EY-Sveitsi -sekakomitean päätös N:o 1/94, tehty 6 päivänä huhtikuuta 1994, käsitteen peräisin olevat tuotteet (alkuperätuotteet) määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä tehdyn Euroopan talousyhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimuksen liitteenä olevan pöytäkirjan N:o 3 muuttamisesta (94/499/EY)



Virallinen lehti nro L 204 , 06/08/1994 s. 0150 - 0248

Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 37 s. 0079

Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 37 s. 0079



EY-SVEITSI -SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o 1/94, tehty 6 päivänä huhtikuuta 1994, käsitteen "peräisin olevat tuotteet" (alkuperätuotteet) määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä tehdyn Euroopan talousyhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimuksen liitteenä olevan pöytäkirjan n:o 3 muuttamisesta (94/499/EY) SEKAKOMITEA, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön ja Sveitsin valaliiton sopimuksen (1), jäljempänä 'EY-Sveitsi -sopimus`, joka allekirjoitettiin Brysselissä 22 päivänä heinäkuuta 1972, ottaa huomioon käsitteen "peräisin olevat tuotteet" (alkuperätuotteet) määrittelyä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevan pöytäkirjan n:o 3, jäljempänä 'pöytäkirja n:o 3` ja erityisesti sen 28 artiklan, sekä katsoo, että pöytäkirjassa n:o 3 määrätyt alkuperäsäännöt perustuvat sopimuspuolten sekä Itävallan, Suomen, Islannin, Norjan ja Ruotsin väliseen alkuperän "diagonaaliseen" kumulaatioon; sopimuksen Euroopan talousalueesta, jäljempänä 'ETA`, voimaantulo vaikuttaisi näihin kumulaatiota koskeviin määräyksiin, koska tähän sopimukseen sisältyvät alkuperäsäännöt perustuvat ETA:n sisäisten toimien täydelliseen kumulaatioon, jonka tuloksena on yhtenäinen käsite 'ETA-alkuperä`; sen vuoksi on tarpeen muuttaa alkuperäperusteita voimassaolevien kumulaatiomääräysten jatkumisen varmistamiseksi, ETA:n voimaantulo vaikuttaisi myös tuotteiden suoraa kauppaa koskeviin määräyksiin; sen vuoksi on tarpeen muuttaa alkuperäsääntöjä, jotta sopimuspuolten välinen kauppa ja sopimuspuolten ja Itävallan, Suomen, Islannin, Norjan ja Ruotsin välinen kauppa ei vaikeutuisi, alkuperäsäännöissä ilmoitetaan valmistus- tai käsittelytoimet, jotka on suoritettava sopimuspuolten ja Itävallan, Suomen, Islannin, Norjan ja Ruotsin alueella tai alueilla, jotta tuotteita voidaan pitää EY-Sveitsi -sopimuksessa tarkoitettuina alkuperätuotteina; kaupan helpottamiseksi olisi tarpeen ottaa käyttöön poikkeus näistä määräyksistä tiettyjen sellaisten ainesten osalta, joiden arvo ei ylitä 10 prosenttia kyseisen tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta, alkuperäsäännöt perustuvat alueperiaatteelle, jonka mukaan alkuperäaseman saavuttamiselle määrättyjen edellytysten on täytyttävä keskeytyksettä sopimuspuolten ja Itävallan, Suomen, Islannin, Norjan ja Ruotsin alueella tai alueilla; kaupan helpottamiseksi olisi tarpeen ottaa käyttöön poikkeus alueperiaatteesta, jos tällaisilla toimilla yhteensä saavutettu arvonlisäys on enintään 10 prosenttia kyseisten tuotteiden vapaasti tehtaalla -hinnasta, Euroopan valuuttayksikön (ecu) vasta-arvot joidenkin maiden kansallisina valuuttoina olivat 1 päivänä lokakuuta 1992 alhaisemmat kuin vastaavat arvot 1 päivänä lokakuuta 1990; pöytäkirjassa määrätyn perustepäivämäärän automaattisen muutoksen johdosta tästä seuraisi asianomaiseksi kansalliseksi valuutaksi muunnettaessa, että voimassa olevat rajat laskisivat yksinkertaistettujen asiakirjavaatimusten osalta; sen vuoksi olisi tarpeen korottaa ecuina ilmaistavia rajoja, sellaisiin määräyksiin perustuvat vaihtoehtoiset prosenttisäännöt, joilla täsmennetään ainoastaan kokonaisarvo sellaisten tuotteiden käsittelyssä tai valmistuksessa käytetyille ei-alkuperäaineksille, joita pidetään EY-Sveitsi -sopimuksessa tarkoitettuina alkuperätuotteina, eivät saisi ylittää tiettyä prosenttimäärää kyseisten tuotteiden vapaasti tehtaalla -hinnasta; ne otettiin käyttöön vuonna 1986 harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän (HS) 84-92 ryhmän mekaanisiin rakenteisiin kuuluvien tuotteiden osalta; koska tämä järjestelmä on osoittautunut hyvin tehokkaaksi mekaanisten rakenteiden alalla, olisi suotavaa laajentaa se koskemaan muita aloja, kuten HS-järjestelmän ryhmiin 28, 29 ja 31-38 kuuluvia kemiallisia yhdisteitä sekä HS-järjestelmän 39 ryhmään kuuluvia muovitavaroita, HS-nimikkeisiin ex 3916-3921 kuuluvista additiohomopolymeereistä saatuihin puolivalmisteisiin ja muovitavaroihin sovelletaan alkuperäsääntöjä, joilla määrätään joko enintään 50 prosentin arvoraja kaikille käytetyille ei-alkuperäaineksille tai enintään 20 prosentin arvoraja HS-järjestelmän 39 ryhmään kuuluville käytetyille ei-alkuperäaineksille; näitä sääntöjä ei voida noudattaa useiden tietynlaisten metalloitujen muovikalvojen osalta, koska niiden valmistuksessa tarvittavia puolivalmisteita ei ole saatavissa EY/EFTA -alueelta (Euroopan yhteisö/ Euroopan vapaakauppaliitto); olisi suotavaa muuttaa alkuperäsääntöjä näiden tuotteiden osalta, jotta tiettyjen erityisten ei-alkuperäisten muovikalvojen käyttö sallittaisiin, lisäyksen II luettelon alaviite ydinpolttoaine-elementeille myönnetystä poikkeuksesta HS-järjestelmän 84 ryhmään sovellettavasta alkuperäsäännöstä oli voimassa ainoastaan 31 päivään joulukuuta 1993; nimikkeeseen 8401 kuuluvat ydinpolttoaine-elementit, jotka on valmistettu ei-alkuperäisestä rikastetusta uraanista yhden sopimuspuolen alueella, eivät täytä vielä HS-järjestelmän 84 ryhmään sovellettavien alkuperäsääntöjen perusedellytyksiä eivätkä todennäköisesti täytä niitä lähitulevaisuudessa; ydinpolttoaineteollisuuden sopimukset tehdään pitkiksi kausiksi ja hyvissä ajoin ennen toimitusten alkamispäivämäärää; on toivottavaa huolehtia oikeudellisesta varmuudesta tämän suhteen; olisi suotavaa pidentää poikkeuksen voimassaoloaikaa vielä viidellä vuodella, ja EY-Sveitsi -sopimuksen moitteettoman toiminnan vuoksi on näin ollen tarpeen yhdistää yhtenäiseksi tekstiksi kaikki asiaa koskevat määräykset käyttäjien ja tullihallintojen työn helpottamiseksi, ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1 artikla Korvataan EY-Sveitsi -sopimuksen pöytäkirja n:o 3 tämän päätöksen liitteellä. 2 artikla Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1994. Tehty Brysselissä 6 päivänä huhtikuuta 1994. Sekakomitean puolesta Puheenjohtaja A. LAUTENBERG (1) EYVL N:o I, 300, 31.12.1972, s. 189 PÖYTÄKIRJA n:o 3 käsitteen "peräisin olevat tuotteet" (alkuperätuotteet) määritelmästä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä I OSASTO YLEISET MÄÄRÄYKSET 1 artikla Määritelmät Tätä pöytäkirjaa sovellettaessa tarkoitetaan: a) 'valmistuksella` kaikenlaista valmistusta tai käsittelyä, myös kokoamista tai erityistoimia, b) 'aineksella` kaikkia aineosia, raaka-aineita, komponentteja, osia jne., joita käytetään tuotteen valmistuksessa, c) 'tuotteella` valmista tuotetta, vaikka se olisikin tarkoitettu käytettäväksi myöhemmin toisessa valmistustoimessa, d) 'tavaroilla` sekä aineksia että tuotteita, e) 'tullausarvolla` tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VII artiklan soveltamisesta Genevessä 12 päivänä huhtikuuta 1979 tehdyn sopimuksen mukaista arvoa, f) 'vapaasti tehtaalla -hinnalla` sille sopimuspuolen alueella olevalle valmistajalle, jonka yrityksessä viimeinen valmistus tai käsittely on suoritettu tai sille sopimuspuolen alueella olevalle henkilölle, joka on järjestänyt viimeisen tämän sopimuspuolen alueen ulkopuolella suoritetun valmistuksen tai käsittelyn, tuotteesta vapaasti tehtaalla maksettua hintaa, johon sisältyy kaikkien valmistuksessa käytettyjen ainesten arvo ja josta on vähennetty sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa valmista tuotetta vietäessä, g) 'ainesten arvolla` valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäainesten tullausarvoa maahantuontihetkellä tai, jos sitä ei tiedetä eikä sitä voida todeta, ensimmäistä todettavissa olevaa aineksista kyseisen sopimuspuolen alueella maksettua hintaa, h) 'alkuperäainesten arvolla` tällaisten ainesten arvoa määriteltyinä soveltuvin osin sovelletun g alakohdan mukaisesti, i) 'ryhmillä` ja 'nimikkeillä` harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän, jäljempänä tässä pöytäkirjassa 'harmonoidun järjestelmän` tai 'HS`:n, muodostavan nimikkeistön ryhmiä ja nimikkeitä (nelinumeroiset koodit), j) 'luokittelulla` tuotteen tai aineksen luokittelua tiettyyn nimikkeeseen, k) 'lähetyksellä` tuotteita, jotka