Päätöslauselma [1]

Mauritanian tilanteesta

AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous, joka

- kokoontui Port Moresbyssä (Papua-Uusi-Guinea) 25.– 28. marraskuuta 2008,

- ottaa huomioon työjärjestyksensä 17 artiklan 2 kohdan,

- ottaa huomioon Afrikan unionin perustamisasiakirjan säännökset, joulukuussa 2000 annetun Lomén julistuksen ja Afrikan unionin rauhan ja turvallisuuden neuvoston perustamiseen liittyvän pöytäkirjan hallituksen perustuslainvastaisista muutoksista,

- ottaa huomioon rauhan ja turvallisuuden neuvoston 144. ja 151. kokouksessa tehdyt päätökset,

- ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston 20. elokuuta 2008 antaman lausunnon,

- ottaa huomioon Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisön (CEDEAO), Euroopan unionin (EU) ja ranskankielisten maiden järjestön (Organisation Internationale de la Francophonie, OIF) antamat lausunnot ja päätöslauselmat,

- ottaa huomioon Cotonoun sopimuksen 96 artiklan perusteella käynnistetyt neuvottelut,

- ottaa huomioon Arabiliiton, Yhdistyneiden Kansakuntien, Islamilaisen konferenssin (OIC), ranskankielisten maiden järjestön (OIF), EU:n ja Afrikan unionin 21. marraskuuta 2008 Addis Abebassa käymistä Mauritanian tilannetta koskevista neuvotteluista annetun tiedonannon,

- ottaa huomioon AKT-suurlähettiläskomitean Mauritanian islamilaiseen tasavaltaan 7.– 11. lokakuuta 2008 tekemää tiedonhankintamatkaa koskevan selonteon,

- ottaa huomioon Mauritanian kansalliskokouksen 14. syyskuuta 2008 hyväksymän päätöslauselman,

A. ottaa huomioon, että Mauritaniassa tapahtui 6. elokuuta 2008 vallankaappaus, jossa kenraali Mohamed Ould Abdel Azizin johtama sotilasjuntta syöksi vallasta Mauritanian islamilaisen tasavallan presidentin Sidi Mohamed Ould Cheikh Abdallahin,

B. katsoo, että maan taloudellinen ja sosiaalinen tilanne on katastrofaalinen ja että kehitys on paras tae demokratian menestymiselle,

C. katsoo, että presidentti Sidi Mohamed Ould Cheikh Abdallahi valittiin demokraattisesti huhtikuussa 2007 kansainvälisen yhteisön esimerkilliseksi ylistämän demokraattisen siirtymäprosessin päätteeksi ja että Euroopan unionin vaalitarkkailuvaltuuskunta ja Euroopan parlamentin valtuuskunta vahvistivat vaalien pätevyyden,

D. ottaa huomioon EU:n tuen demokraattiselle siirtymäprosessille ja 10. Euroopan kehitysrahastosta rahoitetun 156 miljoonan euron arvoisen vuosien 2008–2013 tukiohjelman, jolla täydennetään jo annettua apua, ja avustuksiin vuodesta 1985 lähtien käytetyt 335 miljoonan euron määrärahat,

E. toteaa, että Mauritania on jäsenenä Euro—Välimeri-kumppanuudessa, joka tunnetaan myös Barcelonan prosessina, ja osallistui Pariisissa 13. heinäkuuta 2008 pidettyyn Välimeren maiden huippukokoukseen,

F. toteaa, että vaikka hallituksen vaihto toimitettiin ilman verenvuotoa, presidentti Abdallahi ja moni muu politiikan henkilö pidätettiin ja presidentti Abdallahia ei ole vieläkään vapautettu,

G. panee merkille, että juntta on perustanut "valtioneuvoston" ja että kyseisen neuvoston puheenjohtaja kenraali Mohamed Ould Abdel Aziz on nimitetty valtion päämieheksi "perustuslaillisella määräyksellä",

H. katsoo, että "perustuslaillisella määräyksellä", jonka yhteydessä juntta märittää toimivaltansa ja jonka perusteella se voi hallita, ei ole mitään oikeusperustaa,

I. panee merkille, että "valtioneuvosto" on nimittänyt pääministerin,

J. katsoo, että Mauritanian vallankaappauksen aikaiset ongelmat olivat luonteeltaan poliittisia ja näin ollen ne olisi voitu ratkaista rauhanomaisin poliittisin keinoin ja keskustelemalla,

