Itäisen ja eteläisen Afrikan valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen puitteet muodostava väliaikainen sopimus



Virallinen lehti nro L 111 , 24/04/2012 s. 0003 - 1172



Itäisen ja eteläisen Afrikan valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen puitteet muodostava väliaikainen sopimus KOMORIEN LIITTO, MADAGASKARIN TASAVALTA, MAURITIUKSEN TASAVALTA, SEYCHELLIEN TASAVALTA, SAMBIAN TASAVALTA, ZIMBABWEN TASAVALTA, jäljempänä "ESA-valtiot", sekä BELGIAN KUNINGASKUNTA, BULGARIAN TASAVALTA, TŠEKIN TASAVALTA, TANSKAN KUNINGASKUNTA, SAKSAN LIITTOTASAVALTA, VIRON TASAVALTA, IRLANTI, HELLEENIEN TASAVALTA, ESPANJAN KUNINGASKUNTA, RANSKAN TASAVALTA, ITALIAN TASAVALTA, KYPROKSEN TASAVALTA, LATVIAN TASAVALTA, LIETTUAN TASAVALTA, LUXEMBURGIN SUURHERTTUAKUNTA, UNKARIN TASAVALTA, MALTA, ALANKOMAIDEN KUNINGASKUNTA, ITÄVALLAN TASAVALTA, PUOLAN TASAVALTA, PORTUGALIN TASAVALTA, ROMANIA, SLOVENIAN TASAVALTA, SLOVAKIAN TASAVALTA, SUOMEN TASAVALTA, RUOTSIN KUNINGASKUNTA, ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA ja EUROOPAN YHTEISÖ, jäljempänä "EY-osapuoli", molemmat yhdessä jäljempänä "osapuolet", JOHDANTO OSAPUOLET eli yhtäältä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioihin (AKT) kuuluvat itäisen ja eteläisen Afrikan alueen (ESA) valtiot, jotka muodostavat ESA-ryhmän, ja tämän ryhmän yksittäiset jäsenvaltiot sekä toisaalta Euroopan yhteisö (EY) ja sen jäsenvaltiot, jotka OTTAVAT HUOMIOON Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen, jäljempänä "Cotonoun sopimus", itäisen ja eteläisen Afrikan yhteismarkkinoiden (COMESA) 5 päivänä marraskuuta 1993 allekirjoitetun perustamissopimuksen, eteläisen Afrikan kehitysyhteisön (SADC) 17 päivänä elokuuta 1992 allekirjoitetun perustamissopimuksen sekä sen kauppaa käsittelevän pöytäkirjan, Itä-Afrikan yhteisön (EAC) 30 päivänä marraskuuta 1999 allekirjoitetun perustamissopimuksen ja Afrikan unionin 11 päivänä heinäkuuta 2002 allekirjoitetun ja hyväksytyn perustamisasiakirjan; OTTAVAT HUOMIOON Euroopan yhteisön perustamissopimuksen; OTTAVAT LISÄKSI HUOMIOON valtion ja hallitusten päämiesten muodostaman COMESA-viranomaisen Sudanin Khartumissa 17 päivänä maaliskuuta 2003 pidetyn kahdeksannen huippukokouksen päätöksen, joka koskee ESA-kokoonpanon muodostamista talouskumppanuussopimuksen neuvottelemiseksi Euroopan unionin (EU) kanssa; KATSOVAT, että ESA-valtiot sekä EY ja sen jäsenvaltiot ovat sopineet, että niiden kauppa- ja talousyhteistyöllä pyritään tukemaan ESA-valtioiden juohevaa ja asteittaista yhdentymistä maailmantalouteen niiden poliittisten valintojen, kehitysasteen ja kehittämispainopisteiden mukaisesti, jolloin edistetään niiden kestävää kehitystä ja tuetaan köyhyyden hävittämistä ESA-valtioissa; VAHVISTAVAT pyrkimyksensä edistää ja jouduttaa ESA-valtioiden taloudellista, kulttuurista ja yhteiskunnallista kehitystä, jotta tuettaisiin rauhaa ja turvallisuutta ja edistettäisiin vakaata ja demokraattista poliittista ympäristöä, joka on suotuisa kestävälle kansalliselle ja alueelliselle kehitykselle; VAHVISTAVAT, että talouskumppanuussopimuksen on oltava Cotonoun sopimuksen ja erityisesti sen III osan II osaston tavoitteiden ja periaatteiden mukainen; VAHVISTAVAT, että talouskumppanuussopimuksen on oltava kehityksen väline ja että sillä on tuettava pysyvää kasvua, lisättävä tuotantoa ja tarjontapuolen kapasiteettia ESA-valtioissa, tuettava ESA:n talouksien rakennemuutosta sekä niiden monipuolistumista ja kilpailukykyä ja että sen avulla on kehitettävä kauppaa, houkuteltava investointeja ja teknologiaa ja luotava työpaikkoja ESA-valtioissa; PALAUTTAVAT MIELEEN kansainvälisen yhteisön sitoumukset, jotka koskevat syyskuussa 2000 annetun vuosituhannen kehitystavoitteita koskevan YK:n julistuksen tavoitteiden saavuttamista; VAHVISTAVAT, että kehitys edellyttää aitoa kansainvälistä yhteistyötä sekä Rion, Beijingin, Kööpenhaminan, Kairon ja Monterreyn konferensseissa sovittujen sitoumusten ja vähiten kehittyneiden maiden, kehittyvien sisämaavaltioiden ja kehittyvien pienten saarivaltioiden hyväksi tarkoitettujen toimintaohjelmien täysimittaista täytäntöönpanoa; PITÄVÄT MIELESSÄ Maailman kauppajärjestön (WTO) jäseniä koskevat oikeudet ja velvollisuudet, kansainvälistä kauppaa ohjaaville periaatteille ja säännöille antamansa suuren merkityksen sekä sen, että tarvitaan läpinäkyvää, ennakoitavaa, avointa ja oikeudenmukaista monenvälistä kauppajärjestelmää; TOISTAVAT, että on varmistettava, että erityishuomiota kiinnitetään alueelliseen yhdentymiseen sekä erityisen ja eriytetyn kohtelun tarjoamiseen kaikille ESA-valtioille, että jatketaan vähiten kehittyneiden ESA-valtioiden erityiskohtelua ja että otetaan asianmukaisesti huomioon pienten talouksien, kehittyvien sisämaavaltioiden, saarivaltioiden, rannikkovaltioiden ja kuivuudelle alttiiden tai selkkauksesta toipuvien ESA-valtioiden haavoittuvuus; OVAT TIETOISIA merkittävien investointien tarpeesta ESA-valtioiden elintason nostamiseksi; ja PALAUTTAVAT MIELEEN osapuolten WTO:ssa tekemät sitoumukset, OVAT SOPINEET SEURAAVAA: I LUKU YLEISET MÄÄRÄYKSET 1 artikla Väliaikaisen sopimuksen soveltamisala Tällä väliaikaisella sopimuksella luodaan talouskumppanuussopimuksen puitteet. 2 artikla Talouskumppanuussopimuksen yleiset tavoitteet Talouskumppanuussopimuksen tavoitteena on a) tukea köyhyyden lievittämistä ja viime kädessä sen poistamista perustamalla entistä vahvempia ja strategisia kauppa- ja kehityskumppanuuksia, jotka ovat kestävän kehityksen tavoitteen, vuosituhannen kehitystavoitteiden ja Cotonoun sopimuksen mukaisia; b) edistää alueellista yhdentymistä, taloudellista yhteistyötä ja hyvää hallintoa ESA-alueella; c) edistää ESA-alueen asteittaista yhdentymistä maailmantalouteen sen poliittisten valintojen ja kehittämispainopisteiden mukaisesti; d) tukea ESA-talouksien rakennemuutosta ja monipuolistumista, lisäarvon tuottaminen mukaan luettuna; e) parantaa ESA-alueen valmiuksia kauppapolitiikassa ja kauppaan liittyvissä kysymyksissä; f) laatia ja panna täytäntöön tehokkaat, ennakoitavat ja avoimet alueelliset sääntelykehykset ESA-alueen kauppaa ja investointeja varten ja näin tukea investointien lisäämisen ja yksityisen sektorin aloitteiden edellytyksiä sekä tehostaa tarjontakapasiteettia, kilpailukykyä ja talouskasvua; ja g) vahvistaa osapuolten nykyisiä suhteita solidaarisuuden ja molemminpuolisen edun pohjalta. Tätä varten ja ottaen huomioon WTO-velvoitteet sopimuksella edistetään kauppa- ja taloussuhteita, tuetaan osapuolten välisen kaupan uutta dynamiikkaa vapauttamalla niiden välistä kauppaa asteittain ja epäsymmetrisesti ja vahvistetaan, laajennetaan ja syvennetään yhteistyötä kaikilla kaupan ja investointien kannalta merkittävillä aloilla. 3 artikla Tämän sopimuksen erityistavoitteet 1. Cotonoun sopimuksen 34 ja 35 artiklan mukaisesti tämän sopimuksen tavoitteena on a) laatia vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen, jäljempänä "GATT 1994", XXIV artiklan mukainen sopimus; b) määrittää tavarakauppaa, myös alkuperäsääntöjä, kaupan suojakeinoja, tulliyhteistyötä ja kaupan helpottamista, terveys- ja kasvinsuojelutoimia, kaupan teknisiä esteitä ja maataloutta koskevien jatkoneuvotteluiden puitteet, ala ja periaatteet jo esitettyjen ehdotusten pohjalta; ja c) määrittää muita aiheita, myös palvelukauppaa, Cotonoun sopimuksessa nimettyjä kauppaan liittyviä kysymyksiä sekä kaikkia muita kummankin osapuolen etua koskevia aloja käsittelevien mahdollisten neuvottelujen puitteet ja ala. 2. Osapuolet sitoutuvat viemään neuvottelut päätökseen tavoitteenaan tehdä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2008 laaja talouskumppanuussopimus, johon sisältyvät 1 kohdan b ja c alakohdassa luetellut aihealueet osapuolten 7 päivänä helmikuuta 2004 hyväksymän yhteisen etenemissuunnitelman mukaisesti. 