lähetetään samanaikaisesti yhdeltä viejältä yhdelle vastaanottajalle tai yhdellä kuljetusasiakirjalla taikka, jos tällaista asiakirjaa ei ole, yhdellä kauppalaskulla viejältä vastaanottajalle, l) 'ETA:lla` Euroopan talousaluetta, m) 'alueilla` myös aluevesiä. II OSASTO KÄSITTEEN "PERÄISIN OLEVAT TUOTTEET" (ALKUPERÄTUOTTEET) MÄÄRITELMÄ 2 artikla Alkuperäperusteet 1. Sopimusta sovellettaessa pidetään: 1) yhteisöstä peräisin olevina tuotteina eli alkuperätuotteina: a) tässä pöytäkirjassa olevassa 3 artiklassa tarkoitettuja yhteisössä kokonaan tuotettuja tuotteita; b) yhteisössä tuotettuja tuotteita, joiden valmistuksessa on käytetty aineksia, jotka eivät ole siellä kokonaan tuotettuja, jos: i) tällaisia aineksia on riittävästi valmistettu tai käsitelty yhteisössä tässä pöytäkirjassa olevassa 4 artiklassa tarkoitetulla tavalla, tai ii) tällaiset ainekset ovat Sveitsin alkuperätuotteita tämän pöytäkirjan mukaisesti tai Itävallan, Suomen, Islannin, Norjan tai Ruotsin alkuperätuotteita yhteisön kunkin mainitun maan kanssa tekemän sopimuksen liitteenä olevan pöytäkirjan n:o 3 määräyksien mukaisesti ja sikäli kun nämä määräykset ovat samanlaiset kuin tämän pöytäkirjan määräykset; iii) tällaiset ainekset ovat ETA:n alkuperätuotteita ETA-sopimuksen liitteenä olevan pöytäkirjan mukaisesti ja siltä osin, kuin ne kuuluvat tämän sopimuksen soveltamisalaan. Näitä määräyksiä ei sovelleta pöytäkirjassa n:o 2 määrättyihin hinnantasaustoimenpiteiden alaisiin tuotteisiin; c) ETA:sta peräisin olevia tuotteita ETA-sopimuksen liitteenä olevan pöytäkirjan n:o 4 mukaisesti. Näitä määräyksiä ei sovelleta pöytäkirjassa n:o 2 määrättyihin hinnantasaustoimenpiteiden alaisiin tuotteisiin; 2) Sveitsistä peräisin olevina tuotteina eli alkuperätuotteina: a) tässä pöytäkirjassa olevassa 3 artiklassa tarkoitettuja Sveitsissä kokonaan tuotettuja tuotteita; b) Sveitsissä tuotettuja tuotteita, joiden valmistuksessa on käytetty aineksia, jotka eivät ole siellä kokonaan tuotettuja, jos: i) tällaisia aineksia on riittävästi valmistettu tai käsitelty Sveitsissä tässä pöytäkirjassa olevassa 4 artiklassa tarkoitetulla tavalla, tai ii) tällaiset ainekset ovat yhteisön alkuperätuotteita tämän pöytäkirjan mukaisesti tai Itävallan, Suomen, Islannin, Norjan tai Ruotsin alkuperätuotteita yhteisön kunkin mainitun maan kanssa tekemän sopimuksen liitteenä olevan pöytäkirjan n:o 3 määräyksien mukaisesti tai Sveitsin ja näiden maiden välisestä kaupasta määräävän sopimuksen alkuperämääräysten mukaisesti, sikäli kun nämä määräykset ovat samanlaiset kuin tämän pöytäkirjan määräykset. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan 1 alakohdan b alakohdan ii alakohdassa määrätään, tuotteet, jotka ovat Sveitsin alkuperätuotteita tämän pöytäkirjan mukaisesti tai Itävallan, Suomen, Islannin Norjan tai Ruotsin alkuperätuotteita tässä artiklassa mainittujen alkuperämääräysten mukaisesti ja sikäli kuin nämä määräykset ovat samanlaiset kuin tämän pöytäkirjan määräykset, ja jotka viedään yhteisöstä Sveitsiin samassa tilassa tai ei enempää kuin 5 artiklassa tarkoitetulla tavalla yhteisössä valmistettuina tai käsiteltyinä, säilyttävät alkuperänsä. 3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan 2 alakohdan b alakohdan ii alakohdassa määrätään, tuotteet, jotka ovat yhteisön alkuperätuotteita tämän pöytäkirjan mukaisesti tai Itävallan, Suomen, Islannin., Norjan tai Ruotsin alkuperätuotteita tässä artiklassa mainittujen alkuperämääräysten mukaisesti ja sikäli kuin nämä määräykset ovat samanlaiset kuin tämän pöytäkirjan määräykset, ja jotka viedään Sveitsistä yhteisöön samassa tilassa tai ei enempää kuin 5 artiklassa tarkoitetulla tavalla Sveitsissä valmistettuina tai käsiteltyinä, säilyttävät alkuperänsä. 4. Sovellettaessa 2 ja 3 kohtaa, kun käytetään yhteisön ja yhden tai useamman tässä artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteita tai kahden tai useamman siinä mainitun maan alkuperätuotteita eikä näitä tuotteita ole yhteisössä tai Sveitsissä valmistettu tai käsitelty enempää kuin 5 artiklassa tarkoitetulla tavalla, alkuperän määrää tuote, jonka tullausarvo on suurin tai, jos sitä ei tiedetä eikä sitä voida todeta, josta ensimmäinen todettavissa oleva yhteisössä tai Sveitsissä maksettu hinta on korkein. 5. Lisäyksessä V tarkoitetut tuotteet jätetään väliaikaisesti tämän pöytäkirjan soveltamisalan ulkopuolelle. Jäljempänä IV ja VI osaston määräyksiä sovelletaan kuitenkin soveltuvin osin näihin tuotteisiin. 3 artikla Kokonaan tuotetut tuotteet 1. Seuraavia tuotteita pidetään jonkin sopimuspuolen alueella kokonaan tuotettuina: a) sen maaperästä tai sen merenpohjasta saatuja kivennäistuotteita; b) siellä korjattuja kasvituotteita; c) siellä syntyneitä ja kasvatettuja eläviä eläimiä; d) siellä kasvatetuista elävistä eläimistä saatuja tuotteita; e) siellä metsästämällä tai kalastamalla saatuja tuotteita; f) sopimuspuolten alusten niiden aluevesien ulkopuolelta pyytämiä merikalastustuotteita ja muita niiden merestä saamia tuotteita; g) sopimuspuolten tehdasaluksilla ainoastaan f alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistettuja tuotteita; h) siellä kerättyjä yksinomaan raaka-aineiksi soveltuvia käytettyjä tavaroita, myös yksinomaan uudelleen pinnoitettaviksi tai jätekäyttöön soveltuvia käytettyjä ulkorenkaita; i) siellä suoritetuista valmistustoimista syntyneitä jätteitä; j) siellä yksinomaan a - i alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistetuttuja tavaroita. 2. Edellä 1 kohdan f ja g alakohdassa ilmaisuilla 'niiden alukset` ja 'sopimuspuolten tehdasalukset` tarkoitetaan ainoastaan aluksia ja tehdasaluksia: a) jotka on rekisteröity Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa tai Sveitsissä; b) jotka purjehtivat Euroopan yhteisön jäsenvaltion tai Sveitsin lipun alla; c) joista ainakin puolet on Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden tai Sveitsin kansalaisten tai sellaisen yhteisön omistuksessa, jonka kotipaikka sijaitsee jossakin näistä valtioista ja jonka johtaja tai johtajat, hallituksen tai hallintoneuvoston puheenjohtaja ja näiden toimielinten jäsenten enemmistö ovat Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden tai Sveitsin kansalaisia ja lisäksi, henkilöyhtiöiden tai sellaisten pääomayhtiöiden osalta, joiden vastuu on rajoitettu, jonka pääomasta vähintään puolet kuuluu näille valtioille taikka näiden valtioiden julkisille laitoksille tai kansalaisille; d) joiden päällikkö ja päällystö on Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden tai Sveitsin kansalaisia; ja e) joiden miehistöstä vähintään 75 prosenttia on Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden tai Sveitsin kansalaisia. 4 artikla Riittävästi valmistetut tai käsitellyt tuotteet 1. Sovellettaessa 2 artiklaa pidetään tuotteita, jotka eivät ole jonkin sopimuspuolen alueella kokonaan tuotettuja, siellä riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä, jos lisäyksessä II olevassa luettelossa vahvistetut edellytykset täyttyvät. Edellä tarkoitetuissa edellytyksissä ilmoitetaan kaikkien tämän pöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden osalta valmistus tai käsittely, joka on suoritettava näiden tuotteiden valmistuksessa käytetyille ei-alkuperäaineksille, ja niitä sovelletaan ainoastaan tällaisiin aineksiin. Siten jos tuotetta, joka on saavuttanut alkuperäaseman täyttämällä luettelossa vahvistetut kyseistä tuotetta koskevat edellytykset, käytetään toisen tuotteen valmistuksessa, siihen ei sovelleta sitä tuotetta koskevia edellytyksiä, jonka valmistuksessa sitä käytetään, eikä sen valmistuksessa mahdollisesti käytettyjä ei-alkuperäaineksia oteta huomioon. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa määrätään, ja sanotun kuitenkaan rajoittamatta 11 artiklan 4 kohdan soveltamista, ei-alkuperäaineksia, joita tiettyä tuotetta koskevien luettelossa vahvistettujen edellytysten mukaisesti ei saisi käyttää tämän tuotteen valmistuksessa, saa kuitenkin käyttää, jos: a) niiden yhteisarvo on enintään 10 prosenttia tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta; b) luettelossa annetaan yksi tai useampi prosenttimäärä ei-alkuperäainesten enimmäisarvoksi eikä näitä prosenttimääriä ylitetä tätä kohtaa sovellettaessa. Tätä kohtaa ei sovelleta harmonoidun järjestelmän 50-63 ryhmään kuuluviin tuotteisiin. 3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan soveltamista. 