K. katsoo, että huolimatta kyseisistä ongelmista Mauritania on edistynyt merkittävästi erittäin herkkien kansallisten poliittisten kysymysten ratkaisemisessa, esimerkiksi pakolaisten paluuta, orjuuden poistamista ja viestintävälineiden vapauttamista koskevissa kysymyksissä, ja katsoo, että tämä enteili sitä, että kiinteästi juurtuneen demokraattisen järjestelmän kehittyminen olisi lopulta mahdollista,

L. katsoo, että on aloitettava avoin keskustelu kaikkien poliittisten voimien kesken, jotta voitaisiin toteuttaa keinot perustuslain mukaisen järjestyksen palauttamiseksi ja menetelmät toimeenpanevan ja lakiasäätävän elimen välisen tasapainon hallitsemiseksi ja jotta siten voitaisiin turvata perustuslain puitteissa presidentin ja parlamentin välille kunnollinen tasapaino ja tarvittavat poliittisesti vakaat olosuhteet ilman aseistettujen joukkojen väliintuloa,

M. ottaa huomioon kaikki poliittisten voimien ja kansalaisyhteiskunnan ehdottamat erilaiset keinot kriisin lopettamiseksi ja perustuslain mukaisen järjestyksen palauttamiseksi, erityisesti demokraattisen opposition ehdotuksen ja kansalliskokouksen aloitteen siirtymävaiheen etenemissuunnitelmasta,

N. ottaa huomioon Sahelo-Saharan kaistaleen turvallisuusongelmat, jotka edesauttavat terrorismia, rajatylittävää rikollisuutta ja aseiden sekä huumeiden salakuljetusta ja horjuttavat alueen maiden vakautta,

O. ottaa huomioon Mauritanian aseman kyseisten ongelmien torjumisessa,

P. panee merkille, että kansainvälinen yhteisö, erityisesti AKT-valtioiden ryhmä, CEDEAO, Afrikan unioni, EU, Arabiliitto ja Yhdistyneet Kansakunnat, tuomitsi vallankaappauksen ja että Afrikan unioni ja ranskankielisten maiden järjestö (OIF) päättivät jäädyttää suhteensa Mauritaniaan siihen saakka, kunnes se palauttaa demokraattisen järjestelmän,

Q. ottaa huomioon, että 22. syyskuuta 2008 Afrikan unioni esitti juntalle uhkavaatimuksen perustuslain mukaisen järjestyksen palauttamisesta ja Sidi Mohamed Ould Cheikh Abdallahin palauttamisesta valtaan ilman varauksia 6. lokakuuta 2008 mennessä,

R. ottaa huomion, että sotilasjuntta hylkäsi kyseisen uhkavaatimuksen, ja panee merkille, että tiistaina 7. lokakuuta 2008 Afrikan unionin komissio kehotti Afrikan unionin jäsenvaltioita olemaan tunnustamatta Mauritanian vallankaappaajien asemaa,

S. ottaa huomioon Euroopan unionin ja Mauritanian käynnistämän kuulemismenettelyn Cotonoun sopimuksen 96 artiklan nojalla, jonka mukaisesti tällainen kuuleminen järjestetään, kun jokin osapuoli katsoo, että toinen osapuoli ei täytä velvoitetta, joka liittyy ihmisoikeuksien sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteen kunnioittamiseen,

T. panee merkille, että Maailmanpankki on jäädyttänyt 175 miljoonan dollarin suuruiset avustusmäärärahansa Mauritanialle; katsoo, että kyseinen jäädytys vaikuttaa noin 17 kansalliseen hankkeeseen Mauritaniassa sekä maan osallistumiseen Maailmanpankin alueellisiin hankkeisiin esimerkiksi maaseudun kehittämisen, terveydenhuollon, koulutuksen ja infrastruktuurin kehittämisen aloilla (esimerkiksi teiden rakennushankkeet),

U. ottaa huomioon, että poliisi on turvautunut väkivaltaan hajottaessaan poliittisten puolueiden liittoutuman järjestämiä luvattomia mielenosoituksia, joissa vaadittiin presidentti Abdallahin vallan palauttamista,

1. tuomitsee Mauritanian presidentin ja hallituksen syrjäyttämiseksi tehdyn sotilasvallankaappauksen ja painottaa, että demokraattisesti perustettuja hallintoelimiä on kunnioitettava; pitää tätä takaiskua valitettavana ottaen huomioon, että Mauritaniassa on tapahtunut viime vuosina huomattavaa edistystä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden kehittämisessä;

2. panee merkille, että syrjäytetty presidentti Sidi Mohamed Ould Cheikh Abdallahi on siirretty kotikaupunkiinsa, jossa häntä pidetään kotiarestissa, ja vaatii edelleen hänen vapauttamistaan välittömästi ja ilman ehtoja;