4 artikla Periaatteet Tämän sopimuksen periaatteet, joiden pohjalta käydään osapuolten jatkoneuvottelut kattavan talouskumppanuussopimuksen saavuttamiseksi, ovat seuraavat: a) perustana Cotonoun sopimuksen säännöstö; b) ESA-alueen alueellisen yhdentymisen lujittaminen; c) epäsymmetria kaupan vapauttamisessa ja kauppaan liittyvien toimenpiteiden soveltamisessa sekä kaupan suojakeinoissa; d) erityisen ja eriytetyn kohtelun tarjoaminen ESA:n vähiten kehittyneille valtioille siten, että otetaan huomioon pienten sisämaavaltioiden ja saarivaltioiden haavoittuvuus, myös kaupan vapauttamisen tason ja nopeuden osalta; e) joustava muoto, jotta kukin ESA-valtio voi halutessaan vapauttaa kauppaa nopeammin ja aikaisemmin; f) kehitysyhteistyötä koskevien määräysten soveltamisen kattavuus siten, että ESA:n vähiten kehittyneet maat, jotka eivät pysty esittämään tulleja koskevaa tarjousta, voisivat hyötyä tämän sopimuksen kaikista osista ja erityisesti tämän väliaikaisen sopimuksen talous- ja kehitysyhteistyöstä; g) ESA:n vähiten kehittyneet maat, jotka eivät ole vielä esittäneet tarjouksia tullien alentamiseksi, voivat tehdä sen tämän väliaikaisen sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen samoin tai joustavin ehdoin ja hyötyä täysimittaisesti sen määräyksistä; ja h) ESA-valtiot voivat säilyttää alueelliset etuuskohtelut toisiinsa ja muihin Afrikan maihin ja alueisiin nähden, eikä niillä ole velvoitetta laajentaa etuuskohtelua koskemaan EY:tä. II LUKU TAVAROIDEN KAUPPAJÄRJESTELMÄ I OSASTO Yleiset määräykset 5 artikla Tavoitteet Kaupan alan yhteistyön tavoitteet ovat a) täysin tullittomien ja kiintiöttömien markkinoillepääsyn edellytysten tarjoaminen ESA-valtioista peräisin oleville tavaroille EY-osapuolen markkinoilla turvalliselta, pitkäaikaiselta ja ennakoitavalta pohjalta; b) kaupan edistäminen osapuolten välillä ja vientivetoisen kasvun vauhdittaminen, jotta mahdollistetaan ESA-maiden yhdentyminen globaaliin talouteen; c) asteittain etenevä tavaramarkkinoiden vapauttaminen ESA:ssa tässä sopimuksessa vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti; ja d) markkinoillepääsyn edellytysten säilyttäminen ja parantaminen, jotta varmistetaan, että kaikkien ESA-valtioiden tilanne parantuu eikä heikkene. 6 artikla Soveltamisala 1. Ainostaan liitteessä II luetellut allekirjoittaneet ESA-valtiot tekevät tämän luvun mukaisia sitoumuksia. 2. EY-osapuolen tekemiä tämän luvun mukaisia sitoumuksia sovelletaan ainoastaan liitteessä II luetelluista allekirjoittaneista ESA-valtioista peräisin oleviin tavaroihin. 3. Tätä lukua ja tämän luvun nojalla tehtyjä päätöksiä sovellettaessa kaikki viittaukset allekirjoittaneisiin ESA-valtioihin tai allekirjoittaneista ESA-valtioista peräisin oleviin tavaroihin koskevat ainoastaan liitteessä II lueteltuja allekirjoittaneita ESA-valtioita. 4. Jos allekirjoittanut ESA-valtio, joka ei sisälly liitteen II luetteloon, haluaa liittyä II lukuun, sen on ilmoitettava aikomuksestaan talouskumppanuussopimuskomitealle. Liitteen II muuttaminen kuuluu talouskumppanuussopimuskomitean toimivaltaan. 5. Talouskumppanuussopimuskomitea voi päättää kaikista siirtymätoimenpiteistä tai muutoksista, jotka voivat olla tarpeen, jotta helpotetaan tällaisten allekirjoittaneiden ESA-valtioiden lisäämistä liitteeseen II. II OSASTO Tavaroiden vapaa liikkuvuus 7 artikla Tulli Jotta tuonnista voitaisiin poistaa tullit, tulliin on sisällytettävä kaikki tullit tai muut maksut, joita sovelletaan tavaran tuonnissa, mukaan lukien kaikki tuonnin yhteydessä kannettavat lisäverot tai -maksut, mutta ei kuitenkaan seuraavia: a) sekä tuoduista että paikallisesti tuotetuista tavaroista kannettavia sisäisiä veroja vastaavat maksut 18 artiklan määräysten mukaisesti; b) polkumyynti- tai tasoitustullit, joita sovelletaan 19 artiklan määräysten mukaisesti, ja suojatoimenpiteet, joita sovelletaan 21 artiklan mukaisesti; ja c) palkkiot tai muut maksut, joita peritään 10 artiklan määräysten mukaisesti. 8 artikla Tavaroiden luokittelu Tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien kauppatavaroiden luokittelussa käytetään kummankin osapuolen tariffinimikkeistöä, joka perustuu harmonoituun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmään, jäljempänä "HS-järjestelmä". Allekirjoittaneet ESA-valtiot käyttävät COMESA-nimikkeistöä. 9 artikla Perustulli Perustulli, josta peräkkäiset tullinalennukset lasketaan, on kunkin tuotteen osalta se, joka on täsmennetty kummankin osapuolen tariffinimikkeistöissä. 10 artikla Palkkiot ja muut maksut Edellä 7 artiklan c kohdassa tarkoitettujen palkkioiden ja muiden maksujen määrä rajoitetaan tarjottujen palvelujen likimääräisiin kustannuksiin, eivätkä ne saa merkitä kotimarkkinatuotteiden välillistä suojelua tai tuonnin verotusta. Niiden on perustuttava erityismaksuihin. Kauppaan liittyviä palkkioita ja muita maksuja ei saa periä konsulipalveluista. 11 artikla ESA-valtioista peräisin oleviin tuotteisiin sovellettavat tullit ESA-valtioista peräisin olevia tuotteita tuodaan EY-osapuolen alueelle tullitta, liitteessä I määritellyin edellytyksin. 12 artikla EY-osapuolen alueelta peräisin oleviin tuotteisiin sovellettavat tullit 1. EY-osapuolen alueelta peräisin olevien tuotteiden tuonnissa tulleja alennetaan tai ne poistetaan liitteessä II olevan tullivapautusluettelon mukaisesti, johon on sisällytettävä kunkin allekirjoittaneen ESA-valtion tai allekirjoittaneiden ESA-valtioiden ryhmän luettelot. 2. Osapuolet voivat tarkastella liitteessä II olevia tullivapautusluetteloita niiden yhdenmukaistamiseksi ottaen samalla huomioon alueelliset yhdentymisprosessit. 3. Kaikki EY-osapuolen alueelta peräisin olevien tuotteiden tuonnissa sovellettavia tulleja koskevat uudet tullivapautusluettelot, jotka toimitetaan sen jälkeen, kun tämän sopimuksen ratifiointiprosessi on käynnistynyt, voidaan liittää talouskumppanuussopimuskomitean päätöksellä tämän sopimuksen liitteeseen II. 13 artikla Alkuperäsäännöt Tätä lukua sovellettaessa "peräisin olevalla" tarkoitetaan sellaista tuotetta, joka täyttää tämän sopimuksen pöytäkirjassa 1 olevat alkuperäsäännöt. Kattavaa talouskumppanuussopimusta varten sekä tämän sopimuksen voimaantulon ja kattavan talouskumppanuussopimuksen voimaantulon välistä ajanjaksoa varten osapuolten on tarkasteltava mainitun pöytäkirjan määräyksiä niiden yksinkertaistamiseksi edelleen. Osapuolten on tarkastelun yhteydessä otettava huomioon ESA-valtioiden kehitystarpeet sekä teknologian, tuotantoprosessien ja kaikkien muiden sellaisten tekijöiden kehitys, alkuperäsääntöjen käynnissä oleva uudistaminen mukaan luettuna, jotka voivat edellyttää muutoksia mainitun pöytäkirjan määräyksiin. Kaikki tällaiset muutokset on tehtävä talouskumppanuussopimuskomitean päätöksellä. 14 artikla Vallitsevan tilan säilyttäminen Jollei 12 artiklasta muuta johdu, osapuolet sopivat siitä, etteivät ne kasvata toisesta osapuolesta tuotaviin tuotteisiin soveltamiaan tulleja. 15 artikla Vientitullit ja -verot 1. Jollei liitteessä III toisin määrätä, tämän sopimuksen voimassaolon aikana osapuolet eivät ota toisen osapuolen alueelle tapahtuvan tavaroiden viennin yhteydessä tai tällaisten toiseen osapuoleen vietyjen tavaroiden osalta käyttöön uusia tulleja tai veroja, jotka ovat suurempia kuin sisäiseen myyntiin tarkoitetuille vastaaville tuotteille määrätyt tullit tai verot. 2. Talouskumppanuussopimuskomitea voi käsitellä jonkin allekirjoittaneen ESA-valtion esittämää pyyntöä, joka koskee liitteessä III lueteltujen tavaroiden tarkastelua. 