5 artikla Riittämättömät valmistus- tai käsittelytoimet 1. Seuraavia valmistus- tai käsittelytoimia pidetään riittämättöminä antamaan alkuperäasemaa riippumatta siitä, ovatko 4 artiklan edellytykset täyttyneet: a) toimenpiteet tuotteiden kunnon säilymisen varmistamiseksi kuljetuksen ja varastoinnin aikana (tuuletus, ripustaminen, kuivaaminen, jäähdyttäminen, suolaveteen, rikkihapokkeeseen tai muuhun liuokseen upottaminen, vahingoittuneiden osien poistaminen ja vastaavanlaiset toimet); b) yksinkertaiset toimet kuten pölyn poistaminen, seulominen, lajittelu, laatuluokittelu, yhteensovittaminen (myös tavaroiden järjestäminen sarjoiksi), peseminen, maalaaminen, paloittelu; c) i) uudelleen pakkaaminen ja kollien jakaminen ja yhdistäminen, ii) pelkkä pullotus, pussitus, koteloihin tai rasioihin pakkaaminen, kartongille, laudoille jne. kiinnittäminen ja kaikki muut yksinkertaiset pakkaustoimenpiteet; d) merkkien, nimilappujen ja muiden vastaavanlaisten tunnusten kiinnittäminen tuotteisiin tai niiden pakkauksiin; e) erilaistenkin tuotteiden pelkkä sekoittaminen, jos seosten ainesosista yksi tai useampi ei täytä tässä pöytäkirjassa jonkin sopimuspuolen alkuperäaseman saavuttamista varten määrättyjä edellytyksiä; f) osien pelkkä yhdistäminen kokonaiseksi tuotteeksi; g) kahden tai useamman a-f alakohdassa eritellyn toimenpiteen toteuttaminen; h) eläinten teurastus. 2. Kaikki tietylle tuotteelle jonkin sopimuspuolen alueella suoritetut toimenpiteet on otettava kokonaisuutena huomioon määritettäessä, pidetäänkö tälle tuotteelle suoritettua valmistusta tai käsittelyä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla riittämättömänä. 6 artikla Kelpuuttamisen yksikkö 1. Tämän pöytäkirjan määräyksiä sovellettaessa kelpuuttamisen yksikkö on tuote, jota pidetään perusyksikkönä luokittelussa harmonoidun järjestelmän nimikkeistön mukaan. Tästä seuraa, että: a) kun tavararyhmästä tai -yhdistelmästä koostuva tuote luokitellaan harmonoidun järjestelmän mukaisesti yhteen ainoaan nimikkeeseen, tämä kokonaisuus muodostaa kelpuuttamisen yksikön; b) kun lähetys koostuu useasta samanlaisesta tuotteesta, jotka luokitellaan samaan harmonoidun järjestelmän nimikkeeseen, tämän pöytäkirjan määräyksiä sovelletaan kaikkiin kyseisiin tuotteisiin erikseen. 2. Jos harmonoidun järjestelmän 5 yleisen tulkintasäännön mukaisesti pakkauksia pidetään tuotteeseen kuuluvina luokiteltaessa, niitä pidetään tuotteeseen kuuluvina myös alkuperää määritettäessä. 7 artikla Tarvikkeet, varaosat ja työkalut Tarvikkeiden, varaosien ja työkalujen, jotka toimitetaan yhdessä laitteiston, koneen tai ajoneuvon kanssa, katsotaan muodostavan näiden kanssa yhden kokonaisuuden, kun ne normaalivarustuksena sisältyvät tämän laitteiston, koneen tai ajoneuvon hintaan tai kun niistä ei laskuteta erikseen. 8 artikla Sarjat Harmonoidun järjestelmän 3 yleisen tulkintasäännön mukaiset sarjat katsotaan alkuperätuotteiksi, jos kaikki sarjaan kuuluvat tuotteet ovat alkuperätuotteita. Jos sarja koostuu sekä alkuperätuotteista että ei-alkuperätuotteista, sitä on kokonaisuutena kuitenkin pidettävä alkuperätuotteena kun ei-alkuperätuotteiden arvo on enintään 15 prosenttia sarjan vapaasti tehtaalla -hinnasta. 9 artikla Neutraalit tekijät Määritettäessä, onko tuote jonkin sopimuspuolen alkuperää, ei ole tarpeellista todeta ovatko tuotteen valmistuksessa käytetyt energia, laitokset ja laitteistot sekä koneet ja työkalut taikka valmistuksen kuluessa käytetyt tavarat, jotka eivät sisälly ja joiden ei ollut tarkoitus sisältyä tuotteen lopulliseen koostumukseen, alkuperätuotteita. III OSASTO ALUEESEEN LIITTYVÄT VAATIMUKSET 10 artikla Alueperiaate 1. Edellä II osastossa alkuperäaseman saavuttamiselle määrättyjen edellytysten on täytyttävä keskeytyksettä jonkin sopimuspuolen alueella, jollei 11 ja 12 artiklassa toisin määrätä. 2. Sovellettaessa 1 kohtaa alkuperäaseman saavuttaminen katsotaan keskeytyneeksi kun tavarat, jotka on valmistettu tai käsitelty kyseisen sopimuspuolen alueella, ovat lähteneet tämän sopimuspuolen alueelta, jollei 11 ja 12 artiklassa toisin määrätä, riippumatta siitä onko niille suoritettu toimenpiteitä tämän alueen ulkopuolella. 11 artikla Valmistus tai käsittely sopimuspuolen alueen ulkopuolella 1. Jonkin sopimuspuolen alkuperäaseman saavuttamiseen II osastossa määrättyjen edellytysten mukaisesti ei vaikuta tämän sopimuspuolen alueelta vietyjen ja sinne jälleentuotujen ainesten valmistus tai käsittely tämän sopimuspuolen alueen ulkopuolella, jos: a) tällaiset ainekset ovat kyseisen sopimuspuolen alueella kokonaan tuotettuja tai niille on siellä suoritettu 5 artiklassa luetellut riittämättömät toimenpiteet ylittävä valmistus tai käsittely ennen vientiä, ja b) tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla voidaan osoittaa, että: i) jälleentuodut tavarat ovat syntyneet vietyjen ainesten valmistuksen tai käsittelyn tuloksena, ja ii) tämän artiklan mukaisesti kyseisen sopimuspuolen alueen ulkopuolella yhteensä saavutettu arvonlisäys on enintään 10 prosenttia sen valmiin tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta, jolle alkuperäasemaa vaaditaan. 2. Sovellettaessa 1 kohtaa II osastossa alkuperäaseman saavuttamista varten määrättyjä edellytyksiä ei sovelleta kyseisen sopimuspuolen alueen ulkopuolella suoritettuun valmistukseen tai käsittelyyn. Jos kuitenkin sovelletaan valmiin tuotteen alkuperän määrittämiseen lisäyksen II luettelon sääntöä, jossa vahvistetaan kaikkien valmistuksessa käytettävien ei-alkuperäainesten enimmäisarvo, kyseisen sopimuspuolen alueella käytettyjen ei-alkuperäainesten yhteisarvo ja tämän artiklan mukaisesti sopimuspuolen alueen ulkopuolella yhteensä saavutettu arvonlisäys eivät saa yhdessä olla ilmoitettua prosenttimäärää suurempia. 3. Sovellettaessa 1 ja 2 kohtaa 'yhteensä saavutetulla arvonlisäyksellä` tarkoitetaan kaikkia asianomaisen sopimuspuolen alueen ulkopuolella kertyneitä kustannuksia, kaikkien siellä lisättyjen ainesten arvo mukaan lukien. 4. Edellä 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta tuotteisiin, jotka eivät täytä luettelon säännössä vahvistettuja edellytyksiä ja joita voidaan pitää riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä ainoastaan sovellettaessa 4 artiklan 2 kohdan yleistä poikkeusta. 5. Edellä 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta harmonoidun järjestelmän 50-63 ryhmään kuuluviin tuotteisiin. 12 artikla Tavaroiden jälleentuonti Jonkin sopimuspuolen alueelta kolmanteen maahan vietyjen ja sen jälkeen sieltä muulla tavoin kuin 11 artiklassa määrätyin edellytyksin palautettujen tavaroiden ei katsota lähteneen kyseisen sopimuspuolen alueelta, jos tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla voidaan osoittaa, että: a) palautetut tavarat ovat samoja kuin viedyt tavarat, ja b) niille ei ole suoritettu viennin aikana tai kyseisessä maassa muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimenpiteitä. 13 artikla Suora kuljetus 1. Sopimuksessa määrättyä etuuskohtelua sovelletaan vain tämän pöytäkirjan edellytykset täyttäviin tuotteisiin, joiden kuljetus tapahtuu suoraan sopimuspuolten välillä tai 2 artiklassa tarkoitettujen muiden maiden alueen kautta. Yhden lähetyksen muodostavat tuotteet voidaan kuitenkin kuljettaa muiden alueiden kautta, tarvittaessa uudelleenlastaten tai väliaikaisesti varastoiden tällaisilla alueilla, jos tuotteet pysyvät kauttakuljetus- tai varastointimaan tulliviranomaisten valvonnassa ja niille ei suoriteta muita toimenpiteitä kuin purkaus tai uudelleenlastaus tai niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavat toimenpiteet. 2. Edellä 1 kohdassa määrättyjen edellytysten täyttyminen osoitetaan tuojamaan tulliviranomaisille esittämällä: a) viejämaassa annettu kauttakuljetusrahtikirja kauttakuljetusmaassa tapahtuneen matkan osalta, tai b) kauttakuljetusmaan tulliviranomaisten antama todistus, jossa: i) on tarkka kuvaus tuotteesta; ii) ilmoitetaan tuotteiden purkamisen ja uudelleenlastauksen päivämäärät ja tarvittaessa käytettyjen alusten nimet, ja iii) vahvistetaan ne olosuhteet, joissa tuotteita on pidetty kauttakuljetusmaassa, tai c) jos edellä mainittuja ei ole, muita asian kannalta oleellisia asiakirjoja. 