3. vaatii Mauritanian viranomaisia pitämään kiinni ihmisoikeuksien sekä ilmaisunvapauden sekä yhdistymis- ja kokoontumisvapauden kunnioittamisesta;

4. katsoo, että laaja-alaiset neuvottelut ovat ainoa keino, jolla voidaan saada kriisi loppumaan ja jatkaa kaikissa demokraattisissa elimissä jälleen asianmukaista toimintaa sekä palauttaa parlamentin täysimääräinen toimivalta sen kaikkien etuoikeuksien osalta;

5. kehottaa hallitsevia sotilasviranomaisia sitoutumaan välittömästi aikataulusuunnitelmaan, jonka puitteissa palautetaan perustuslain mukainen järjestys ja demokraattisten elinten toimivalta, ja mitätöimään armeijalta mahdollisuuden asettua ehdokkaaksi vaaleissa;

6. kehottaa lisäksi kaikkia Mauritanian poliittisia toimijoita luomaan tällaisille neuvotteluille asianmukaiset puitteet välittömästi;

7. suhtautuu myönteisesti Euroopan unionin ja Mauritaniassa valtaapitävien viranomaisten välisten neuvottelujen aloittamiseen ja kehottaa Euroopan komissiota antamaan yhteiselle parlamentaariselle edustajakokoukselle säännöllisiä selontekoja 96 artiklan nojalla toteutettujen neuvottelujen edistymisestä ja aikataulun laatimisesta perustuslain mukaisen järjestyksen palauttamisesta, mutta pitää kuitenkin valitettavana sitä, että tähän mennessä asiassa ei ole edistytty merkittävästi;

8. suhtautuu myönteisesti Afrikan unionin ilmoitukseen, jonka mukaan se aikoo tehdä konkreettisia ehdotuksia sen jälkeen, kun Mauritanian "valtioneuvosto" hylkäsi sen uhkavaatimuksen;

9. kehottaa Afrikan unionia ja EU:ta tutkimaan kaikkia kohdennettuja seuraamuksia, joita voidaan mahdollisesti käyttää sotilasvallankaappaajia vastaan (esimerkiksi matkustuskielto tai omaisuuden jäädyttäminen), mikäli heitä ei saada lähitulevaisuudessa sitoutumaan asianmukaiseen ja uskottavaan suunnitelmaan kriisin lopettamiseksi ja perustuslain mukaisen järjestyksen palauttamiseksi, mutta varoittaa niitä kuitenkin ottamasta asiassa sellaisia edistysaskelia, jotka saattaisivat vaarantaa Mauritanian kehityksen ja sen kansalaisten elinolojen kohentumisen;

10. vaatii, että Mauritanian väestöstä, jotka kärsivät jo talous- ja elintarvikekriiseistä, ei saa tehdä nykyisen poliittisen kriisin uhreja, ja kehottaa Euroopan komissiota toteuttamaan demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan rahoitusvälineen tukihankkeet siviiliyhteiskunnan kehittämiseksi;

11. vaatii junttaa ottamaan huomioon ne lukuisat hyödyt, jotka saadaan Mauritanian väestön osallistumisesta poliittiseen prosessiin rauhan, demokratian, vaurauden ja inhimillisen, sosiaalisen ja kulttuurillisen ymmärtämyksen edistämiseksi ja josta laadittiin suunnitelma Välimeren maiden huippukokouksessa 13. heinäkuuta 2008, johon Mauritanian islamilaisen tasavallan presidentti Sidi Mohamed Ould Cheikh Abdallahi osallistui;

12. suhtautuu myönteisesti AKT-suurlähettiläskomitean valtuuston lähettämiseen paikalle ja panee merkille Mauritanian kansalliskokouksen 14. syyskuuta 2008 hyväksymän päätöslauselman;

13. päättää AKT-valtioiden ja EU:n parlamentaarisen valtuuskunnan lähettämisestä Mauritaniaan avustamaan Mauritanian parlamenttia palauttamaan yhtenäisyytensä ja löytämään ulospääsyn kriisistä kaikkien asianomaisten edun mukaisesti;

14. kehottaa yhteispuheenjohtajiaan viemään tämän päätöslauselman AKT–EU-ministerineuvostolle, Euroopan komissiolle, panafrikkalaiselle parlamentille, Afrikan unionin komissiolle, Pohjois-Afrikan arabivaltioiden liitolle, Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostolle ja kansalliskokoukselle sekä muille Mauritanian viranomaisille.

[1] AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous hyväksynyt 28. marraskuuta 2008 Port Moresbyssa (Papua-Uusi-Guinea).

--------------------------------------------------