16 artikla Vapaakauppasopimuksista johtuva etuuskohtelu 1. Tämän luvun soveltamisalaan kuuluvien asioiden osalta EY-osapuoli myöntää allekirjoittaneille ESA-valtioille kaiken sellaisen etuuskohtelun, joka mahdollisesti johtuu EY-osapuolen liittymisestä vapaakauppasopimukseen kolmansien osapuolten kanssa tämän sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen. 2. Tämän luvun soveltamisalaan kuuluvien asioiden osalta allekirjoittaneet ESA-valtiot myöntävät EY-osapuolelle kaiken sellaisen etuuskohtelun, joka mahdollisesti johtuu allekirjoittaneiden ESA-valtioiden liittymisestä vapaakauppasopimukseen jonkin kaupan kannalta merkittävän talouden kanssa tämän sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen. 3. Tämän luvun määräysten ei katsota velvoittavan osapuolia myöntämään vastavuoroisesti mahdollista etuuskohtelua, jota sovelletaan siksi, että jompikumpi niistä on osapuolena kolmansien osapuolten kanssa tehdyssä vapaakauppasopimuksessa tämän sopimuksen allekirjoittamispäivänä. 4. Edellä olevan 2 kohdan määräyksiä ei sovelleta allekirjoittaneiden ESA-valtioiden sekä muiden Afrikan maiden ja alueiden välisiin kauppasopimuksiin. 5. Tässä artiklassa "vapaakauppasopimuksella" tarkoitetaan sopimusta, jolla merkittävästi vapautetaan kauppaa ja jolla määrätään kaiken olennaisen syrjinnän kieltämisestä tai poistamisesta sopimuksen osapuolten väliltä tai niiden keskuudesta poistamalla voimassa olevat syrjivät toimenpiteet ja/tai kieltämällä uudet tai voimakkaammin syrjivät toimenpiteet joko kyseisen sopimuksen voimaantullessa tai kohtuullisen aikataulun pohjalta. 6. Tässä artiklassa "kaupan kannalta merkittävällä taloudella" tarkoitetaan mitä tahansa kehittynyttä maata taikka sellaista maata, jonka osuus maailman vuosittaisesta tavaraviennistä on enemmän kuin 1 prosentti sinä vuonna, joka edeltää 2 kohdassa tarkoitetun vapaakauppasopimuksen voimaantuloa, tai mitä tahansa sellaisten maiden ryhmää, joiden vuosittainen osuus maailman tavaraviennistä erikseen tai yhdessä taikka vapaakauppasopimuksen avulla on enemmän kuin 1,5 prosenttia sinä vuonna, joka edeltää 2 kohdassa tarkoitetun vapaakauppasopimuksen voimaantuloa [1]. III OSASTO Muut kuin tariffitoimenpiteet 17 artikla Määrällisten rajoitusten kieltäminen Jollei tämän sopimuksen liitteessä I ja II toisin määrätä, tämän sopimuksen tullessa voimaan on poistettava kaikki tuonnin, viennin ja vientimyynnin kauppakiellot tai -rajoitukset osapuolten väliltä, lukuun ottamatta 7 artiklassa tarkoitettuja tulleja, veroja, palkkioita ja muita maksuja, riippumatta siitä, onko ne saatettu voimaan kiintiöiden, tuonti- tai vientilisenssien tai muiden toimenpiteiden muodossa. Vastaavia uusia toimenpiteitä ei saa ottaa käyttöön. 18 artikla Kansallinen kohtelu sisäisen verotuksen ja sääntelyn alalla 1. Toisen osapuolen alueelta peräisin oleviin tuontituotteisiin ei saa soveltaa suoraan tai välillisesti muunlaisia sisäisiä veroja tai muita sisäisiä maksuja kuin niitä, joita sovelletaan suoraan tai välillisesti vastaaviin kansallisiin tuotteisiin. Osapuolet eivät myöskään saa muutoin soveltaa sisäisiä veroja tai muita sisäisiä maksuja tavalla, joka merkitsisi kansallisen tuotannon suojaamista. 2. Toisen osapuolen alueelta peräisin oleville tuontituotteille on myönnettävä yhtä edullinen kohtelu kuin vastaaville kansallisille tuotteille kaikkien sellaisten lakien, määräysten ja vaatimusten osalta, jotka vaikuttavat tuotteiden sisäiseen kauppaan, kaupaksi tarjoamiseen, ostoon, kuljetukseen, jakeluun tai käyttöön. Tämän kohdan määräykset eivät estä soveltamasta erilaisia sisäisiä kuljetusmaksuja, jotka perustuvat yksinomaan kuljetusvälineen taloudelliseen toimintaan eivätkä tuotteen kansallisuuteen. 3. Osapuolet eivät saa vahvistaa tai pitää voimassa tuotteiden sekoittamiseen, jalostamiseen tai käyttöön tiettyinä määrinä tai määräosuuksina liittyviä sisäisiä määrällisiä rajoituksia, jotka edellyttävät suoraan tai välillisesti, että tietty rajoituksen alaisen tuotteen määrä tai määräosuus hankitaan kotimarkkinalähteistä. Osapuolet eivät myöskään saa muutoin soveltaa sisäisiä määrärajoituksia tavalla, joka merkitsisi kansallisen tuotannon suojaamista. 4. Tämän artiklan määräykset eivät estä yksinomaan kansallisille tuottajille tarkoitettujen tukien maksamista, mukaan luettuina niille suoritetut maksut, joihin käytetään tämän artiklan määräysten mukaisesti sovellettujen sisäisten verojen tai maksujen tuottoja, sekä tuet, jotka perustuvat siihen, että valtion viranomaiset hankkivat kansallisia tuotteita. 5. Tämän artiklan määräyksiä ei sovelleta julkisia hankintoja koskeviin lakeihin, asetuksiin, menettelyihin tai käytäntöihin. 6. Talouskumppanuussopimuskomitea voi tehdä päätöksen, jonka mukaan jokin allekirjoittanut ESA-valtio saa poiketa tämän artiklan määräyksistä edistääkseen kotimaisen tuotannon muodostumista tai suojellakseen uutta tuotannonalaa. Tältä osin otetaan huomioon allekirjoittaneiden ESA-valtioiden kehitystarpeet ja erityisesti ESA:n vähiten kehittyneiden maiden erityiset tarpeet ja huolenaiheet. 7. Liitteessä III on luettelo väliaikaisista poikkeuksista. Tällaiset poikkeukset myönnetään kyseisille allekirjoittaneille ESA-valtioille ajanjaksoiksi, jotka ilmoitetaan mainitussa liitteessä. IV OSASTO Kaupan suojatoimenpiteet 19 artikla Polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteet 1. Jollei tämän artiklan määräyksistä muuta johdu, mikään tässä sopimuksessa ei estä EY-osapuolta tai allekirjoittaneita ESA-valtioita joko yksittäin tai yhdessä hyväksymästä polkumyynti- tai tasoitustoimenpiteitä asiaa koskevien WTO-sopimusten mukaisesti. Tämän artiklan soveltamista varten alkuperä on määritettävä osapuolten etuuskohteluun oikeuttamattomien alkuperäsääntöjen mukaisesti. 2. Ennen lopullisten polkumyynti- tai tasoitustullien määräämistä ESA-valtioista tuotaville tuotteille EY-osapuoli harkitsee mahdollisuutta käyttää rakentavia keinoja, sellaisina kuin niistä määrätään asiaa koskevissa WTO-sopimuksissa. 3. Jos jokin alueviranomainen on määrännyt kahden tai useamman allekirjoittaneen ESA-valtion puolesta polkumyynti- tai tasoitustoimenpiteitä, oikeudellinen valvonta tapahtuu yhdellä ainoalla foorumilla myös valitusvaiheessa. 4. Jos polkumyynti- tai tasoitustoimenpiteitä voidaan määrätä sekä alueellisesti, pienaluekohtaisesti että kansallisesti, osapuolten on varmistettava, että alueelliset tai pienalueen viranomaiset ja toisaalta kansalliset viranomaiset eivät sovella tällaisia toimenpiteitä samanaikaisesti samaan tuotteeseen. 5. EY-osapuolen on ilmoitettava vientiä harjoittaville allekirjoittaneille ESA-valtioille asianmukaisesti todisteilla tuetun valituksen vastaanottamisesta ennen minkään tutkimuksen käynnistämistä. 6. Tämän artiklan määräyksiä sovelletaan kaikkiin tutkimuksiin, jotka on käynnistetty tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen. 7. Tämän artiklan määräyksiin ei sovelleta tämän sopimuksen riitojenratkaisumääräyksiä. 20 artikla Monenväliset suojatoimenpiteet 1. Jollei tämän artiklan määräyksistä muuta johdu, mikään tässä sopimuksessa ei estä allekirjoittaneita ESA-valtioita ja EY-osapuolta hyväksymästä toimenpiteitä GATT 1994 -sopimuksen XIX artiklan, suojalausekkeista tehdyn WTO:n sopimuksen ja maataloudesta tehdyn WTO:n sopimuksen 5 artiklan mukaisesti. Tämän artiklan soveltamista varten alkuperä on määritettävä osapuolten etuuskohteluun oikeuttamattomien alkuperäsääntöjen mukaisesti. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, EY-osapuoli jättää tämän sopimuksen yleisen kehitystavoitteen ja ESA-valtioiden talouden pienen koon vuoksi kaikista ESA-valtioista tulevan tuonnin sellaisten toimenpiteiden ulkopuolelle, jotka toteutetaan GATT 1994 -sopimuksen XIX artiklan, suojalausekkeista tehdyn WTO:n sopimuksen ja maataloudesta tehdyn WTO:n sopimuksen 5 artiklan nojalla. 3. Edellä olevan 2 kohdan määräyksiä sovelletaan viiden vuoden ajan tämän sopimuksen voimaantulopäivästä. Viimeistään 120 päivää ennen tämän ajan päättymistä talouskumppanuussopimuskomitea tarkastelee ESA-valtioiden kehitystarpeet huomioon ottaen kyseisten määräysten toimintaa, jotta voitaisiin selvittää, olisiko niiden soveltamista jatkettava lisäkaudella. 4. Edellä olevan 1 kohdan määräyksiin ei sovelleta tämän sopimuksen riitojenratkaisumääräyksiä. 