa sääntöä. Jos 4 sarakkeessa ei ole alkuperäsääntöä, on sovellettava 3 sarakkeen sääntöä. 3 huomautus: 3.1 Tämän pöytäkirjan 6 artiklan määräyksiä alkuperäaseman saaneista, muiden tuotteiden valmistuksessa käytettävistä tuotteista sovelletaan riippumatta siitä, onko tämä asema saatu siinä tehtaassa, jossa nämä tuotteet käytetään vai jossakin muussa yhteisön tai Norjan tehtaassa. Esimerkki: Nimikkeeseen 8407 kuuluva moottori, jonka osalta säännössä määrätään, että mahdollisesti käytettävien ei-alkuperäainesten arvo saa olla enintään 40 prosenttia vapaasti tehtaalla -hinnasta, on valmistettu nimikkeeseen ex 7224 kuuluvasta muusta takomalla esimuokatusta seosteräksestä. Jos tämä esimuokattu teräs on taottu yhteisössä ei-alkuperätuotetta olevasta valanteesta, se on jo saanut alkuperäaseman luettelossa vahvistetun nimikkeen 7224 tuotteita koskevan säännön nojalla. Esimuokattua terästä voidaan pitää moottorin arvoa laskettaessa alkuperätuotteena riippumatta siitä, onko esimuokattu teräs tuotettu samassa tehtaassa tai jossakin muussa yhteisön tehtaassa. Valanteen, joka ei ole alkuperätuote, arvoa ei siten oteta huomioon laskettaessa käytettyjen ei-alkuperäainesten arvoa. 3.2 Luettelon säännössä vahvistetaan suoritettavan valmistuksen tai käsittelyn vähimmäismäärä; tästä seuraa, että sen ylittävä valmistus tai käsittely antaa myös alkuperäaseman ja sitä vähempi valmistus tai käsittely taas ei anna alkuperäasemaa. Toisin sanoen, jos säännössä määrätään, että tietyllä valmistusasteella olevia ei-alkuperäaineksia saadaan käyttää, on sitä aiemmalla valmistusasteella olevien tällaisen ainesten käyttö myös sallittua, mutta sen sijaan myöhemmällä valmistusasteella olevien ainesten käyttö ei ole. 3.3 Kun säännössä määrätään, että "minkä tahansa nimikkeen aineksia" saadaan käyttää, myös aineksia, jotka kuuluvat samaan nimikkeeseen kuin tuote, saadaan käyttää ottaen kuitenkin huomioon sääntöön mahdollisesti sisältyvät erityisrajoitukset. Ilmaisulla "valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista, myös muista nimikkeen . . . aineksista" tarkoitetaan kuitenkin, että ainoastaan sellaisia samaan nimikkeeseen kuin tuote kuuluvia aineksia saadaan käyttää, joiden kuvaus on erilainen kuin tuotteella on luettelon 2 sarakkeessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3.2 huomautuksen soveltamista. 3.4 Kun luettelon säännössä määrätään, että tuote voidaan valmistaa useammasta kuin yhdestä aineksesta, tämä tarkoittaa, että yhtä tai useampaa näistä aineksista saadaan käyttää. Säännössä ei vaadita, että niitä kaikkia käytetään. Esimerkki: Nimikkeisiin 5208-5212 kuuluviin kankaisiin sovellettavassa säännössä määrätään, että luonnonkuituja saadaan käyttää ja että muun muassa kemiallisia aineita saadaan myös käyttää. Tämä sääntö ei tarkoita, että on käytettävä molempia; on mahdollista käyttää vain toista näistä aineksista tai jopa molempia yhdessä. 