14 artikla Näyttelyt 1. Tuotteilla, jotka on lähetetty jonkin sopimuspuolen alueelta muussa kuin 2 artiklassa tarkoitetussa maassa pidettävään näyttelyyn ja jotka myydään näyttelyn jälkeen toisen sopimuspuolen alueelle tuotaviksi, myönnetään maahan tuotaessa sopimuksen määräysten mukaiset edut, jos ne täyttävät tämän pöytäkirjan vaatimukset, siten että niitä voidaan pitää ensin mainitun sopimuspuolen alkuperätuotteina, ja kun tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että: a) viejä on lähettänyt nämä tuotteet jonkin sopimuspuolen alueelta näyttelymaahan ja pitänyt niitä siellä näytteillä; b) kyseinen viejä on myynyt tai muuten luovuttanut nämä tuotteet toisen sopimuspuolen alueella olevalle vastaanottajalle; c) tuotteet on lähetetty näyttelyn aikana tai heti sen jälkeen jälkimmäisen sopimuspuolen alueelle siinä tilassa, jossa ne lähetettiin näyttelyä varten;ja d) sen jälkeen kun tuotteet on lähetetty näyttelyyn, niitä ei ole käytetty muihin tarkoituksiin kuin tässä näyttelyssä esittelyyn. 2. Alkuperäselvitys on annettava tai laadittava V osaston määräysten mukaisesti ja esitettävä tavanomaisella tavalla tuojamaan tulliviranomaisille. Siinä on ilmoitettava näyttelyn nimi ja osoite. Tuotteiden luonteesta ja olosuhteista, joissa niitä on pidetty näytteillä, voidaan tarvittaessa vaatia kirjallinen lisäselvitys. 3. Edellä 1 kohtaa sovelletaan kaikkiin sellaisiin kaupan, teollisuuden, maatalouden ja käsiteollisuuden näyttelyihin, messuihin tai niiden kaltaisiin julkisiin esittelytilaisuuksiin, joissa tuotteet näyttelyn aikana pysyvät tullivalvonnan alaisina, lukuun ottamatta tilaisuuksia, jotka on järjestetty yksityisiin tarkoituksiin kaupoissa tai liiketiloissa ulkomaisten tuotteiden myymiseksi. IV OSASTO TULLINPALAUTUS TAI TULLIHELPOTUS 15 artikla Tullinpalautuksen tai tullihelpotuksen kieltäminen 1. Jonkin sopimuspuolen tai jonkin muun 2 artiklassa tarkoitetun maan ei-alkuperäaineksille, joita on käytetty sellaisten tuotteiden valmistuksessa, jotka ovat jonkin sopimuspuolen alkuperätuotteita tämän pöytäkirjan mukaisesti ja joille annetaan tai laaditaan alkuperäselvitys V osaston määräysten mukaisesti, ei myönnetä tämän sopimuspuolen alueella tullinpalautusta tai tullihelpotusta missään muodossa. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua kieltoa sovelletaan kaikkiin tullien tai vaikutukseltaan niitä vastaavien maksujen osittaista tai täydellistä takaisin maksamista tai perimättä jättämistä tai niistä vapauttamista koskeviin järjestelyihin, joita asianomainen sopimuspuoli soveltaa valmistuksessa käytettyihin aineksiin, nimenomaisen tai tosiasiallisen tällaisen takaisin maksamisen, perimättä jättämisen tai vapauttamisen osalta, siinä tapauksessa, että näistä aineksista valmistetut tuotteet viedään maasta, mutta ei siinä tapauksessa, että ne on tarkoitettu kotimaiseen kulutukseen tämän sopimuspuolen alueella. 3. Alkuperäselvityksessä mainittujen tuotteiden viejän on oltava valmis milloin tahansa tulliviranomaisten pyynnöstä esittämään kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan, että kyseisten tuotteiden valmistuksessa käytetyistä ei-alkuperäaineksista ei ole saatu tullinpalautusta ja että kaikki tällaisiin aineksiin sovellettavat tullit tai vaikutukseltaan niitä vastaavat maksut on tosiasiallisesti maksettu. 4. Edellä 1-3 kohdan määräyksiä sovelletaan ei-alkuperätuotteiden osalta myös pakkauksiin 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti, tarvikkeisiin, varaosiin ja työkaluihin 7 artiklan mukaisesti sekä sarjaan kuuluviin tuotteisiin 8 artiklan mukaisesti. 5. Edellä 1-4 kohdan määräyksiä sovelletaan ainoastaan sopimuksen soveltamisalaan kuuluviin aineksiin. Nämä määräykset eivät liioin estä sopimuspuolia soveltamasta viennin yhteydessä maataloustuotteisiin pöytäkirjan n:o 2 määräysten mukaisia toimenpiteitä hinnanerojen korvaamiseksi. V OSASTO ALKUPERÄSELVITYS 16 artikla Yleiset vaatimukset 1. Tässä pöytäkirjassa tarkoitetut alkuperätuotteet saavat sopimuspuolen alueelle tuotaessa sopimuksen mukaiset edut, jos niistä esitetään joko: a) lisäyksessä III esitetyn mallin mukainen EUR.1-tavaratodistus, tai b) jäljempänä 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa lisäyksessä IV esitetyn mallin mukainen ilmoitus, jonka viejä antaa kauppalaskussa, lähetysluettelossa tai muussa sellaisessa kaupallisessa asiakirjassa, jossa tuotteiden kuvaus on riittävän yksityiskohtainen niiden tunnistamiseksi, jäljempänä 'kauppalaskuilmoitus`. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa määrätään, tämän pöytäkirjan mukaiset alkuperätuotteet saavat 26 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa sopimuksen mukaiset edut ilman, että on tarpeen esittää mitään edellä tarkoitetuista asiakirjoista. 17 artikla EUR.1-tavaratodistuksen antamismenettely 1. Viejämaan tulliviranomaiset antavat EUR.1-tavaratodistuksen viejän tai tämän valtuuttaman edustajan viejän vastuulla tekemästä kirjallisesta hakemuksesta. 2. Tätä varten viejä tai tämän valtuuttama edustaja täyttää lisäyksessä III esitettyjen mallien mukaiset EUR.1-tavaratodistuksen ja hakemuslomakkeen. Nämä lomakkeet täytetään viejämaan sisäisen lainsäädännön mukaisesti jollakin niistä kielistä, joilla tämä sopimus on tehty. Jos ne täytetään käsin, ne on täytettävä musteella painokirjaimin. Tuotekuvaus on merkittävä sille varattuun kohtaan jättämättä väliin tyhjiä rivejä. Jos kohtaa ei täytetä kokonaan, viimeisen rivin alle on vedettävä vaakasuora viiva ja tyhjä tila suljettava viivalla. 3. EUR.1-tavaratodistuksen antamista hakeneen viejän on oltava valmis milloin tahansa sen viejämaan tulliviranomaisten pyynnöstä, jossa EUR.1-tavaratodistus annetaan, esittämään kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan kyseisten tuotteiden alkuperäasema sekä tässä pöytäkirjassa määrättyjen muiden edellytysten täyttyminen. 4. Euroopan yhteisön jäsenvaltion tai Sveitsin tulliviranomaiset antavat EUR.1-tavaratodistuksen, jos kyseisiä tuotteita voidaan pitää jonkin sopimuspuolen tai jonkin 2 artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteina ja jos ne täyttävät tässä pöytäkirjassa määrätyt muut edellytykset. 5. Edellä 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa sovellettaessa voidaan EUR.1-tavaratodistuksessa käyttää tunnuksia "EEA", "EEE", "EØS", "EWR", "EOX", "SEE" ja "EER" alkuperämerkinnän ("yhteisö") rinnalla. Edellä 4 kohtaa sovellettaessa voidaan käyttää tunnuksia "EEA", "EEE", "EØS", "EWR", "EOX", "SEE", "EER", "EES" ja "ETA" alkuperämerkinnän ("yhteisö", "Itävalta", "Suomi", "Islanti", "Norja" tai "Ruotsi") rinnalla, jos ETA-alkuperä ETA-sopimuksen pöytäkirjassa n:o 4 tarkoitetussa merkityksessä ilmoitetaan kyseisten tuotteiden osalta alkuperäisessä alkuperätodistuksessa. Tapauksissa, joissa kuitenkin sovelletaan hinnantasaustoimenpiteitä pöytäkirjan n:o 2 mukaisesti, tunnuksia "EEA", "EEE", "EØS", "EWR", "EOX", "SEE", "EER", "EES" ja "ETA" ei voida käyttää EUR.1-tavaratodistuksissa. 6. EUR.1-todistuksia antavat tulliviranomaiset toteuttavat kaikki tarvittavat toimenpiteet tuotteiden alkuperäaseman ja tässä pöytäkirjassa määrättyjen muiden edellytysten täyttymisen tarkastamiseksi. Tässä tarkoituksessa ne voivat vaatia todistusaineistoa ja tarkastaa viejän tilejä tai tehdä muita tarpeellisina pitämiään tarkastuksia. EUR.1-todistuksen antavien tulliviranomaisten on myös valvottava, että 2 kohdassa tarkoitetut lomakkeet täytetään asianmukaisesti. Ne tarkastavat erityisesti, että tuotekuvaukselle varattu kohta on täytetty siten, että siihen on mahdotonta tehdä vilpillisiä lisäyksiä. 7. EUR.1-tavaratodistuksen antamispäivä ilmoitetaan todistuksen tulliviranomaisille varatussa osassa. 8. Viejämaan tulliviranomaiset antavat EUR.1-tavaratodistuksen, kun siinä mainitut tuotteet viedään maasta. Se annetaan viejän käytettäväksi heti, kun tosiasiallinen vienti on tapahtunut tai varmistunut. 18 artikla Jälkikäteen annetut EUR.1-tavaratodistukset 1. Poiketen siitä, mitä 17 artiklan 8 kohdassa määrätään, EUR.1-tavaratodistus voidaan poikkeuksellisesti antaa siinä mainittujen tuotteiden viennin jälkeen, jos: a) sitä ei ole annettu vientihetkellä erehdysten, tahattomien laiminlyöntien tai erityisolosuhteiden vuoksi, tai b) tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että EUR.1-tavaratodistus on annettu, mutta sitä ei ole tuonnissa hyväksytty teknisistä syistä. 2. Sovellettaessa 1 kohtaa viejän on ilmoitettava hakemuksessaan EUR.1-todistuksessa mainittavien tuotteiden vientipaikka ja -päivä sekä perusteet hakemukselleen. 3. Tulliviranomaiset voivat antaa EUR.1-tavaratodistuksen jälkikäteen vasta todettuaan viejän hakemuksessa annettujen tietojen olevan vastaavien asiakirjojen mukaisia. 4. Jälkikäteen annettuihin EUR.1-todistuksiin on tehtävä jokin seuraavista merkinnöistä: "EXPEDIDO A POSTERIORI", "UDSTEDT EFTERFØLGENDE", "NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT", "ÅÊÄÏÈÅÍ ÅÊ ÔÙÍ ÕÓÔÅÑÙÍ ", "ISSUED RETROSPECTIVELY", "DÉLIVRÉ A POSTERIORI", "RILASCIATO A POSTERIORI", "AFGEGEVEN A POSTERIORI", "EMITIDO A POSTERIORI", "UTGEFID EFTIR Á", "UTSTEDT SENERE", "ANNETTU JÄLKIKÄTEEN", "UTFÄRDAT I EFTERHAND". 