21 artikla Kahdenväliset suojatoimenpiteet 1. Osapuoli voi vaihtoehtoisia ratkaisuja tarkasteltuaan tässä artiklassa vahvistettujen edellytysten ja menettelyjen mukaisesti soveltaa kestoltaan rajattuja suojatoimenpiteitä, joilla poiketaan 11, 12 ja 17 artiklan määräyksistä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja suojatoimenpiteitä voidaan toteuttaa, jos tietyn toisesta osapuolesta peräisin olevan tuotteen tuonti toisen osapuolen alueelle lisääntyy niin paljon ja sellaisissa olosuhteissa, että tuonti aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa a) vakavaa vahinkoa samankaltaisen tai suoraan kilpailevan tuotteen kotimaisille tuottajille tuovan osapuolen alueella; tai b) häiriöitä jollakin talouden alalla, varsinkin jos nämä häiriöt aiheuttavat vakavia yhteiskunnallisia ongelmia tai vaikeuksia, jotka saattavat johtaa tuovan osapuolen taloudellisen tilanteen huomattavaan heikentymiseen; tai c) häiriöitä kyseisen tuotteen kanssa samankaltaisten tai sen kanssa suoraan kilpailevien maataloustuotteiden [2] markkinoilla tai kyseisten markkinoiden sääntelymekanismeissa. 3. Tässä artiklassa tarkoitetuilla suojatoimenpiteillä ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen edellä 2 kohdassa ja 5 kohdan b alakohdassa määritellyn vakavan haitan tai häiriöiden estämiseksi tai lievittämiseksi. Tuovan osapuolen suojatoimenpiteitä voivat olla ainoastaan yksi tai useampi seuraavista: a) suspendoidaan kyseiseen tuotteeseen sovellettavan tuontitullin lisäalennus tämän sopimuksen mukaisesti; b) korotetaan kyseiseen tuotteeseen sovellettava tulli enintään muihin WTO:n jäseniin sovelletun tullin suuruiseksi; ja c) otetaan käyttöön kyseistä tuotetta koskevat tariffikiintiöt. 4. Jos jotain yhdestä tai useammasta allekirjoittaneesta ESA-valtiosta tai niiden alaryhmistä peräisin olevaa tuotetta tuodaan yhteen tai useampaan EY-osapuolen syrjäisimmistä alueista sellaisina lisääntyneinä määrinä ja sellaisin edellytyksin, että tuonti aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa jonkin edellä 2 kohdassa tarkoitetuista tilanteista, EY-osapuoli voi 6–9 kohdassa vahvistettujen menettelyiden mukaisesti toteuttaa kyseiseen alueeseen tai kyseisiin alueisiin rajoittuvia valvonta- tai suojatoimenpiteitä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista. 5. a) Jos EY-osapuolesta peräisin olevaa tuotetta tuodaan johonkin allekirjoittaneeseen ESA-valtioon sellaisina lisääntyneinä määrinä ja sellaisin edellytyksin, että tuonti aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa jonkin edellä 2 kohdassa tarkoitetuista tilanteista, kyseinen allekirjoittanut ESA-valtio voi 6–9 kohdassa vahvistettujen menettelyiden mukaisesti toteuttaa omaan alueeseensa rajoittuvia valvonta- tai suojatoimenpiteitä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista. b) Allekirjoittanut ESA-valtio voi toteuttaa suojatoimenpiteitä, jos EY-osapuolen alueelta peräisin olevaa tuotetta tuodaan tullinalennuksen vuoksi sen alueelle sellaisina lisääntyneinä määrinä ja sellaisissa olosuhteissa, että tuonti aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa häiriöitä kehityksensä alkuvaiheessa olevalle toimialalle, joka tuottaa kyseisen tuotteen kanssa samankaltaisia tai sen kanssa suoraan kilpailevia tuotteita. Tällaista määräystä voidaan soveltaa vain kymmenen vuoden ajan tämän sopimuksen voimaantulopäivästä muiden kuin vähiten kehittyneiden maiden osalta ja viidentoista vuoden ajan vähiten kehittyneiden maiden osalta. Toimenpiteet on toteutettava 6–9 kohdassa määrättyjä menettelyjä noudattaen. 6. a) Tässä artiklassa tarkoitetut suojatoimenpiteet voidaan pitää voimassa ainoastaan sen ajan, joka on tarpeen edellä 2, 4 ja 5 kohdassa määritellyn vakavan haitan tai häiriöiden estämiseksi tai lievittämiseksi. b) Tässä artiklassa tarkoitettuja suojatoimenpiteitä sovelletaan enintään kahden vuoden ajan. Jos suojatoimenpiteiden käyttöönottoa edellyttävät olosuhteet vallitsevat tämän jälkeenkin, kyseisten toimenpiteiden kestoa voidaan jatkaa enintään kahden vuoden lisäjaksolla. Jos allekirjoittaneet ESA-valtiot soveltavat tai jokin allekirjoittanut ESA-valtio soveltaa suojatoimenpidettä tai jos EY-osapuoli soveltaa toimenpidettä, joka on rajattu koskemaan yhtä tai useampaa sen syrjäisimmistä alueista, tällaista toimenpidettä voidaan kuitenkin soveltaa enintään neljän vuoden ajan, ja jos suojatoimenpiteiden käyttöönottoa edellyttävät olosuhteet vallitsevat tämän jälkeenkin, toimenpiteitä voidaan jatkaa enintään neljän vuoden lisäjaksolla. c) Tässä artiklassa tarkoitettuihin suojatoimenpiteisiin, joiden kesto on enemmän kuin yksi vuosi, on liitettävä selkeät määräykset niiden asteittaisesta poistamisesta ennalta määrätyn ajan kuluessa. d) Tuotteeseen, jonka tuonnissa on aiemmin sovellettu suojatoimenpiteitä, ei saa kohdistaa tässä artiklassa tarkoitettuja suojatoimenpiteitä vähintään vuoteen aiemman toimenpiteen voimassaolon päättymisestä. 7. Edellä olevien kohtien täytäntöön panemiseksi sovelletaan seuraavia määräyksiä: a) Jos osapuoli katsoo, että jokin 2, 4 ja 5 kohdassa määritellyistä olosuhteista vallitsee, sen on välittömästi annettava asia talouskumppanuussopimuskomitean tarkasteltavaksi. b) Talouskumppanuussopimuskomitea voi antaa tarvittavia suosituksia syntyneiden olosuhteiden korjaamiseksi. Jos talouskumppanuussopimuskomitea ei ole antanut mitään suositusta olosuhteiden korjaamiseksi tai mihinkään muuhun tyydyttävään ratkaisuun ei ole päästy 30 päivän kuluessa siitä, kun asia annettiin talouskumppanuussopimuskomitean tarkasteltavaksi, tuova osapuoli voi toteuttaa soveltuvia toimenpiteitä olosuhteiden korjaamiseksi tämän artiklan mukaisesti. c) EY-osapuolen tai asianomaisen allekirjoittaneen ESA-valtion on ennen minkään tässä artiklassa täsmennetyn toimenpiteen toteuttamista tai mahdollisimman pian, jos kyseessä on tapaus, johon sovelletaan tämän artiklan 8 kohtaa, toimitettava talouskumppanuussopimuskomitealle kaikki asiaa koskevat tiedot, joita tilanteen huolellinen tarkastelu edellyttää, jotta päästäisiin osapuolten hyväksyttävissä olevaan ratkaisuun. d) Tämän artiklan mukaisia suojatoimenpiteitä valittaessa on etusijalle asetettava ne, joista on vähiten haittaa tämän sopimuksen toiminnalle. e) Tämän artiklan mukaisesti toteutetuista suojatoimenpiteistä on ilmoitettava viipymättä talouskumppanuussopimuskomitealle, jossa niistä neuvotellaan säännöllisin väliajoin, jolloin tavoitteena on erityisesti vahvistaa aikataulu niiden lakkauttamiseksi heti, kun olosuhteet sen sallivat. 8. Jos poikkeusolosuhteet edellyttävät välitöntä toimintaa, asianomainen tuova osapuoli, tapauksen mukaan joko EY-osapuoli, ESA-valtiot tai jokin allekirjoittanut ESA-valtio, voi toteuttaa 3, 4 ja/tai 5 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet väliaikaisesti ilman, että 7 kohdan vaatimuksia noudatetaan. Tällaisia toimia voidaan toteuttaa enintään 180 päivän ajan, jos toimenpiteitä toteuttaa EY-osapuoli, ja 200 päivän ajan, jos niitä toteuttavat ESA-valtiot tai jokin allekirjoittanut ESA-valtio tai jos EY-osapuolen toteuttamat toimenpiteet rajoittuvat yhteen tai useampaan sen syrjäisimmistä alueista. Tällaisen väliaikaisen toimenpiteenkesto lasketaan osaksi ensimmäistä soveltamisaikaa tai jotakin 6 kohdassa tarkoitettua lisäjaksoa. Tällaisia väliaikaisia toimenpiteitä toteutettaessa on otettava huomioon kaikkien osapuolten edut. Asianomaisen tuovan osapuolen on ilmoitettava asiasta toiselle asianomaiselle osapuolelle ja välittömästi annettava asia talouskumppanuussopimuskomitean tarkasteltavaksi. 9. Jos tuova osapuoli soveltaa jonkin tuotteen tuontiin hallinnollista menettelyä, jonka tarkoituksena on nopeasti tarjota tietoja kauppavirtojen kehityssuunnista, jotka voivat aiheuttaa tässä artiklassa tarkoitettuja ongelmia, sen on viipymättä ilmoitettava tästä talouskumppanuussopimuskomitealle. 