3.5 Kun luettelon säännössä määrätään, että tuote on valmistettava tietystä aineksesta, tämä edellytys ei luonnollisesti estä käyttämästä muita aineksia, jotka ovat luonteeltaan sellaisia, että ne eivät voi täyttää sääntöä. (Katso myös 6.2 huomautus tekstiilien osalta.) Esimerkki: Nimikkeen 1904 elintarvikevalmisteita koskeva sääntö, jossa nimenomaan suljetaan pois viljan ja viljatuotteiden käyttö, ei estä kivennäissuolojen, kemikaalien ja muiden lisäaineiden käyttöä, joita ei valmisteta viljasta. Tätä ei kuitenkaan sovelleta tuotteisiin, joita, vaikka niitä ei voida valmistaa luettelossa nimenomaisesti mainituista aineksista, voidaan valmistaa luonteeltaan samanlaisesta, aiemmalla valmistusasteella olevasta aineksesta. Esimerkki: Jos sellaisen kuitukankaasta tehdyn vaatteen osalta, joka kuuluu 62 ryhmän nimikkeeseen, ainoastaan ei-alkuperätuotetta olevan langan käyttö on sallittua, ei ole mahdollista aloittaa valmistusta kuitukankaasta, vaikka kuitukangasta ei tavallisesti voidakaan tehdä langasta. Tällaisissa tapauksissa lähtöaineksen olisi tavallisesti oltava lankaa edeltävällä asteella, toisin sanoen kuituasteella. 3.6 Jos luettelon säännössä määrätään kaksi prosenttimäärää enimmäisarvoksi ei-alkuperäaineksille, joita voidaan käyttää, näitä prosenttimääriä ei saada laskea yhteen. Toisin sanoen kaikkien käytettyjen ei-alkuperäainesten enimmäisarvo ei saa koskaan olla suurempi kuin korkein kyseisistä prosenttimääristä. Lisäksi yksittäisiä prosenttimääriä ei saa ylittää niiden nimenomaisten ainesten osalta, joita ne koskevat. 4 huomautus: 4.1 Luettelossa käytetyllä ilmaisulla "luonnonkuidut" tarkoitetaan muita kuituja kuin muunto- ja synteettikuituja. Se rajoittuu kehruuta edeltävillä valmistusasteilla oleviin kuituihin ja siihen kuuluvat myös jätteet ja, jollei toisin mainita, kuidut, jotka on karstattu, kammattu tai muulla tavoin valmistettu, mutta joita ei ole kehrätty. 4.2 Ilmaisuun "luonnonkuidut" kuuluvat nimikkeen 0503 jouhi, nimikkeiden 5002 ja 5003 silkki, nimikkeiden 5101-5105 villakuidut ja hieno ja karkea eläimenkarva, nimikkeiden 5201-5203 puuvillakuidut ja nimikkeiden 5301-5305 muut kasvitekstiilikuidut. 4.3 Ilmaisuja "tekstiilimassa", "kemialliset aineet" ja "paperinvalmistusaineet" käytetään luettelossa kuvaamaan 50-63 ryhmään kuulumattomia aineksia, joita voidaan käyttää muunto-, synteetti- tai paperikuitujen tai -lankojen valmistukseen. 4.4 Luettelossa käytettyyn ilmaisuun "katkotut tekokuidut" kuuluvat nimikkeiden 5501-5507 synteetti- tai muuntokuitufilamenttitouvi, synteetti- tai muuntokatkokuidut tai niiden jätteet. 5 huomautus: 5.1 Sellaisen tuotteen osalta, johon luettelossa liittyy viittaus tähän huomautukseen, luettelon 3 sarakkeessa vahvistettuja edellytyksiä ei saada soveltaa niiden valmistuksessa käytettyihin perustekstiiliaineisiin, joiden paino yhteensä on enintään 10 prosenttia kaikkien käytettyjen perustekstiiliaineiden yhteispainosta (katso myös 5.3 ja 5.4 huomautus jäljempänä). 5.2 Edellä 5.1 huomautuksessa mainittua poikkeusta voidaan kuitenkin soveltaa ainoastaan sekoitetuotteisiin, jotka on tehty kahdesta tai useammasta perustekstiiliaineesta. Perustekstiiliaineet ovat seuraavat: - silkki, - villa, - karkea eläimenkarva, - hieno eläimenkarva, - jouhet, - puuvilla, - paperinvalmistusaineet ja paperi, - pellava, - hamppu, - juutti ja muut niinitekstiilikuidut, - sisali ja muut Agave-sukuisista kasveista saadut tekstiilikuidut, - kookoskuidut, manilla, rami ja muut kasvitekstiilikuidut, - synteettikuitufilamentit, - muuntokuitufilamentit, - polypropeenista valmistetut synteettikatkokuidut, - polyesteristä valmistetut synteettikatkokuidut, - polyamidista valmistetut synteettikatkokuidut, - polyakryylinitriilistä valmistetut synteettikatkokuidut, - polyimidistä valmistetut synteettikatkokuidut, - polytetrafluorieteenistä