5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettu merkintä tehdään EUR.1.-tavaratodistuksen kohtaan "Huomautuksia". 19 artikla EUR.1-tavaratodistuksen kaksoiskappaleen antaminen 1. Jos EUR.1-todistus varastetaan tai se katoaa tai turmeltuu, viejä voi pyytää sen antaneilta tulliviranomaisilta kaksoiskappaleen, joka laaditaan niiden hallussa olevien vientiasiakirjojen perusteella. 2. Täten annettuun kaksoiskappaleeseen on merkittävä jokin seuraavista ilmaisuista: "DUPLICADO", "DUPLIKAT", "DUPLIKAT", "ÁÍÔÉÃÑÁÖÏ", "DUPLICATE", "DUPLICATA", "DUPLICATO", "DUPLICAAT", "SEGUNDA VIA", "EFTIRRIT", "DUPLIKAT", "KAKSOISKAPPALE", "DUPLIKAT". 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu merkintä tehdään EUR.1-tavaratodistuksen kaksoiskappaleen kohtaan "Huomautuksia". 4. Kaksoiskappale, johon on merkittävä alkuperäisen EUR.1-todistuksen antamispäivä, on voimassa mainitusta päivästä. 20 artikla EUR.1-todistusten antaminen aikaisemmin annetun tai laaditun alkuperäselvityksen perusteella Kun yhden lähetyksen muodostavat tuotteet, joille on annettu EUR.1-todistus tai laadittu kauppalaskuilmoitus, asetetaan Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa tai Sveitsissä tullitoimipaikan valvontaan, alkuperäinen alkuperäselvitys voidaan korvata yhdellä tai useammalla EUR.1-todistuksella, jonka tämä tullitoimipaikka antaa kaikkien näiden tuotteiden tai niistä osan lähettämiseksi sopimuspuolen tai jonkin 2 artiklassa tarkoitetun maan muihin tullitoimipaikkoihin riippumatta siitä, ovatko ne samassa Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa tai Sveitsissä tai jossakin 2 artiklassa tarkoitetussa maassa. 21 artikla Kauppalaskuilmoituksen laatimista koskevat edellytykset 1. Edellä 16 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kauppalaskuilmoituksen voi laatia: a) jäljempänä 22 artiklassa tarkoitettu valtuutettu viejä, b) kuka tahansa viejä mille tahansa yhdestä tai useammasta kollista muodostuvalle alkuperätuotteita sisältävälle lähetykselle, jonka kokonaisarvo on enintään 6 000 ecua. 2. Kauppalaskuilmoitus voidaan laatia, jos tuotteita voidaan pitää sopimuspuolen tai jonkin 2 artiklassa mainitun maan alkuperätuotteina ja jos ne täyttävät tässä pöytäkirjassa määrätyt muut edellytykset. 3. Edellä 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa sovellettaessa voidaan EUR.1-tavaratodistuksessa käyttää tunnuksia "EEA", "EEE", "EØS", "EWR", "EOX", "SEE" ja "EER" alkuperämerkinnän ("yhteisö") rinnalla. Edellä 2 kohtaa sovellettaessa voidaan käyttää tunnuksia "EEA", "EEE", "EØS", "EWR", "EOX", "SEE", "EER", "EES" ja "ETA" alkuperämerkinnän ("yhteisö", "Itävalta", "Suomi", "Islanti", "Norja" tai "Ruotsi") rinnalla, jos ETA-alkuperä ETA-sopimuksen pöytäkirjassa n:o 4 tarkoitetussa merkityksessä ilmoitetaan kyseisten tuotteiden osalta alkuperäisessä alkuperätodistuksessa. Tapauksissa, joissa kuitenkin sovelletaan hinnantasaustoimenpiteitä pöytäkirjan n:o 2 mukaisesti, tunnuksia "EEA", "EEE", "EØS", "EWR", "EOX", "SEE", "EER", "EES" ja "ETA" ei voida käyttää kauppalaskuilmoituksessa. 4. Viejän, joka laatii kauppalaskuilmoituksen, on oltava valmis milloin tahansa viejämaan tulliviranomaisten pyynnöstä esittämään kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan kyseisten tuotteiden alkuperäasema sekä tässä pöytäkirjassa määrättyjen muiden edellytysten täyttyminen. 5. Viejä laatii kauppalaskuilmoituksen koneella kirjoittamalla, leimaamalla tai painamalla kauppalaskuun, lähetysluetteloon tai muuhun kaupalliseen asiakirjaan lisäyksessä IV olevan tekstin mukaisen ilmoituksen yhtä kyseisessä lisäyksessä annetuista erikielisistä toisinnoista käyttäen viejämaan sisäisen lainsäädännön mukaisesti. Ilmoitus voidaan myös kirjoittaa käsin; siinä tapauksessa se on kirjoitettava musteella painokirjaimin. 6. Kauppalaskuilmoituksissa on oltava viejän käsin kirjoittama alkuperäinen allekirjoitus. Jäljempänä 22 artiklassa tarkoitettua valtuutettua viejää ei kuitenkaan vaadita allekirjoittamaan tällaisia ilmoituksia, jos hän antaa viejämaan tulliviranomaisille kirjallisen sitoumuksen, että hän ottaa jokaisesta kauppalaskuilmoituksesta, josta hänet voidaan tunnistaa, täyden vastuun, niin kuin hän olisi allekirjoittanut sen käsin. 7. Viejä voi laatia kauppalaskuilmoituksen, kun siinä tarkoitetut tuotteet viedään maasta tai myöhemmin. Jos kauppalaskuilmoitus tehdään sen jälkeen, kun siinä mainitut tuotteet on ilmoitettu tuojamaan tulliviranomaisille, kauppalaskuilmoituksessa on mainittava näille viranomaisille jo esitetyt asiakirjat. 22 artikla Valtuutettu viejä 1. Viejämaan tulliviranomaiset voivat antaa sellaiselle viejälle, jäljempänä 'valtuutettu viejä`, joka harjoittaa usein tapahtuvaa tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden vientiä ja joka antaa kaikki tulliviranomaisten tarpeellisina pitämät takeet tuotteiden alkuperäaseman ja tämän pöytäkirjan muiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, luvan laatia kauppalaskuilmoituksia kyseisten tuotteiden arvosta riippumatta. 2. Tulliviranomaiset voivat myöntää valtuutetun viejän aseman tarpeellisina pitämillään ehdoilla. 3. Tulliviranomaiset antavat valtuutetulle viejälle tullin lupanumeron, joka on merkittävä kauppalaskuilmoitukseen. 4. Tulliviranomaiset valvovat valtuutetun viejän luvankäyttöä. 5. Tulliviranomaiset voivat koska tahansa peruuttaa luvan. Niiden on peruutettava se, jos valtuutettu viejä ei enää anna 1 kohdassa tarkoitettuja takeita tai täytä 2 kohdassa tarkoitettuja ehtoja taikka muutoin käyttää lupaa väärin. 23 artikla Alkuperäselvityksen voimassaolo 1. EUR.1-todistus on voimassa neljä kuukautta siitä päivästä, jona se on annettu viejämaassa, ja se on esitettävä tuojamaan tulliviranomaisille mainitun ajan kuluessa. Kauppalaskuilmoitus on voimassa neljä kuukautta siitä päivästä, jona viejä on sen laatinut, ja se on esitettävä tuojamaan tulliviranomaisille mainitun ajan kuluessa. 2. EUR.1-tavaratodistukset ja kauppalaskuilmoitukset, jotka esitetään tuojamaan tulliviranomaisille 1 kohdassa määrätyn esittämisajan päätyttyä, voidaan hyväksyä etuuskohtelun soveltamista varten, jos nämä asiakirjat ovat jääneet esittämättä määräajan kuluessa ylivoimaisen esteen tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi. 3. Muissa myöhästymistapauksissa tuojamaan tulliviranomaiset voivat hyväksyä EUR.1-todistukset tai kauppalaskuilmoitukset, jos tuotteet on esitetty niille ennen mainitun määräajan päättymistä. 24 artikla Alkuperäselvityksen esittäminen EUR.1-todistukset ja kauppalaskuilmoitukset esitetään tuojamaan tulliviranomaisille siinä maassa sovellettavien menettelyjen mukaisesti. Mainitut viranomaiset voivat vaatia EUR.1-todistuksen tai kauppalaskuilmoituksen käännöksen. Ne voivat lisäksi vaatia, että tuontitavarailmoitusta täydennetään maahantuojan vakuutuksella siitä, että tuotteet täyttävät sopimuksen soveltamiseksi vaadittavat edellytykset. 25 artikla Tuonti osalähetyksinä Jos tuojan pyynnöstä ja tuojamaan tulliviranomaisten vahvistamin edellytyksin harmonoidun järjestelmän XVI ja XVII osaan tai nimikkeisiin 7308 ja 9406 kuuluvat tuotteet tuodaan mainitun järjestelmän 2 a yleisessä tulkintasäännössä tarkoitettuina osalähetyksinä osiinsa purettuina tai kokoamattomina, näistä tuotteista esitetään tulliviranomaisille yksi ainoa alkuperäselvitys ensimmäistä osalähetystä tuotaessa. 26 artikla Poikkeukset säännönmukaisen alkuperäselvityksen esittämisestä 1. Yksityishenkilöiden yksityishenkilöille pikkulähetyksinä lähettämät tuotteet ja matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvät tuotteet voidaan tuoda maahan alkuperätuotteina ilman, että säännönmukaisen alkuperäselvityksen esittämistä vaaditaan, jos kyseessä ei ole kaupallinen tuonti ja tuotteiden on ilmoitettu täyttävän tässä pöytäkirjassa määrätyt edellytykset ja kun ei ole syytä epäillä annetun ilmoituksen todenmukaisuutta. Jos tuotteet lähetetään postitse, tämä ilmoitus voidaan tehdä tulliluetteloon C2/CP3 tai tähän asiakirjaan liitettävälle erilliselle paperille. 2. Tuontia, joka on satunnaista ja muodostuu ainoastaan vastaanottajien tai matkustajien tai heidän perheidensä henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetuista tuotteista, ei pidetä kaupallisena, jos näiden tuotteiden luonne tai määrä ei viittaa mihinkään kaupalliseen tarkoitukseen. 