10. WTO-sopimukseen ei voida vedota, jotta estettäisiin osapuolta ottamasta käyttöön tämän artiklan mukaisesti suojatoimenpiteitä. V OSASTO Hallinnolliset määräykset 22 artikla Hallinnollista yhteistyötä koskevat erityismääräykset 1. Osapuolet sopivat, että hallinnollinen yhteistyö on välttämätöntä tämän luvun nojalla myönnetyn etuuskohtelun täytäntöön panemiseksi ja valvomiseksi, ja vahvistavat sitoutuvansa sääntöjenvastaisuuksien ja petosten torjuntaan tullialalla ja siihen liittyvissä asioissa. 2. Jos osapuoli puolueettomien tietojen perusteella toteaa, että hallinnollista yhteistyötä on laiminlyöty ja/tai että sääntöjenvastaisuuksia tai petoksia ilmenee, asianomainen osapuoli voi tämän artiklan mukaisesti väliaikaisesti keskeyttää kyseessä olevalle tuotteelle tai kyseessä oleville tuotteille myönnetyn etuuskohtelun. 3. Tässä artiklassa tarkoitetaan hallinnollisen yhteistyön laiminlyönnillä muun muassa: a) toistuvaa velvoitteiden noudattamatta jättämistä tuotteen tai tuotteiden alkuperäaseman tarkastamiseksi; b) toistuvaa kieltäytymistä tai aiheetonta viivyttelyä alkuperäselvityksen jälkitarkastusta suoritettaessa ja/tai ilmoitettaessa kyseisen tarkastuksen tuloksista; c) toistuvaa kieltäytymistä tai aiheetonta viivyttelyä luvan hankkimisessa hallinnolliseen yhteistyöhön liittyvien käyntien tekemiseksi asiakirjojen aitouden tai kyseisen etuuskohtelun myöntämisen kannalta merkityksellisten tietojen oikeellisuuden tarkastamiseksi. 4. Tässä artiklassa tarkoitettu sääntöjenvastaisuus tai petos voidaan havaita muun muassa silloin, kun osapuolen tavanomaisen tuotantotason ja vientikapasiteetin ylittävä tavaroiden tuonnin nopea ja ilman riittävää perustetta tapahtuva kasvu voidaan yhdistää sääntöjenvastaisuutta tai petosta koskevaan puolueettomaan tietoon. 5. Etuuskohtelun väliaikaisen keskeyttämisen edellytykset ovat seuraavat: a) Osapuolen, joka on puolueettomien tietojen perusteella havainnut hallinnollisen yhteistyön laiminlyönnin ja/tai sääntöjenvastaisuuden tai petoksen, on viipymättä ilmoitettava talouskumppanuussopimuskomitealle havainnostaan ja sitä koskevista puolueettomista tiedoistaan ja aloitettava talouskumppanuussopimuskomiteassa kaikkeen asiaa koskevaan tietoon ja puolueettomiin tuloksiin perustuvat neuvottelut, jotta löydettäisiin kummankin osapuolen hyväksyttävissä oleva ratkaisu. b) Kun osapuolet ovat aloittaneet edellä mainitut neuvottelut talouskumppanuussopimuskomiteassa eivätkä ole löytäneet hyväksyttävissä olevaa ratkaisua kolmen kuukauden kuluessa ilmoituksen tekemisestä, asianomainen osapuoli voi keskeyttää väliaikaisesti kyseisen tuotteen tai kyseisten tuotteiden etuuskohtelun. Väliaikaisesta keskeyttämisestä on ilman aiheetonta viivytystä ilmoitettava talouskumppanuussopimuskomitealle. c) Tässä artiklassa tarkoitettu väliaikainen keskeytys ei saa kestää pidempään kuin asianomaisen osapuolen taloudellisten etujen suojaamiseksi on tarpeen. Sen kesto saa olla enintään kuusi kuukautta, ja sitä voidaan jatkaa. Etuuskohtelun väliaikaisesta keskeytyksestä on ilmoitettava talouskumppanuussopimuskomitealle välittömästi sen voimaantulon jälkeen. Keskeytyksestä neuvotellaan talouskumppanuussopimuskomiteassa säännöllisin väliajoin, ja ensisijaisena tavoitteena on lopettaa keskeytys heti, kun sen soveltamisen edellytykset eivät enää täyty. 6. Tehdessään talouskumppanuussopimuskomitealle tämän artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen asianomaisen osapuolen on julkaistava virallisessa lehdessään ilmoitus maahantuojille. Ilmoituksessa on täsmennettävä, että asianomaisen tuotteen osalta on havaittu puolueettomiin tietoihin perustuva hallinnollisen yhteistyön laiminlyönti ja/tai sääntöjenvastaisuus tai petos. 23 artikla Hallinnollisten virheiden käsittely Jos toimivaltaiset viranomaiset tekevät virheen viennissä sovellettavan etuuskohtelujärjestelmän hallinnoinnissa ja varsinkin käsitteen "alkuperätuotteet" määrittelyä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevan pöytäkirjan 1 määräysten soveltamisessa ja virhe aiheuttaa tuontitulleihin kohdistuvia seurauksia, seurauksista kärsivä osapuoli voi pyytää talouskumppanuussopimuskomiteaa tarkastelemaan mahdollisuuksia toteuttaa tilanteen korjaamiseksi tarvittavat toimenpiteet. 24 artikla Tullausarvon määrittäminen 1. Osapuolten vastavuoroiseen kauppaan sovellettavat tullausarvon määrittämissäännöt noudattavat GATT 1994 -sopimuksen VII artiklaa ja GATT 1994 -sopimuksen VII artiklan soveltamisesta tehtyä sopimusta. 2. Osapuolet tekevät yhteistyötä, jotta tullausarvon määrittämiseen liittyvissä kysymyksissä päästäisiin yhteiseen toimintatapaan. III LUKU KALATALOUS I OSASTO Yleiset määräykset 25 artikla 1. Osapuolet tunnustavat, että kalatalous on ESA-alueen merkittävä taloudellinen voimavara, joka huomattavasti tukee allekirjoittaneiden ESA-valtioiden taloutta ja tarjoaa suuret mahdollisuudet alueelliselle talouskehitykselle ja köyhyyden vähentämiselle tulevaisuudessa. Kalatalous on myös merkittävä ravinnon ja ulkomaanvaluutan lähde. 2. Osapuolet tunnustavat myös, että kalatalousvarat ovat erittäin merkittävät sekä EY-osapuolen että allekirjoittaneiden ESA-valtioiden kannalta, ja sopivat yhteistyöstä kalatalouden kestävää kehitystä ja hallintoa varten niiden molemminpuolisen edun mukaisesti ja ottaen huomioon sen taloudelliset, ympäristöön liittyvät ja yhteiskunnalliset vaikutukset. 3. Osapuolet sopivat siitä, että soveltuva strategia kalatalouden talouskasvun edistämiseksi ja sen talousvaikutuksen tehostamiseksi ESA:ssa on lisäarvoa tuottavien toimintojen kasvattaminen alalla, kun samalla otetaan huomioon alan pitkän aikavälin kestävyys. 26 artikla Tavoitteet Kalatalouden yhteistyön tavoitteena on a) edistää kalatalouden kestävää kehitystä ja hallintoa; b) edistää ja kehittää alueellista ja kansainvälistä kauppaa parhaiden toimintatapojen pohjalta; c) luoda ESA-valtioille olosuhteet – infrastruktuuri ja valmiuksien rakentaminen mukaan luettuina –, jotka mahdollistavat tiukkojen markkinavaatimusten noudattamisen sekä kaupallisille että pienille kalatalousyrityksille; d) tukea kansallisia ja alueellisia toimintalinjoja, joilla pyritään lisäämään kalastusalan tuottavuutta ja kilpailukykyä; ja e) rakentaa yhteyksiä muille toimialoille. 27 artikla Soveltamisala Kalatalouden kauppaan ja kehittämiseen liittyvän yhteistyön piiriin kuuluvat merialueiden ja sisävesien kalatalous sekä vesiviljely. 28 artikla Periaatteet 1. Kalatalouden yhteistyön periaatteita ovat a) alueellisen yhdentymisen kehittymisen ja vahvistumisen tukeminen; b) Cotonoun sopimuksen säännöstön säilyttäminen; c) erityisen ja eriytetyn kohtelun tarjoaminen; d) tarve ottaa huomioon parhaat saatavilla olevat tieteelliset tiedot voimavarojen arviointia ja hallintaa varten; e) toimiva järjestelmä ympäristö-, talous- ja yhteiskunnallisten vaikutusten seurantaa varten osapuolten alueilla; f) nykyisten kansallisten lakien ja sovellettavien kansainvälisten asiakirjojen säännösten ja määräysten mukaisuus, mukaan lukien Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus (UNCLOS) sekä alueelliset ja pienaluekohtaiset sopimukset; ja g) pienimuotoisen ja omavaraiskalastuksen säilyttäminen ja sen erityistarpeiden ensisijaisuus. 2. Näillä toimintaa ohjaavilla periaatteilla on tarkoitus edistää sisävesien ja meren elollisten luonnonvarojen ja vesiviljelyn kestävää ja vastuullista kehittämistä sekä nykyisille ja tuleville sukupolville toimialasta koituvan hyödyn optimointia lisäämällä investointeja, rakentamalla valmiuksia ja parantamalla markkinoille pääsyä. 29 artikla Etuuskohtelu Osapuolet tekevät yhteistyötä sen varmistamiseksi, että jalostuslaitosten kilpailukyvyn ja tuotantokapasiteetin parantamiseksi, kalastusteollisuuden monipuolistamiseksi ja satamien parantamiseksi on tarjolla rahoitus- ja muuta tukea. II OSASTO Merikalastus 30 artikla Soveltamisala Tämän osaston soveltamisalaan kuuluvat merikalastuksen voimavarojen käyttäminen, säilyttäminen ja hallintakalastuksen tuomien hyötyjen optimoimiseksi ESA-alueella valmiuksien rakentamiseen investoimisen ja markkinoille pääsyn parantamisen avulla. 