valmistetut synteettikatkokuidut, - polyfenyleenisulfidista valmistetut synteettikatkokuidut, - polyvinyylikloridista valmistetut synteettikatkokuidut, - muut synteettikatkokuidut, - viskoosista valmistetut muuntokatkokuidut, - muut muuntokatkokuidut, - segmentoitu polyuretaania oleva lanka, jossa on joustavia polyeetterisegmenttejä, myös kierrepäällystetty - segmentoitu polyuretaania oleva lanka, jossa on joustavia polyesterisegmenttejä, myös kierrepäällystetty - nimikkeen 5605 tuotteet (metalloitu lanka), joissa on kaistaleita, jotka koostuvat enintään 5 mm leveästä kahden muovikelmun väliin joko värittömällä tai värillisellä liimalla kiinnitetystä, alumiinifoliota tai muovikelmua, myös alumiinijauheella peitettyä, olevasta sydämestä, - muut nimikkeen 5606 tuotteet. Esimerkki: Nimikkeen 5205 lanka, joka on tehty nimikkeen 5203 puuvillakuiduista ja nimikkeen 5506 synteettikatkokuiduista, on sekoitelanka. Sen vuoksi ei-alkuperätuotteita olevia synteettikatkokuituja, joka eivät täytä alkuperäsääntöjä (joissa edellytetään valmistusta kemiallisista aineista tai tekstiilimassasta), saa käyttää enintään 10 prosenttia langan painosta. Esimerkki: Nimikkeen 5112 villakangas, joka on tehty nimikkeen 5107 villalangasta ja nimikkeen 5509 synteettikatkokuitulangasta, on sekoitekangas. Sen vuoksi synteettikuitulankaa, joka ei täytä alkuperäsääntöjä (joissa edellytetään valmistusta kemiallisista aineista tai tekstiilimassasta), tai villalankaa, joka ei täytä alkuperäsääntöjä (joissa edellytetään valmistusta karstaamattomista tai kampaamattomista tai muuten kehruuta varten käsittelemättömistä luonnonkuiduista), tai näiden kahden lankatyypin sekoitusta saa käyttää, jos niiden yhteispaino on enintään 10 prosenttia kankaan painosta. Esimerkki: Nimikkeen 5802 tuftattu tekstiilikangas, joka on tehty nimikkeen 5205 puuvillalangasta ja nimikkeen 5210 puuvillakankaasta, on sekoitetuote ainoastaan, jos puuvillakangas itsessään on sekoitekangas, joka on tehty kahdesta eri nimikkeeseen luokiteltavasta langasta, tai jos käytetyt puuvillalangat itsessään ovat sekoitetuotteita. Esimerkki: Jos kyseinen tuftattu tekstiilikangas on tehty nimikkeen 5205 puuvillalangasta ja nimikkeen 5407 synteettikuitukankaasta, on selvää, että käytettävät langat ovat kahta eri perustekstiiliainetta ja tuftattu tekstiilikangas on näin ollen sekoitetuote. Esimerkki: Matto, jonka nukka on tehty sekä muuntokuitu- että puuvillalangoista ja pohjakangas juutista, on sekoitetuote, koska on käytetty kolmea perustekstiiliainetta. Ei-alkuperäaineksia, joita käytetään myöhemmällä valmistusasteella olevina, kuin mitä säännössä määrätään, voidaan käyttää, jos niiden yhteispaino on enintään 10 prosenttia mattoon sisältyvien tekstiiliaineiden painosta. Siten juuttikangaspohja ja/tai muuntokuitulangat voitaisiin tuoda maahan tällä valmistusasteella olevina, jos painoa koskevat edellytykset täyttyvät. 5.3 Tuotteissa, joissa on "segmentoitua polyuretaania olevaa, myös kierrepäällystettyä lankaa, jossa on joustavia polyeetterisegmenttejä", tämä poikkeus on tällaisen langan osalta 20 prosenttia. 5.4 Tuotteissa, joissa on "kaistaleita, jotka koostuvat enintään 5 mm leveästä kahden muovikelmun väliin liimalla kiinnitetystä, alumiinifoliota tai muovikelmua, myös alumiinijauheella peitettyä, olevasta sydämestä", tämä poikkeus on 30 prosenttia tällaisen kaistaleen osalta. 