3. Näiden tuotteiden yhteisarvo ei saa kuitenkaan ylittää 500 ecua pikkulähetysten osalta ja 1 200 ecua matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvien tuotteiden osalta. 27 artikla Todistusasiakirjat Edellä 17 artiklan 3 kohdassa 21 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut asiakirjat, joita käytetään todisteena siitä, että EUR.1-todistuksessa tai kauppalaskuilmoituksessa tarkoitettuja tuotteita voidaan pitää sopimuspuolen tai jonkin 2 artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteina ja ne täyttävät tämän pöytäkirjan muut edellytykset sekä siitä, että hankkijan ilmoituksessa annetut tiedot ovat oikeita, voivat olla muun muassa seuraavia: a) esimerkiksi viejän tai hankkijan tileihin tai sisäiseen kirjanpitoon sisältyvät välittömät todisteet toimista, jotka tämä on suorittanut kyseisten tavaroiden tuottamiseksi; b) asiakirjat, joilla osoitetaan kyseisten tavaroiden valmistuksessa käytettyjen ainesten alkuperäasema ja jotka on annettu tai laadittu sen sopimuspuolen alueella, jossa näitä asiakirjoja käytetään, tämän sopimuspuolen sisäisen lainsäädännön mukaisesti; c) asiakirjat, joilla osoitetaan tavaroiden valmistuksessa käytettyjen ainesten valmistus tai käsittely kyseisen sopimuspuolen alueella ja jotka on annettu tai laadittu sen sopimuspuolen alueella, jonka alueella näitä asiakirjoja käytetään, tämän sopimuspuolen sisäisen lainsäädännön mukaisesti; d) EUR.1-tavaratodistukset tai kauppalaskuilmoitukset, joilla osoitetaan kyseisten tavaroiden valmistuksessa käytettyjen ainesten alkuperäasema ja jotka on annettu tai laadittu sopimuspuolen tai jonkin 2 artiklassa mainitun maan alueella yhteisön sekä Itävallan, Suomen, Islannin, Norjan ja Ruotsin kahdenvälisten sopimusten pöytäkirjan n:o 3 tai EFTA-konvention liitteen B mukaisesti; e) sopimuspuolten alueen ulkopuolella 11 artiklan mukaisesti tapahtunutta valmistusta tai käsittelyä koskevat tarvittavat todisteet, joilla osoitetaan, että tässä artiklassa määrätyt edellytykset on täytetty. 28 artikla Alkuperäselvitysten ja todistusasiakirjojen säilyttäminen 1. Viejän, joka hakee EUR.1-todistusta, on säilytettävä 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat vähintään kaksi vuotta. 2. Viejän, joka laatii kauppalaskuilmoituksen, on säilytettävä tämän kauppalaskuilmoituksen jäljennös ja 21 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut asiakirjat vähintään kaksi vuotta. 3. Viejämaan tulliviranomaisten, jotka antavat EUR.1-todistuksen, on säilytettävä 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hakemuslomake vähintään kaksi vuotta. 4. Tuojamaan tulliviranomaisten on säilytettävä niille esitetyt EUR.1-todistukset ja kauppalaskuilmoitukset vähintään kaksi vuotta. 29 artikla Poikkeavuudet ja muotovirheet 1. Pienet poikkeavuudet EUR.1-todistuksen tai kauppalaskuilmoituksen merkintöjen ja tuotteiden tuontimuodollisuuksien täyttämiseksi tullitoimipaikassa esitettyjen asiakirjojen merkintöjen välillä eivät sinänsä tee EUR.1-todistuksesta tai kauppalaskuilmoituksesta mitätöntä, jos asianmukaisesti osoitetaan, että tämä asiakirja vastaa tulliselvitettäväksi esitettyjä tuotteita. 2. EUR.1-todistuksessa tai kauppalaskuilmoituksessa olevien selvien muotovirheiden kuten lyöntivirheiden ei tulisi johtaa tämän asiakirjan hylkäämiseen, elleivät nämä virheet ole sellaisia, että ne antavat aihetta epäillä kyseisessä asiakirjassa annettujen tietojen oikeellisuutta. 30 artikla Ecuina ilmaistut määrät 1. Viejämaa vahvistaa ecuina ilmaistuja määriä vastaavat määrät viejämaan kansallisena valuuttana ja saattaa ne sopimuksen toisen osapuolen tietoon. Kun määrät ylittävät tuojamaan vahvistamat vastaavat määrät, tämä hyväksyy ne, jos tuotteet laskutetaan viejämaan valuuttana. Jos tuotteet laskutetaan muun Euroopan yhteisön jäsenvaltion, Sveitsin tai muun 2 artiklassa mainitun maan valuuttana, tuojamaa hyväksyy asianomaisen maan ilmoittaman määrän. 2. Kansallisena valuuttana ilmaistavien määrien osalta 30 päivään huhtikuuta 1998 määrätään ecuina ilmaistavien määrien vasta-arvo kyseisessä kansallisessa valuutassa 1 päivän lokakuuta 1992 kurssin mukaisesti. Sekakomitea tarkastelee seuraavien viiden vuoden jaksojen osalta ecuina ilmaistuja määriä ja niitä vastaavia määriä Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden ja Sveitsin kansallisina valuuttoina kutakin viiden vuoden jaksoa välittömästi edeltävän vuoden lokakuun ensimmäisenä arkipäivänä voimassa olleiden ecun kurssien mukaisesti. Tätä tarkastelua suoritettaessa sekakomitea varmistaa, että minään kansallisena valuuttana käytettävät määrät eivät pienene ja harkitsee lisäksi, onko aiheellista säilyttää näiden arvorajojen reaalivaikutus entisellään. Tätä tarkoitusta varten se voi päättää ecuina ilmaistujen määrien muuttamisesta. VI OSASTO HALLINNOLLISEN YHTEISTYÖN MENETELMÄT 31 artikla Keskinäinen avunanto Sen varmistamiseksi, että tätä pöytäkirjaa sovelletaan oikein, sopimuspuolet avustavat toisiaan toimivaltaisten tullihallintojensa välityksellä EUR.1-todistusten, kauppalaskuilmoitusten ja hankkijan ilmoitusten aitouden ja näissä asiakirjoissa annettujen tietojen oikeellisuuden tarkastamisessa. 32 artikla Alkuperäselvitysten tarkastaminen 1. EUR.1-tavaratodistusten ja kauppalaskuilmoitusten jälkitarkastus suoritetaan pistokokein tai aina kun tuojamaan tulliviranomaisilla on aihetta epäillä tällaisten asiakirjojen aitoutta, kyseisten tuotteiden alkuperäasemaa tai muiden tässä pöytäkirjassa määrättyjen edellytysten täyttymistä. 2. Edellä 1 kohdan määräyksiä sovellettaessa tuojamaan tulliviranomaiset palauttavat viejämaan tulliviranomaisille EUR.1-tavaratodistuksen ja kauppalaskun, jos se on esitetty, tai kauppalaskuilmoituksen tai näiden asiakirjojen jäljennökset ja esittävät mahdolliset sisältöä tai muotoa koskevat perusteet tiedustelun tekemiseen. Ne toimittavat jälkitarkastuspyynnön tueksi kaikki asiakirjat ja ilmoittavat kaikki tiedot, jotka on saatu ja joiden perusteella EUR.1-todistuksessa tai kauppalaskuilmoituksessa olevia tietoja voidaan epäillä virheellisiksi. 3. Tarkastuksen suorittavat viejämaan tulliviranomaiset. Tätä varten niillä on oikeus vaatia todistusaineistoa ja tarkastaa viejän tilejä tai tehdä muita tarpeellisiksi katsomiaan tarkastuksia. 4. Jos tuojamaan tulliviranomaiset päättävät pidättyä myöntämästä kyseiselle tuotteelle etuuskohtelua siihen saakka kunnes tarkastuksen tulokset on saatu, ne voivat luovuttaa tuotteet tuojalle, jos tarpeellisiksi katsotut varmuustoimenpiteet toteutetaan. 5. Tarkastuksen tulokset ilmoitetaan tarkastusta pyytäneille tulliviranomaisille niin pian kuin mahdollista. Näistä tuloksista on käytävä selvästi ilmi, ovatko asiakirjat aitoja ja voidaanko kyseisiä tuotteita pitää sopimuspuolen tai jonkin 2 artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteina ja täyttävän tässä pöytäkirjassa määrätyt muut edellytykset. 33 artikla Riitaisuuksien ratkaiseminen Jos 32 artiklassa tarkoitetuista tarkastusmenettelyistä syntyy riitaisuus, jota tarkastusta pyytävät ja sen suorittamisesta vastuussa olevat tulliviranomaiset eivät pysty keskenään sopimaan, tai jos ilmenee kysymys tämän pöytäkirjan tulkinnasta, asia annetaan tullikomitean ratkaistavaksi. 34 artikla Seuraamukset Seuraamuksia määrätään jokaiselle, joka laatii tai laadituttaa vääriä tietoja sisältävän asiakirjan saadakseen tuotteille etuuskohtelun. VII OSASTO CEUTA JA MELILLA 35 artikla Ceutaan ja Melillaan sovellettavat määräykset 1. Tässä pöytäkirjassa käytetty käsite "yhteisö" ei sisällä Ceutaa ja Melillaa. Käsite "yhteisön alkuperätuotteet" ei sisällä Ceutan ja Melillan alkuperätuotteita. 2. Sovellettaessa lisäpöytäkirjan Ceutan ja Melillan alkuperätuotteita koskevia määräyksiä tätä pöytäkirjaa sovelletaan soveltuvin osin, jollei 36 artiklassa määrätyistä erityisedellytyksistä muuta johdu. 36 artikla Erityisedellytykset 1. Seuraavia tuotteita pidetään: a) Ceutasta ja Melillasta peräisin olevina tuotteina eli alkuperätuotteina: i) Ceutassa ja Melillassa kokonaan tuotettuja tuotteita; ii) Ceutassa ja Melillassa tuotettuja tuotteita, joihin sisältyy aineksia, jotka eivät ole siellä kokonaan tuotettuja, jos nämä tuotteet ovat riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä Ceutassa tai Melillassa. Tämä edellytys ei kuitenkaan koske aineksia, jotka ovat jonkin sopimuspuolen tai jonkin 2 artiklassa mainitun maan alkuperätuotteita tämän pöytäkirjan mukaisesti. b) Sveitsistä peräisin olevina tuotteina eli alkuperätuotteina: i) Sveitsissä kokonaan tuotettuja tuotteita; ii) Sveitsissä tuotettuja tuotteita, joihin sisältyy aineksia, jotka eivät ole siellä kokonaan tuotettuja, jos nämä tuotteet ovat riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä Sveitsissä. Tämä edellytys ei kuitenkaan koske aineksia, jotka ovat Ceutan ja Melillan, jonkin sopimuspuolen tai jonkin 2 artiklassa mainitun maan alkuperätuotteita tämän pöytäkirjan mukaisesti. 