31 artikla Tavoitteet Yhteistyön tavoitteena on a) vahvistaa yhteistyötä, jotta varmistetaan kalavarojen kestävä hyödyntäminen ja hallinta alueellisen yhdentymisen vankkana perustana, kun otetaan huomioon se, että hajanaiset ja vaeltavat kalalajit jakautuvat saari- ja rannikkovaltioiden kesken, ja se, että yksittäiset ESA-valtiot eivät voi varmistaa tällaisten varojen kestävyyttä; b) varmistaa kalataloudesta saatavien hyötyjen oikeudenmukaisempi jakautuminen; c) varmistaa tehokas seuranta, valvonta ja tarkkailu, jota laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjuminen edellyttää; ja d) edistää meren elollisten luonnonvarojen tehokasta hyödyntämistä, suojelua ja hallintaa talousvyöhykkeellä ja vesialueella, jolla ESA-valtioilla on lainkäyttövalta kansainvälisten asiakirjojen perusteella, mukaan lukien Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus (UNCLOS), ESA-valtioiden ja EY-osapuolen molemminpuolisen sosiaalisen ja taloudellisen edun vuoksi. 32 artikla Yhteistyöalat 1. Jotta merikalastuksen yhteistyötavoitteet voitaisiin saavuttaa edellä kuvattujen periaatteiden mukaisesti, yhteistyöhön sisältyvät kalastuksen hallinta- ja suojelukysymykset, alusten hallinto ja pyynnin jälkeiset järjestelyt, rahoitus- ja kauppatoimenpiteet sekä kalastuksen, kalastustuotteiden ja meren vesiviljelyn kehittäminen. 2. EY-osapuoli osallistuu täytäntöönpanon edellyttämien voimavarojen mobilisointiin kansallisella ja aluetasolla nimetyillä yhteistyöaloilla, mihin sisältyy myös alueelliselle valmiuksien rakentamiselle annettava tuki. Lisäksi EY-osapuoli tukee rahoitus- ja kauppatoimenpiteitä käsittelevässä kohdassa kuvattuja toimenpiteitä sekä kalastukselle ja meren vesiviljelylle ominaisen infrastruktuurin kehittämistä. a) Kalastuksen hallinta- ja suojelukysymykset 1. Määritettäessä kestävää saalistasoa, kalastuskapasiteettia ja muita hallintastrategioita noudatetaan ennalta varautuvaa lähestymistapaa, jotta vältettäisiin epätoivotut tulokset, kuten ylikapasiteetti ja liikakalastus sekä ekosysteemeihin ja pienimuotoiseen kalastukseen kohdistuvat haittavaikutukset, tai jotta ne voitaisiin korjata. 2. Kukin ESA-valtio voi toteuttaa soveltuvia toimenpiteitä, kuten kausikohtaisia rajoituksia ja pyydysrajoituksia, suojellakseen aluevesiään enemmän ja varmistaakseen pienimuotoisen kalastuksen ja rannikkokalastuksen kestävyyden. 3. Osapuolet edistävät kaikkien asianomaisten valtioiden jäsenyyttä Intian valtameren tonnikalakomissiossa (IOTC) ja muissa merkittävissä kalastusjärjestöissä. Näiden maiden olisi yhdessä EY-osapuolen kanssa koordinoitava toimintaa, jolla varmistetaan kaikkien kalalajien, myös tonnikalan ja sen lähilajien, muodostamien varojen hallinta ja suojelu, ja edistettävä tähän liittyvää tieteellistä tutkimusta. 4. Jos toimivaltaisen kansallisen hallintaviranomaisen käytettävissä ei ole riittävästi tieteellistä näyttöä, jotta kestävän saalistason rajat ja tavoitetasot voitaisiin määritellä kyseisen ESA-valtion talousvyöhykkeellä, osapuolten on kyseistä toimivaltaista kansallista viranomaista kuullen ja yhdessä IOTC:n sekä tarvittaessa muiden alueellisten kalastusjärjestöjen kanssa tuettava tällaista tieteellistä tutkimusta. 5. Osapuolet sopivat toteuttavansa soveltuvia toimenpiteitä, kun pyyntitoiminnan lisääntyminen johtaa saalistasoihin, jotka ovat toimivaltaisen kansallisen viranomaisen määrittämää kestävää tasoa korkeampia. 6. Hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämiseksi ja hallitsemiseksi EY-osapuoli ja ESA-valtiot varmistavat, että niiden lipun alla purjehtivat alukset noudattavat asiaa koskevia kansallisia, alueellisia ja pienalueita koskevia kalastuksenhallintatoimenpiteitä ja niihin liittyviä kansallisia lakeja ja määräyksiä. b) Alusten hallinta ja pyynnin jälkeiset järjestelyt 1. IOTC:stä ja kaikista muista merkittävistä alueellisista kalastusjärjestöistä peräisin olevia alusten hallintaa ja pyynnin jälkeisiä järjestelyitä noudatetaan. ESA-valtiot ja EY-osapuoli määrittävät vähimmäisehdot, jotka koskevat ESA-valtioiden vesillä toimivien EY-osapuolen kalastusalusten seurantaa, valvontaa ja tarkkailua ja joihin olisi sisällytettävä seuraavat: i) Kaikki ESA-valtiot perustavat alusten seurantajärjestelmän, ja kaikki ESA-valtiot käyttävät yhteensopivaa alusten seurantajärjestelmää. EY-osapuoli avustaa niitä ESA-valtioita, joilla ei ole alusten seurantajärjestelmää, soveltuvan järjestelmän perustamisessa. ii) Pakollisen, yhteensopivan alusten seurantajärjestelmän lisäksi kaikki ESA-valtiot kehittävät yhdessä EY-osapuolen kanssa muita välineitä, joilla varmistetaan tehokas seuranta, valvonta ja tarkkailu, ja EY-osapuoli antaa ESA-valtioille tukea tällaisen sovitun järjestelmän luomiseksi ja avustaa sen täytäntöönpanossa. iii) Osapuolilla on oikeus sijoittaa tarkkailijoita aluksille sekä kansallisilla että kansainvälisillä vesillä, ja menettelyistä, jotka koskevat tarkkailijoiden asettamista aluksille, on määrättävä yksityiskohtaisesti. Kansalliset hallitukset vastaavat tarkkailijoille suoritettavista maksuista, mutta aluksen omistajan on katettava kaikki aluksella syntyvät kustannukset. EY-osapuoli tukee tarkkailijoiden koulutuskustannuksia. iv) Yhteisiä kalastuksen raportointijärjestelmiä kehitetään ja käytetään kaikkialla alueella. Raportoinnille asetetaan vähimmäisvaatimukset. v) Kaikkien alusten, jotka purkavat aluksesta tai jälleenlaivaavat saaliinsa ESA-valtiossa, on tehtävä tämä satamassa tai ulkosatama-alueilla. Jälleenlaivausta ei sallita merellä paitsi asianomaisten alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vahvistamilla erityisedellytyksillä. Kumpikin osapuoli toimii yhteistyössä aluksesta purkamiseen tai jälleenlaivaukseen käytettävän ESA-valtioiden satamainfrastruktuurin nykyaikaistamiseksi, mihin sisältyy myös kalatuotteiden kehittämisvalmius. vi) Kaikkien alusten olisi pyrittävä käyttämään ESA-valtioiden infrastruktuuria ja sitouduttava hyödyntämään paikallisia toimittajia. vii) Poisheitetyn saaliin ilmoittaminen on pakollista. Etusijalle olisi asetettava poisheittämisen välttäminen käyttämällä valikoivia kalastusmenetelmiä IOTC:n ja merkittävien alueellisten kalastusjärjestöjen periaatteiden mukaisesti. Sivusaaliit olisi tuotava maihin aina, kun se on mahdollista. 2. Osapuolet sopivat yhteistyöstä kansallisten/alueellisten koulutusohjelmien kehittämiseksi ja toteuttamiseksi ESA-valtioiden kansalaisia varten, jotta voitaisiin tukea heidän tehokasta osallistumistaan kalatalouteen. Jos EY-osapuoli on neuvotellut kahdenvälisiä kalastussopimuksia, ESA-valtioiden kansalaisten työllistämistä on rohkaistava. Kansainvälisen työjärjestön (ILO) julistusta työelämän perusperiaatteista ja -oikeuksista sovelletaan täysimääräisesti yhteisön aluksille otettuihin merimiehiin. 3. Kumpikin osapuoli sitoutuu toteuttamaan koordinoituja toimia laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisyyn, torjuntaan ja poistamiseen tarkoitettujen keinojen parantamiseksi sekä toteuttamaan tätä varten soveltuvia toimenpiteitä. Laittomaan, ilmoittamattomaan ja sääntelemättömään kalastukseen osallistuvien kalastusalusten osalta olisi ryhdyttävä syytetoimiin, eikä niiden pitäisi antaa kalastaa uudelleen ESA:n vesillä, jollei siihen saada ennakolta lupaa sekä lippuvaltiolta että kyseisiltä ESA-valtioilta ja tarvittaessa kyseiseltä alueelliselta kalastuksenhoitojärjestöltä. c) Rahoitus- ja kauppatoimenpiteet sekä kehityskysymykset III OSASTO Sisävesikalastuksen ja vesiviljelyn kehittäminen 33 artikla Soveltamisala Tämän osaston soveltamisalaan kuuluu sisävesikalastuksen, rannikon ja vesiviljelyn kehittäminen ESA-alueella kapasiteetin rakentamisen, teknologian siirron, terveys- ja kasvinsuojelustandardien, investointien ja investointirahoituksen, ympäristönsuojelun sekä oikeus- ja sääntelykehyksen osalta. 