6 huomautus: 6.1 Niissä tekstiilituotteissa, joiden kohdalla luettelossa on alaviite tähän huomautukseen, saadaan käyttää, vuoria ja välivuoria lukuun ottamatta, tekstiiliaineita, jotka eivät täytä kyseistä sovitettua tuotetta koskevaa luettelon 3 sarakkeen sääntöä, jos ne luokitellaan eri nimikkeeseen kuin tuote ja jos niiden arvo on enintään 8 prosenttia tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta. 6.2 Aineksia, joita ei luokitella 50-63 ryhmään, saa käyttää vapaasti tekstiilituotteiden valmistuksessa riippumatta siitä, sisältävätkö ne tekstiilejä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6.3 huomautuksen soveltamista. Esimerkki: Jos luettelon säännössä määrätään, että tietyn tekstiilitavaran, esimerkiksi housujen, valmistuksessa on käytettävä lankaa, tämä ei estä metallitavaroiden kuten nappien käyttöä, koska nappeja ei luokitella 50-63 ryhmään. Samasta syystä se ei estä vetoketjujen käyttöä, vaikka vetoketjut tavallisesti sisältävät tekstiiliä. 6.3 Prosenttisääntöä sovellettaessa on käytettyjen ei-alkuperäainesten arvoa laskettaessa otettava huomioon niiden ainesten arvo, joita ei luokitella 50-63 ryhmään. 7 huomautus: 7.1 Nimikkeissä ex 2707, 2713-2715, ex 2901, ex 2902 ja ex 3403 ilmaisulla "tietty käsittely" tarkoitetaan seuraavia toimintoja: a) tyhjötislaus, b) toistotislaus perusteellisen jatkotislausmenetelmän avulla (1), c) krakkaus, d) reformointi, e) uuttaminen valikoivien liuottimien avulla, f) käsittely, jossa yhdistyvät kaikki seuraavat toiminnot: käsittely tiivistetyllä rikkihapolla, oleumilla tai rikkitrioksidilla; neutralointi emäksisillä aineilla; värinpoisto ja puhdistus luonnostaan aktiivisilla maalajeilla, aktivoiduilla maalajeilla, aktiivihiilellä tai bauksiitilla, g) polymerointi, h) alkylointi, i) isomerointi, 7.2 Nimikkeissä 2710, 2711 ja 2712 ilmaisulla "tietty käsittely" tarkoitetaan seuraavia toimintoja: a) tyhjötislaus, b) toistotislaus perusteellisen jatkotislausmenetelmän avulla (2), c) krakkaus, d) reformointi, e) uuttaminen valikoivien liuottimien avulla, f) käsittely, jossa yhdistyvät kaikki seuraavat toiminnot: käsittely tiivistetyllä rikkihapolla, oleumilla tai rikkitrioksidilla; neutralointi emäksisillä aineilla; värinpoisto ja puhdistus luonnostaan aktiivisilla maalajeilla, aktivoiduilla maalajeilla, aktiivihiilellä tai bauksiitilla, g) polymerointi, h) alkylointi, ij) isomerointi, k) ainoastaan nimikkeeseen ex 2710 kuuluvien raskasöljyjen osalta rikinpoisto vedyn avulla, jonka tuloksena valmistettujen tuotteiden rikkipitoisuus vähenee vähintään 85 prosenttia (ASTM D 1266-59 T-menetelmä), l) ainoastaan nimikkeeseen 2710 kuuluvien tuotteiden osalta parafiinin poisto muun menetelmän avulla kuin suodattamalla, m) ainoastaan nimikkeeseen ex 2710 kuuluvien raskasöljyjen osalta vetykäsittely suuremmassa kuin 20 baarin paineessa ja suuremmassa kuin 250 °C:n lämpötilassa katalysaattoria käyttäen, muussa kuin rikinpoistotarkoituksessa, kun vety on aktiivisena aineena kemiallisessa reaktiossa. Nimikkeen ex 2710 voiteluöljyjen jatkokäsittelyä vedyn avulla (esimerkiksi vedyn avulla tapahtuva viimeistely eli "hydrofinishing" tai värinpoisto) erityisesti värin tai stabiliteetin parantamiseksi ei pidetä tiettynä käsittelynä, n) ainoastaan nimikkeeseen ex 2710 kuuluvien polttoöljyjen osalta ilmatislaus, jos vähemmän kuin 30 tilavuusprosenttia näistä tuotteista (hävikki mukaan lukien) tislautuu 300 °C:n lämpötilassa ASTM D 86 -menetelmän avulla määritettynä, o) ainoastaan nimikkeeseen ex 2710 kuuluvien raskasöljyjen, muiden kuin kaasuöljyjen ja polttoöljyjen, osalta käsittely suurtaajuudella toimivan sähköisen huiskupurkauksen avulla. 