2. Ceutaa ja Melillaa pidetään yhtenä alueena. 3. Kun tämän pöytäkirjan mukaisesti annettu tai laadittu alkuperäselvitys liittyy Ceutan ja Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella "CM". EUR.1-todistuksen osalta tämä merkintä on tehtävä todistuksen 4 kohtaan. Kauppalaskuilmoituksen osalta tämä merkintä on tehtävä asiakirjaan, jossa ilmoitus annetaan. 4. Espanjan tulliviranomaiset vastaavat tämän pöytäkirjan soveltamisesta Ceutassa ja Melillassa. 5. Edellä 15 artiklaa ei sovelleta toisaalta Ceutan ja Melillan ja toisaalta Sveitsin väliseen kauppaan. VIII OSASTO LOPPUMÄÄRÄYKSET 37 artikla Pöytäkirjaan tehtävät muutokset Sekakomitea voi päättää tämän pöytäkirjan määräysten muuttamisesta. Lisäys I ALKUHUOMAUTUKSET LISÄYKSESSÄ II TARKOITETTUUN LUETTELOON Huomautus 1 Luettelossa määrätään kaikilta sopimuksen soveltamisalaan kuuluvilta tuotteilta vaadittavat edellytykset, jotka niiden on täytettävä, jotta niiden katsotaan olevan riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä siten kuin tämän pöytäkirjan 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetaan. Huomautus 2 2.1. Luettelon kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa kuvaillaan valmis tuote. Ensimmäisessä sarakkeessa on harmonoidussa järjestelmässä käytetty nimikkeen tai ryhmän numero ja toisessa sarakkeessa harmonoidussa järjestelmässä tästä nimikkeestä tai ryhmästä käytetty tavarankuvaus. Jokaisen kahden ensimmäisen sarakkeen merkinnän osalta eritellään sääntö sarakkeessa 3 tai 4. Ensimmäisen sarakkeen merkinnän jäljessä eräissä tapauksissa oleva pääte "ex" tai "ex" tarkoittaa, että sarakkeen 3 tai 4 sääntö koskee ainoastaan sarakkeessa 2 mainittua osaa nimikkeestä tai ryhmästä. 2.2. Kun sarakkeessa 1 on koottu yhteen useita nimikkeitä tai mainittu ryhmän numero ja sarakkeessa 2 on sen vuoksi yleisluonteinen tavarankuvaus, viereiset sarakkeessa 3 tai 4 olevat säännöt koskevat kaikkia niitä tuotteita, jotka harmonoidussa järjestelmässä luokitellaan sarakkeessa 1 mainitun ryhmän nimikkeisiin tai johonkin nimikkeistä, jotka on koottu tähän sarakkeeseen. 2.3. Kun luettelossa on eri sääntöjä, joita sovelletaan saman nimikkeen eri tuotteisiin, nimikkeen kussakin alakohdassa on nimikkeen sen osan tavarankuvaus, jota viereinen sarakkeessa 3 tai 4 oleva sääntö koskee. 2.4. Kun kahden ensimmäisen sarakkeen merkinnälle on sääntö sekä sarakkeessa 3 että 4, viejä voi valintansa mukaan soveltaa joko sarakkeessa 3 tai 4 olevaa sääntöä. Jos sarakkeessa 4 ei ole alkuperäsääntöä, on sovellettava sarakkeen 3 sääntöä. Huomautus 3 3.1. Tämän pöytäkirjan 4 artiklan 1 kohdan määräyksiä alkuperäaseman saavuttaneista, muiden tuotteiden valmistuksessa käytettävistä tuotteista, sovelletaan riippumatta siitä, onko tämä asema saavutettu siinä tehtaassa, jossa näitä tuotteita käytetään, jossakin muussa tehtaassa samassa maassa vai jossakin muussa tämän pöytäkirjan 2 artiklassa tarkoitetussa maassa. Esimerkki Nimikkeeseen 8407 kuuluva moottori, jonka osalta säännössä määrätään, että käytettyjen ei-alkuperäainesten arvo saa olla enintään 40 prosenttia vapaasti tehtaalla -hinnasta, tehdään nimikkeeseen 7224:stä kuuluvasta muusta takomalla esimuokatusta seosteräksestä. Jos tämä esimuokattu teräs on taottu kyseisessä maassa valanteesta, joka ei ole alkuperätuote, se on jo saavuttanut alkuperäaseman luettelon nimikettä 7224:stä koskevan säännön mukaisesti. Esimuokattua terästä voidaan pitää moottorin arvoa laskettaessa alkuperätuotteena riippumatta siitä, onko esimuokattu teräs tuotettu samassa tehtaassa, jossakin muussa tehtaassa samassa maassa vai jossakin muussa tämän pöytäkirjan 2 artiklassa tarkoitetussa maassa. Ei-alkuperävalanteen arvoa ei siten oteta huomioon laskettaessa käytettyjen ei-alkuperäainesten arvoa. 3.2. Luettelon säännössä määritetään vaadittu vähimmäisvalmistus tai -käsittely, ja sen ylittävä valmistus tai käsittely antaa myös alkuperäaseman; sitä vähempi valmistus tai käsittely taas ei anna alkuperäasemaa. Näin ollen jos säännössä määrätään, että tietyllä valmistusasteella olevaa ei-alkuperäainesta saa käyttää, on sitä aiemmalla valmistusasteella olevan tällaisen aineksen käyttö sallittua mutta sitä myöhemmällä valmistusasteella olevan ei. 3.3. Kun luettelon säännössä määrätään, että tuote voidaan valmistaa useammasta kuin yhdestä aineksesta, tämä tarkoittaa, että yhtä tai useampaa näistä aineksista saa käyttää. Säännössä ei vaadita, että niitä kaikkia käytetään. Esimerkki Nimikkeen 50 - 55 ryhmästä kankaita koskevassa säännössä määrätään, että luonnonkuituja saa käyttää ja että muun muassa kemiallisia aineita saa myös käyttää. Tämä ei tarkoita, että on käytettävä molempia, vaan että voidaan käyttää jompaakumpaa tai molempia. 3.4 Kun luettelon säännössä edellytetään, että tuote on valmistettava tietystä aineksesta, tämä edellytys ei luonnollisesti estä käyttämästä muita aineksia, jotka ovat luonteeltaan sellaisia, etteivät ne voi täyttää sääntöä. (Tekstiilien osalta katso myös jäljempänä huomautusta 6.2) Esimerkki Nimikkeen 1904 ravintovalmisteita koskeva sääntö, jossa nimenomaan suljetaan pois viljan ja viljatuotteiden käyttö, ei estä kivennäissuolojen, kemikaalien ja muiden lisäaineiden käyttöä, joita ei valmisteta viljasta. Tätä ei kuitenkaan sovelleta tuotteisiin, joita, vaikkei niitä voida valmistaa luettelossa nimenomaisesti mainitusta aineksesta, voidaan valmistaa luonteeltaan samanlaisesta, aiemmalla valmistusasteella olevasta aineksesta. Esimerkki Jos sellaisen kuitukankaasta tehdyn vaatteen osalta, joka kuuluu nimikkeeseen 62 ryhmästä, ainoastaan ei-alkuperälangan käyttö on sallittua, ei ole mahdollista aloittaa valmistusta kuitukankaasta - vaikka kuitukangasta ei tavallisesti voidakaan tehdä langasta. Tällaisissa tapauksissa lähtöaineksen olisi tavallisesti oltava lankaa edeltävällä asteella - ts. kuituasteella. 3.5 Jos luettelon säännössä on kaksi prosenttimäärää enimmäisarvoksi ei-alkuperäaineksille, joita voidaan käyttää, näitä prosenttimääriä ei saa laskea yhteen. Toisin sanoen kaikkien käytettyjen ei-alkuperäainesten enimmäisarvo ei saa koskaan ylittää korkeinta määrätyistä prosenttimääristä. Lisäksi yksittäisiä prosenttimääriä ei saa ylittää niiden nimenomaisten ainesten osalta, joita ne koskevat. Huomautus 4 4.1 Luettelossa käytetyllä ilmaisulla 'luonnonkuidut` tarkoitetaan muita kuituja kuin muunto- ja synteettikuituja. Se rajoittuu kehruuta edeltäviin valmistusasteisiin ja sisältää myös jätteet ja, jollei toisin mainita, se sisältää kuidut, jotka on karstattu, kammattu tai muulla tavoin valmistettu, mutta joita ei ole kehrätty. 4.2 Ilmaisuun 'luonnonkuidut` sisältyy nimikkeen 0503 jouhi, nimikkeiden 5002 ja 5003 silkki, nimikkeiden 5101 - 5105 villakuidut ja hieno ja karkea eläimenkarva, nimikkeiden 5201 - 5203 puuvillakuidut ja nimikkeiden 5301 - 5305 muut kasvitekstiilikuidut. 4.3 Ilmaisuja 'tekstiilimassa`, 'kemialliset aineet` ja 'paperinvalmistusaineet` käytetään luettelossa kuvaamaan 50 - 63 ryhmään kuulumattomia aineksia, joita voidaan käyttää muunto-, synteetti- tai paperikuitujen tai näistä kuiduista valmistettujen lankojen valmistuksessa. 