34 artikla Tavoitteet Sisävesikalastuksen ja vesiviljelyn kehittämisyhteistyössä tavoitteena on sisävesikalastuksen voimavarojen kestävä hyödyntäminen sekä vesiviljelyn tuotannon tehostaminen, tarjontapuolen rajoitusten poistaminen, kalan ja kalatuotteiden laadun parantaminen terveys- ja kasvinsuojelustandardien mukaiseksi EY-markkinoilla, EY-markkinoille pääsyn parantaminen, alueen sisäisten kaupan esteiden poistaminen, pääomavirtojen ja investointien houkutteleminen alalle, valmiuksien rakentaminen ja rahoitustuen saatavuuden parantaminen yksityisten sijoittajien osalta sisävesikalastuksen ja vesiviljelyn kehittämistä varten. 35 artikla Yhteistyöalat 1. Yhteistyöaloihin sisältyy EY-osapuolen panos seuraavasti: a) Valmiuksien rakentaminen ja vientimarkkinakehitys i) Rakennetaan teollisen ja pienimuotoisen tuotannon, jalostuksen ja tuotteiden monipuolistamisen valmiuksia, joilla vahvistetaan alueen sisävesikalastuksen ja vesiviljelyn kilpailukykyä. Tähän voitaisiin päästä esimerkiksi perustamalla tutkimus- ja kehitystyön keskuksia, joihin sisältyy vesiviljelyn kehittäminen kaupallisia kalanviljelylaitoksia varten; ii) Rakennetaan valmiuksia vientimarkkinaketjujen hallintaa varten, myös ottamalla käyttöön tiettyjen tuotelinjojen sertifiointi ja hallinnoimalla sitä, toteutetaan kalastustuotteiden markkinoiden edistämistä ja lisäarvotoimintaa ja vähennetään pyynnin jälkeistä hävikkiä. iii) Lisätään alueen valmiuksia esimerkiksi kehittämällä kalastuksesta vastaavien viranomaisten sekä kauppiaiden ja kalastajien yhdistysten valmiuksia, jotta ne voivat osallistua kalatalouden kauppaan EY-osapuolen kanssa ja koulutusohjelmiin, jotka koskevat tuotekehitystä ja brändejä. b) Infrastruktuuri i) Kehitetään ja parannetaan sisävesikalastuksen ja vesiviljelyn infrastruktuuria; ii) Helpotetaan rahoituksen saantia infrastruktuuria varten, mukaan lukien kaikenlaiset laitteistot. c) Teknologia i) Osallistutaan teknisten valmiuksien kehittämiseen, lisäarvoa tuovan tekniikan edistäminen mukaan luettuna, esimerkiksi kalastusalan teknologian siirrolla EY-osapuolesta ESA-maihin; ii) Kohennetaan alueen kalastuksenhallintavalmiuksia esimerkiksi tutkimuksen ja tiedonkeruujärjestelmien avulla ja tukemalla soveltuvaa pyyntitekniikkaa ja pyynnin jälkeisen hallinnan tekniikkaa. d) Lait ja sääntely i) Tuetaan sisävesikalastuksen ja vesiviljelyn sääntelyn ja seuranta- ja valvontajärjestelmien kehittämistä; ii) Tuetaan ESA-valtioita, kun ne kehittävät soveltuvia oikeudellisia välineitä ja sääntelyvälineitä teollis- ja tekijänoikeuksien alalle ja rakentavat valmiuksia niiden täytäntöönpanoa varten kansainvälisessä kaupassa; iii) Ympäristömerkinnät sekä teollis- ja tekijänoikeudet. e) Investoinnit ja rahoitus i) Edistetään yhteisyrityksiä ja muita yhteissijoitusten muotoja ESA-valtioiden ja EY-osapuolen sidosryhmien keskuudessa esimerkiksi suunnittelemalla toimintatapoja sijoittajien löytämiseksi sisävesikalastuksen ja vesiviljelyn alalla toteutettaviin yhteisyrityksiin; ii) Edistetään luottojärjestelyjen saatavuutta pienten ja keskisuurten yritysten sekä sisävesien teollisten kalatalousyritysten kehittämiseksi. f) Sosioekonomiset ja köyhyyttä lievittävät toimenpiteet i) Osallistutaan pienten ja keskisuurten kalatalous- ja kalanjalostusyritysten sekä kalastusalan kauppayritysten tukemiseen rakentamalla ESA-valtioiden valmiuksia osallistua EY-osapuolen kanssa käytävään kauppaan; ii) Rohkaistaan syrjäytyneiden ryhmien osallistumista kalastusalalle, esimerkiksi edistämällä sukupuolten tasa-arvoa kalataloudessa parantamalla naisten valmiuksia osallistua kalastusalan toimintaan ja parantamalla muiden sellaisten epäsuotuisassa asemassa olevien ryhmien valmiuksia, joilla on mahdollisuuksia toimia kalastusalalla kestävän yhteiskunnallisen kehityksen edistämiseksi. 2. Kumpikin osapuoli osallistuu toimenpiteisiin, joilla varmistetaan, että kalastusalan kaupalla tuetaan ympäristön säilyttämistä, ja joilla suojaudutaan kalakantojen ehtymiseltä ja pidetään yllä luonnon monimuotoisuutta ja otetaan uusia vieraita lajeja vesiviljelyyn varoen (ne saadaan ottaa käyttöön ainoastaan hallituissa/suljetuissa tiloissa ja kaikkia asiaan liittyviä naapurimaita kuullen). IV LUKU TALOUDELLINEN YHTEISTYÖ JA KEHITYSYHTEISTYÖ I OSASTO Yleiset määräykset 36 artikla Yleiset määräykset 1. Osapuolet sopivat ESA-valtioiden kehitystarpeiden tarkastelusta ESA-alueen kestävän kasvun edistämiseksi, kyseisten valtioiden tuotanto- ja tarjontakapasiteetin lisäämiseksi, talouksien rakennemuutoksen ja kilpailukyvyn tukemiseksi ja niiden monipuolisuuden lisäämiseksi sekä lisäarvon tuottamiseksi ja alueellisen yhdentymisen tukemiseksi. 2. Osapuolet sitoutuvat tekemään yhteistyötä tämän sopimuksen täytäntöönpanon helpottamiseksi ja alueellisten yhdentymis- ja kehitysstrategioiden tukemiseksi. Osapuolet sopivat, että yhteistyö pohjautuu ESA:n kehitysyhteistyöstrategiaan ja yhdessä sovittuun kehitysmatriisiin. Matriisi on tämän sopimuksen liitteenä IV. ESA:n kehitysyhteistyöstrategiaa ja kehitysmatriisia tarkastellaan säännöllisesti, jollei riitaisuuksien välttämistä ja ratkaisemista sekä institutionaalisia määräyksiä, yleisiä määräyksiä ja loppumääräyksiä koskevan VI luvun määräyksistä muuta johdu. Tällaista yhteistyötä mitataan yhteisesti sovituilla kehityksen vertailuarvoilla, jotka laaditaan ja hyväksytään ja liitetään tähän sopimukseen. Yhteistyö on muodoltaan ESA-alueelle annettavaa rahoitus- ja muuta tukea. 3. Tältä osin tämän sopimuksen täytäntöönpanoa koskeva rahoitus, joka liittyy ESA-alueen ja EY-osapuolen väliseen kehitysyhteistyöhön, toteutetaan Cotonoun sopimuksessa vahvistettujen sääntöjen ja soveltuvien menettelyjen, erityisesti Euroopan kehitysrahaston ohjelmasuunnittelumenettelyjen, muodostamissa puitteissa EU:n perättäisissä rahoituskehyksissä tämän sopimuksen voimassaolon aikana sekä Euroopan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavien soveltuvien rahoitusvälineiden puitteissa. Tässä yhteydessä osapuolet sopivat siitä, että talouskumppanuussopimuksen täytäntöönpanon tukeminen on yksi niiden painopisteistä, ottaen huomioon ne uudet haasteet, joita lisääntynyt alueellinen yhdentyminen ja maailmanlaajuisten markkinoiden kilpailu luovat. 4. Osapuolet tekevät yhteistyötä hankkiakseen EU:n jäsenvaltioilta ja muilta lahjoittajilta resursseja EU:n rahoituspuitteiden lisäksi, erityisesti laajentamalla Aid for Trade -sitoumuksia, jotka liittyvät nimenomaan talouskumppanuussopimuksen tukivaatimuksiin ja mukautumiskustannuksiin. Rahoitettaviksi ehdotetut ohjelmat tai hankkeet työstetään yhteisesti yksityiskohtaisen kustannukset sisältävän kehitysmatriisin pohjalta. 5. Olisi hankittava riittävät resurssit ennakoitavalta, oikea-aikaiselta ja kestävältä pohjalta, myös tukien ja erittäin edullisin ehdoin myönnettävien lainojen muodossa kehitysmatriisin pohjalta. EY tukee tällaista toimintaa virallisen kehitysavun lisäämistä koskevan kansainvälisen sitoumuksensa mukaisesti. Osapuolet sopivat tällaisten resurssien käytön seurannasta ja koordinoinnista. 6. Avun tuloksellisuudesta tehdyn Pariisin julistuksen mukaisesti osapuolet sopivat, että ne käyttävät tai tarpeen mukaan tukevat kansallisessa ja/tai alueellisessa omistuksessa olevia toimittamismekanismeja, varoja tai keinoja talouskumppanuussopimuksen täytäntöönpanoon tarkoitettujen resurssien kanavoimiseksi ja koordinoimiseksi. Tässä yhteydessä osapuolet tukevat talouskumppanuussopimusrahaston perustamista talouskumppanuussopimukseen liittyvien resurssien kanavointia varten. Osapuolet sopivat myös siitä, että kaikkia avun toimittamismuotoja, jotka liittyvät tämän sopimuksen mukaiseen osapuolten yhteistyöhön, ohjaa avun tuloksellisuudesta tehty Pariisin julistus. 7. Ne kauppaan liittyvät kysymykset, joista on tarkoitus antaa määräykset kattavassa talouskumppanuussopimuksessa, ovat tämän artiklan mukaisen kehitysyhteistyön kohteena avun tuloksellisuudesta tehty Pariisin julistus huomioon ottaen. 