7.3 Nimikkeissä ex 2707, 2713-2715, ex 2901, ex 2902 ja ex 3403 yksinkertaiset toiminnot kuten puhdistus, dekantointi, suolan poisto, veden erotus, suodatus, värjäys, merkintä, rikkipitoisuuden lisääminen sekoittamalla tuotteita, joilla on erilaiset rikkipitoisuudet, näiden toimintojen tai niitä vastaavien toimintojen yhdistelmät eivät anna alkuperäasemaa. (1) Katso yhdistetyn nimikkeistön 27 ryhmän lisähuomautus 4 b. (2) Katso yhdistetyn nimikkeistön 27 ryhmän lisähuomautusta 4 b. LIITE II LUETTELO EI-ALKUPERÄAINEKSIIN SOVELLETTAVISTA VALMISTUS- TAI KÄSITTELYTOIMISTA, JOTKA ON TEHTÄVÄ, JOTTA VALMISTETTU TUOTE VOI SAADA ALKUPERÄASEMAN Luettelossa mainituista tuotteista kaikki eivät kuulu sopimuksen soveltamisalaan. Tästä syystä sopimuksen muut osat on otettava huomioon. >TAULUKON PAIKKA> LIITE III EUR.1-TAVARATODISTUS JA EUR.1-TAVARATODISTUKSEN HAKEMUS Paino-ohjeet 1. Kummankin lomakkeen koon on oltava 210 × 297 mm; lomakkeen pituus saa kuitenkin olla enintään 5 mm määrämittaa pienempi tai enintään 8 mm sitä suurempi. Käytettävän paperin on oltava valkoista, liimakäsiteltyä, hiokkeetonta kirjoituspaperia, joka painaa vähintään 25 g/m². Siinä on oltava vihreä painettu aaltomainen taustakuvio, joka tekee kaikki mekaanisin tai kemiallisin keinoin tehdyt väärennykset havaittaviksi. 2. Yhteisön jäsenvaltioiden ja Norjan toimivaltaiset viranomaiset voivat pidättää itselleen lomakkeiden paino-oikeuden tai antaa niiden painamisen hyväksymiensä kirjapainojen tehtäväksi. Jälkimmäisessä tapauksessa jokaisessa lomakkeessa on oltava maininta tästä hyväksymisestä. Jokaisessa lomakkeessa on oltava kirjapainon nimi ja osoite tai merkki, josta kirjapaino voidaan tunnistaa. Siinä on myös oltava painettu tai muulla tavoin tehty sarjanumero, josta se voidaan tunnistaa. >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE IV KAUPPALASKUILMOITUS >KAAVION ALKU> Kauppalaskuilmoitus, jonka teksti on jäljempänä, on laadittava alaviitteiden mukaisesti. Alaviitteitä ei kuitenkaan tarvitse sisällyttää ilmoitukseen. Suomenkielinen toisinto Tässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa n:o . . . (1)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja . . . alkuperätuotteita (2). Espanjankielinen toisinto El exportador de los productos incluidos en el presente documento (autorización aduanera no . . . (1)) declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial . . . (2). Tanskankielinen toisinto Eksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. . . . (1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i . . . (2). Saksankielinen toisinto Der Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. . . . (1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, daß diese Waren, soweit nicht anders angegeben, präferenzbegünstigte . . .