4.4 Ilmaisua 'katkotut tekokuidut` käytetään luettelossa viittamaan nimikkeiden 5501 - 5507 synteetti- tai muuntokuitufilamenttitouviin, synteetti- tai muuntokatkokuituihin tai niiden jätteisiin. Huomautus 5 5.1 Sellaisen tuotteen osalta, johon luettelossa liittyy viittaus tähän huomautukseen, ei sovelleta sarakkeen 3 edellytyksiä mihinkään tämän tuotteen valmistuksessa käytettyihin perustekstiiliaineisiin, joiden paino yhteensä on enintään 10 prosenttia kaikkien käytettyjen perustekstiiliaineiden yhteispainosta. (Katso myös jäljempänä huomautuksia 5.3 ja 5.4) 5.2 Tätä poikkeusta voidaan kuitenkin soveltaa vain sekoitetuotteisiin, jotka on tehty kahdesta tai useammasta perustekstiiliaineesta. Perustekstiiliaineet ovat seuraavat: - silkki, - villa, - karkea eläimenkarva, - hieno eläimenkarva, - jouhet, - puuvilla, - paperinvalmistusaineet ja paperi, - pellava, - hamppu, - juutti ja muut niinitekstiilikuidut, - sisali ja muut Agave-sukuisista kasveista saadut tekstiilikuidut, - kookoskuidut, manilla, rami ja muut kasvitekstiilikuidut, - synteettikuitufilamentit, - muuntokuitufilamentit, - synteettikatkokuidut, - muuntokatkokuidut. Esimerkki Nimikkeen 5205 lanka, joka on tehty nimikkeen 5203 puuvillakuiduista ja nimikkeen 5506 synteettikatkokuiduista, on sekoitelanka. Sen vuoksi synteettikatkokuituja, jotka eivät ole alkuperätuotteita ja jotka eivät täytä alkuperäsääntöjä (joissa vaaditaan valmistusta kemiallisista aineista tai tekstiilimassasta), saa käyttää enintään 10 prosenttia langan painosta. Esimerkki Nimikkeen 5112 villakangas, joka on tehty nimikkeen 5107 villalangasta ja nimikkeen 5509 synteettikatkokuitulangasta, on sekoitekangas. Sen vuoksi synteettikuitulankaa, joka ei täytä alkuperäsääntöjä (joissa vaaditaan valmistusta kemiallisista aineista tai tekstiilimassasta) tai villalankaa, joka ei täytä alkuperäsääntöjä (joissa vaaditaan valmistusta karstaamattomista tai kampaamattomista tai muuten kehruuta varten käsittelemättömistä luonnonkuiduista), tai näiden kahden sekoitusta, saa käyttää vain jos niiden yhteispaino on enintään 10 prosenttia kankaan painosta. Esimerkki Nimikkeen 5802 tuftattu tekstiilikangas, joka on tehty nimikkeen 5205 puuvillalangasta ja nimikkeen 5210 puuvillakankaasta, on sekoitetuote vain, jos puuvillakangas itsessään on sekoitekangas, joka on tehty kahteen eri nimikkeeseen luokiteltavasta langasta tai jos käytetyt puuvillalangat itsessään ovat sekoitetuotteita. Esimerkki Jos edellä tarkoitettu tuftattu tekstiilikangas olisi tehty nimikkeen 5205 puuvillalangasta ja nimikkeen 5407 synteettikuitukankaasta, käytetyt langat olisivat kaksi eri perustekstiiliainetta ja tuftattu tekstiilikangas sen mukaisesti sekoitetuote. Esimerkki Matto, jonka nukka on tehty sekä muuntokuitu- että puuvillalangoista ja pohjakangas juutista, on sekoitetuote, koska on käytetty kolmea perustekstiiliainetta. Näin ollen saadaan käyttää mitä tahansa ei-alkuperäaineksia, jotka ovat säännön sallimaa myöhemmällä valmistusasteella, jos niiden yhteispaino on enintään 10 prosenttia mattoon sisältyvien tekstiiliaineiden painosta. Juuttikangaspohja tai muuntokuitulangat tai molemmat voitaisiin siis tuoda maahan tällä valmistusasteella olevina, jos painoa koskevat edellytykset täyttyvät. 5.3 Tuotteissa, joissa on 'segmentoitua polyuretaania olevaa, myös kierrepäällystettyä lankaa, jossa on joustavia polyeetterisegmenttejä`, tämä poikkeus on tällaisen langan osalta 20 prosenttia. 5.4 Tuotteissa, joissa on kaistaleita, jotka koostuvat enintään 5 mm leveästä kahden muovikelmun väliin liimalla kiinnitetystä, alumiinifoliota tai muovikelmua, myös alumiinijauheella peitettyä, olevasta sydämestä, tämä poikkeus on tällaisen kaistaleen osalta 30 prosenttia. Huomautus 6 6.1 Niissä tekstiilituotteissa, joiden kohdalla luettelossa on alaviite tähän huomautukseen, saa käyttää, vuoria ja välivuoria lukuun ottamatta, tekstiiliaineita, jotka eivät täytä tätä sovitettua tuotetta koskevaa luettelon sarakkeen 3 sääntöä, jos ne luokitellaan eri nimikkeeseen kuin tuote ja jos niiden arvo on enintään 8 prosenttia tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta. 6.2 Aineksia, joita ei luokitella 50 - 63 ryhmään, saa käyttää vapaasti riippumatta siitä, sisältävätkö ne tekstiilejä. Esimerkki Jos luettelon säännössä määrätään, että tietyn tekstiilitavaran, esimerkiksi housujen, valmistuksessa on käytettävä lankaa, tämä ei estä metallitavaroiden kuten nappien käyttöä, koska nappeja ei luokitella 50 - 63 ryhmään. Samasta syystä se ei estä vetoketjujen käyttöä, vaikka vetoketjut tavallisesti sisältävät tekstiiliä. 6.3 Prosenttisääntöä sovellettaessa on käytettyjen ei-alkuperäainesten arvoa laskettaessa otettava huomioon niiden ainesten arvo, joita ei luokitella 50 - 63 ryhmään. Lisäys II LUETTELO VALMISTUKSESTA TAI KÄSITTELYSTÄ, JOKA ON SUORITETTAVA EI-ALKUPERÄAINEKSILLE, JOTTA VALMIS TUOTE SAA ALKUPERÄASEMAN >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Lisäys III EUR.1-TAVARATODISTUS JA EUR.1-TAVARATODISTUKSEN HAKEMUS Paino-ohjeet 1. Kummankin lomakkeen koon on oltava 210 x 297 mm; lomakkeen pituus voi kuitenkin olla enintään 5 millimetriä määrämittaa pienempi tai enintään 8 millimetriä suurempi. Käytettävän paperin on oltava valkoista, liimakäsiteltyä, hiokkeetonta kirjoituspaperia, joka painaa vähintään 25 g/m2. Siinä on oltava vihreä painettu aaltomainen taustakuvio, joka tekee kaikki mekaanisin tai kemiallisin keinoin tehdyt väärennykset silmin havaittaviksi. 2. Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden ja Sveitsin toimivaltaiset viranomaiset voivat pidättää itselleen lomakkeiden paino-oikeuden tai antaa niiden painamisen hyväksymiensä kirjapainojen tehtäväksi. Jälkimmäisessä tapauksessa jokaisessa lomakkeessa on oltava merkintä tästä hyväksymisestä. Jokaisessa lomakkeessa on oltava kirjapainon nimi ja osoite, tai merkki, josta kirjapaino voidaan tunnistaa. Siinä on myös oltava painettu tai muulla tavoin tehty sarjanumero, josta se voidaan tunnistaa. >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU> >VIITTAUS KAAVIOON> >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU> >VIITTAUS KAAVIOON> >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU> >VIITTAUS KAAVIOON> >KAAVION ALKU> VIEJÄN ILMOITUS Allekirjoittanut kääntöpuolella mainittujen tavaroiden viejä ILMOITTAA, että nämä tavarat täyttävät oheisen todistuksen saamiseksi vaadittavat edellytykset; MAINITSEE seuraavassa seikat, joiden nojalla nämä tavarat täyttävät mainitut edellytykset: ESITTÄÄ seuraavat todistusasiakirjat (1)(1) Esimerkiksi: tuontiasiakirjat, tavaratodistukset, kauppalaskut, valmistajan ilmoitukset jne., jotka koskevat valmistuk-seen käytettyjä tuotteita tai samassa tilassa jälleenvietyjä tavaroita : SITOUTUU esittämään asianomaisten viranomaisten pyynnöstä kaiken sen lisätodistusaineiston, jonka ne mahdolli-sesti katsovat tarpeelliseksi oheisen todistuksen antamiseksi sekä tarvittaessa hyväksymään kaikki mainittujen viranomaisten suorittamat, kirjanpitonsa ja yllä mainittujen tavaroiden valmistusolosuhteisiin kohdistuvat tarkastukset; PYYTÄÄ, että näille tavaroille annettaisiin oheinen todistus. (Paikka ja päiväys) (Allekirjoitus) >KAAVION LOOPU> Lisäys IV KAUPPALASKUILMOITUS Kauppalaskuilmoitus, jonka teksti on seuraavalla sivulla, on laadittava alaviitteiden mukaisesti. Alaviitteitä ei kuitenkaan tarvitse sisällyttää ilmoitukseen. >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU> Lisäys V LUETTELO 2 ARTIKLAN 6 KOHDASSA TARKOITETUISTA TUOTTEISTA, JOTKA JÄTETÄÄN VÄLIAIKAISESTI TÄMÄN PÖYTÄKIRJAN SOVELTAMISALAN ULKOPUOLELLE SEN IV - VI OSASTON MÄÄRÄYKSIÄ LUKUUN OTTAMATTA >TAULUKON PAIKKA> YHTEINEN JULISTUS SIIRTYMÄKAUDESTA ALKUPERÄSELVITYKSEEN LIITTYVIEN ASIAKIRJOJEN ANTAMISEN TAI LAATIMISEN OSALTA a) Kahden vuoden ajan tämän päätöksen voimaantulosta sopimuspuolten toimivaltaisten tulliviranomaisten on hyväksyttävä tässä sopimuksessa tarkoitettuna voimassaolevana alkuperäselvityksenä seuraavat edellisessä pöytäkirjassa n:o 3 olevan 13 artiklan, sellaisena kuin se oli sekakomitean päätöksessä 1/88, mukaiset asiakirjat: i) EUR.1-todistukset, myös LT-todistukset, jotka on varustettu etukäteen viejämaan toimivaltaisen tullitoimipaikan leimalla; ii) EUR.1-todistukset, myös LT-todistukset, jotka on varustettu viejämaan tulliviranomaisten hyväksymällä valtuutetun viejän erikoisleimalla, ja iii) kauppalaskut, joissa on viittaus LT-todistuksiin. b) Kuuden kuukauden ajan tämän päätöksen voimaantulosta sopimuspuolten toimivaltaisten tulliviranomaisten on hyväksyttävä tässä sopimuksessa tarkoitettuna voimassaolevan alkuperäselvityksenä seuraavat edellisessä pöytäkirjassa n:o 3 olevan 8 artiklan, sellaisena kuin se oli sekakomitean päätöksessä 1/88, mukaiset asiakirjat: i) edellisessä pöytäkirjassa n:o 3 olevan liitteen V, sellaisena kuin se oli sekakomitean päätöksessä 1/88, mukaiset viejän ilmoituksen sisältävät kauppalaskut, jotka on laadittu mainitussa pöytäkirjassa olevan 13 artiklan mukaisesti, ja ii) edellisessä pöytäkirjassa n:o 3 olevan liitteen V, sellaisena kuin se oli sekakomitean päätöksessä 1/88, mukaiset viejän ilmoituksen sisältävät kauppalaskut, jotka ovat kenen tahansa viejän laatimia. c) Sopimuspuolten toimivaltaisten tulliviranomaisten on hyväksyttävä a ja b kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen jälkitarkastuspyynnöt kahden vuoden ajan kyseisen alkuperäselvityksen antamisesta tai laatimisesta. Tällainen tarkastus on suoritettava tässä pöytäkirjassa olevan VI osaston mukaisesti.