-Ursprungswaren sind (2). Kreikankielinen toisinto Ï åîáãùãÝáò ôùí ðñïúüíôùí ðïõ êáëýðôïíôáé áðü ôï ðáñüí Ýããñáöï (Üäåéá ôåëùíåßïõ áñéè. . . . (1)) äçëþíåé üôé, åêôüò åÜí äçëþíåôáé óáöþò Üëëùò, ôá ðñïúüíôá áõôÜ åßíáé ðñïôéìçóéáêÞò êáôáãùãÞò . . . (2). Englanninkielinen toisinto The exporter of the products covered by this document (customs authorization No. . . . (1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of . . . preferential origin (2). Ranskankielinen toisinto L'exportateur des produits couverts par le présent document (autorisation douanière no . . . (1)) déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle . . . (2). Italiankielinen toisinto L'esportatore delle merci contemplate nel presente documento [autorizzazione doganale n. . . . (1)] dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale . . . (2). Hollanninkielinen toisinto De exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. . . . (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële . . . oorsprong zijn (2). (1) Kun kauppalaskuilmoituksen laatii tämän pöytäkirjan 22 artiklassa tarkoitettu valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun kauppalaskuilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.(2) Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun kauppalaskuilmoitus liittyy kokonaan tai osittain tämän pöytäkirjan 37 artiklassa tarkoitettuihin Ceutan tai Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella "CM" asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.Portugalinkielinen toisinto O abaixo assinado, exportador dos produtos cobertos pelo presente documento (autorização aduaneira no. . . . (1)), declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial . . . (2). Ruotsinkielinen toisinto Exportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr . . . (1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande . . . ursprung (2). Norjankielinen toisinto Eksportøren av produktene omfattet av dette dokument (tollmyndighetenes autorisasjonsnr. . . . (1)) erklærer at disse produktene, unntatt hvor annet er tydelig angitt, har . . . preferanseopprinnelse (2). . (3) (Paikka ja päiväys) . (4) (Viejän allekirjoitus; lisäksi ilmoituksen allekirjoittajan nimi on selvennettävä) (1) Kun kauppalaskuilmoituksen laatii tämän pöytäkirjan 22 artiklassa tarkoitettu valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun kauppalaskuilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.(2) Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun kauppalaskuilmoitus liittyy kokonaan tai osittain tämän pöytäkirjan 37 artiklassa tarkoitettuihin Ceutan tai Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella "CM" asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.(3) Nämä merkinnät voidaan jättää pois, jos tiedot sisältyvät itse asiakirjaan.(4) Katso tämän pöytäkirjan 21 artiklan 5 kohta. Tapauksissa, joissa ei vaadita viejän allekirjoitusta, vapautus allekirjoituksesta merkitsee myös vapautusta allekirjoittajan nimen merkitsemisestä.>KAAVION LOOPU> YHTEINEN JULISTUS Andorran ruhtinaskunnasta 1. Norja hyväksyy Andorran ruhtinaskunnan alkuperätuotteet, jotka kuuluvat harmonoidun järjestelmän 25-97 ryhmiin, tämän sopimuksen mukaisiksi yhteisön alkuperätuotteiksi. 2. Pöytäkirjaa n:o 3 sovelletaan soveltuvin osin edellä mainittujen tuotteiden alkuperäaseman määrittämiseksi. YHTEINEN JULISTUS San Marinon tasavallasta 1. Norja hyväksyy San Marinon alkuperätuotteet tämän sopimuksen mukaisiksi yhteisön alkuperätuotteiksi. 2. Pöytäkirjaa n:o 3 sovelletaan soveltuvin osin edellä mainittujen tuotteiden alkuperäaseman määrittämiseksi.