8. Osapuolet sopivat siitä, että talouskumppanuussopimuksen seurannassa on sovittujen indikaattoreiden pohjalta käsiteltävä kaikkia talouskumppanuussopimuksen ulottuvuuksia, kansallisen tason ja alueellisten yhdentymis- ja kehitysstrategioiden tason saavutukset mukaan luettuina, ja institutionaalisten järjestelyiden tehokkuutta sekä niiden saavutuksia avun tuloksellisuuden tavoitteiden saavuttamisessa, resurssien ennakoitavuuden varmistaminen mukaan luettuna. 9. Osapuolet sopivat siitä, että Cotonoun sopimuksen 95 artiklan 4 kohdassa määrätty tarkasteluprosessi tarjoaa osapuolille mahdollisuuden tarkastella saavutuksia, rajoituksia ja etenemismahdollisuuksia niiden tämän sopimuksen mukaisten kehitysyhteistyöstrategioiden osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun kohdan määräysten soveltamista. 37 artikla Tavoitteet 1. Talous- ja kehitysyhteistyön tavoitteena on tehostaa ESA-talouksien kilpailukykyä, rakentaa tarjontavalmiuksia ja mahdollistaa talouskumppanuussopimuksen juoheva täytäntöönpano allekirjoittaneissa ESA-valtioissa. 2. Talous- ja kehitysyhteistyön tavoitteena on saada aikaan ESA-talouksien rakennemuutos rakentamalla vahva, kilpailukykyinen ja monipuolinen talouden perusta ESA-valtioihin tehostamalla ESA-valtioiden tuotantoa, jakelua, kuljetusta ja markkinointia, kehittämällä niiden kauppavalmiuksia ja mahdollisuuksia houkutella investointeja, vahvistamalla ESA-valtioiden kauppaa ja investointeja koskevaa politiikkaa ja sääntelyä sekä syventämällä alueellista yhdentymistä. 38 artikla Soveltamisala 1. Osapuolet laativat ESA-alueelle ominaiset talouskumppanuussopimukseen liittyvät kehitystavoitteet, joita tässä artiklassa esille tuotujen alueiden ja alojen alueellisen yhdentymisen onnistuminen edellyttää. 2. Yhteistyössä käsitellään seuraavia alueita: a) alueellinen yhteistyö ja yhdentyminen alueiden välisen koordinoinnin varmistamiseksi kaikilla aloilla; b) kauppapolitiikka ja kaupan sääntely, jotta voidaan auttaa ESA-valtioita osallistumaan tehokkaammin kauppaneuvotteluihin ja panemaan täytäntöön muun muassa kansainvälistä kauppaa koskevia yleissopimuksia, kauppaan liittyvää lainsäädäntöä ja sääntelyuudistuksia; c) kaupan kehittäminen, johon kuuluvat esimerkiksi yritysten kehittäminen ja toimet, joilla pyritään parantamaan tiedonhallintajärjestelmiä, kumppanuussuhteita, yhteyksiä, yhteishankkeita sekä tiedon ja kokemusten vaihtoa, luoton ja investointirahoituksen saantia, kaupan edistämistä ja markkinoiden kehittämistä, institutionaalista tukea sekä palvelukaupan, rahoituspalveluiden kauppa mukaan lukien, tukea; d) kauppaan liittyvä infrastruktuuri, liikenne, energia ja vesi mukaan lukien; e) tuotantovalmiuksien rakentaminen ESA-talouksien asianomaisilla aloilla; f) tutkimus ja kehittäminen, innovointi ja teknologian siirto; g) kauppaan liittyvät mukautumiskustannukset, joihin sisältyvät rakennemuutoksen kustannukset ja yhteiskunnalliset kustannukset, joita syntyy, kun tuonnin kanssa kilpailevat yritykset vähentävät tuotantoaan ja kun verotuloja menetetään tullinalennusten vuoksi; h) sukupuolinäkökohtien ottaminen huomioon kaikessa toiminnassa; i) paikallisyhteisöjen vaikutusmahdollisuuksien lisääminen, mihin sisältyy yhteiskunnallinen ja kulttuurinen kehitys; ja j) ympäristökysymysten ottaminen huomioon koko kaupan ja kehityksen alalla. 3. Yhteistyössä keskitytään erityisesti seuraaviin aloihin: a) yksityisen sektorin kehittäminen, erityisesti teollisuuden kehittäminen, mikroyritykset, pienet ja keskisuuret yritykset, kaivostoiminta ja mineraalit sekä matkailu; b) infrastruktuurin kehittäminen eli liikenne, energia sekä tieto- ja viestintätekniikka; c) luonnonvarat ja ympäristö, myös vesivarat, sekä luonnon monimuotoisuus; d) maatalous; e) kalastus; f) palvelut, myös matkailu; ja g) kauppaan liittyvät kysymykset kuten investoinnit, kilpailu, teollis- ja tekijänoikeudet, standardit, kaupankäynnin helpottaminen ja tilastot. II OSASTO Yksityisen sektorin kehittäminen 39 artikla Soveltamisala ja tavoitteet 1. Osapuolet tunnustavat yhteistyön suuren merkityksen, kun kehitetään ESA-alueen yksityistä sektoria vaurauden luonnin tärkeimpänä voimana pyrittäessä luomaan ympäristö, joka mahdollistaa investoinnit ja kasvun ja tukee niitä. Yhteisön tuessa ja yhteistyössä otetaan huomioon ESA-valtioiden talousrakenne ja niiden painopisteet vahvistettaessa tuotantovalmiuksia ja lisäarvoa sekä tuotanto-, markkinointi-, jakelu- ja kuljetustoimintojen soveltaminen tarjontavalmiuksien ja kilpailukyvyn parantamiseksi. 2. Yksityisen sektorin kehittämistä koskevan yhteistyön alaan kuuluvat muiden muassa investoinnit, teollisuuden kehittäminen ja kilpailukyvyn tehostaminen, mikroyritykset, pienet ja keskisuuret yritykset, kaivostoiminta ja mineraalit ja matkailun kehittäminen sekä muut tuotannonalat, jotka suoraan tai epäsuorasti kuuluvat tämän sopimuksen soveltamisalaan. 40 artikla Investoinnit 1. Osapuolet tunnustavat investointien merkityksen. Tämän alan tavoitteet ovat seuraavat: a) luodaan investointien avulla, ulkomaiset suorat sijoitukset (uudishankkeet tai arvopaperit), teknologian siirto, valmiuksien rakentaminen ja EY-osapuolen tarjoama institutionaalinen tuki mukaan lukien, ympäristö ESA:n kestävää ja tasapuolista talouskehitystä varten; b) luodaan muun muassa yritysten vuoropuhelun, yhteistyön ja kumppanuussuhteiden avulla yhä tiiviimpää yhteistyötä niiden instituutioiden ja välittäjäorganisaatioiden kanssa, jotka edistävät investointeja EY-osapuolessa (esimerkiksi yritystoiminnan kehittämiskeskus (CDE)) ja ESA:ssa; c) tuetaan soveltuvin välinein ESA-alueeseen kohdistuvien investointien edistämistä ja rohkaisemista, myös luomalla rahoitus- ja avustuspuitteet, joilla tuetaan talouden kehittämisohjelmia ESA:ssa; d) vahvistetaan ja rakennetaan yksityisten kehittämisinstituutioiden kuten investointien edistämislaitosten, kauppakamareiden, järjestöjen ja maiden omien kehitysjärjestöjen valmiuksia eri ESA-valtioissa ja koko alueella, jotta mahdollistetaan dynaamisen ja elinvoimaisen yksityisen sektorin muotoutuminen; ja e) laaditaan oikeudelliset puitteet, joilla edistetään kummankin osapuolen tekemiä investointeja, jotta voidaan edistää ja suojella investointeja ja pyrkiä kohti yhdenmukaistettuja ja yksinkertaistettuja menettelyjä ja hallinnollisia käytäntöjä. Yhteistyöalat 2. Jollei 36 artiklan määräyksistä muuta johdu, osapuolet tekevät yhteistyötä, johon sisältyy myös tuen tarjoaminen, seuraavilla aloilla: a) tuetaan investointeja koskevia toimintalinjoja ja strategioita, jotta voidaan edistää ennakoitavan ja turvallisen investointi-ilmaston luomista ja ylläpitämistä; b) tuetaan politiikan uudistuksia ja sitä koskevia neuvotteluita, henkilöresurssien kehittämistä ja institutionaalisten valmiuksien rakentamista tai muita institutionaalisen tuen muotoja, joilla vahvistetaan yksityisten rahoituksen ja muiden palveluiden välittäjien valmiuksia, investointien helpottamista ja edistämistä sekä kilpailukyvyn parantamistoimia; c) rohkaistaan EU:n ja ESA:n yksityisen sektorin kumppanuussuhteita ja yhteisyrityksiä, joilla edistetään investointeja sekä pääomarahoitusta uusiin kohteisiin ja teknologian siirtoa; d) tuetaan ESA-valtioiden pyrkimyksiä houkutella varsinkin yksityisrahoitusta infrastruktuuri-investointeihin sekä tuloja tuottavaan infrastruktuuriin, jotka ovat elintärkeitä yksityissektorille, myös pienille ja keskisuurille yrityksille; e) tuetaan sääntelyvalmiuksien kehittämistä; f) parannetaan EU:n investointirahoitusvälineiden kuten Euroopan investointipankin (EIP) saavutettavuutta ESA:n yritysten kannalta; g) luodaan ESA-alueen pienille ja keskisuurille yrityksille sopivia rahoitusvälineitä; h) varmistetaan, että riskivakuutuksia on saatavilla ja että niitä käytetään entistä enemmän riskien vähentämiseksi, jotta investoijien luottamus ESA-valtioita kohtaan lisääntyisi; ja i) tarjotaan takuita ja avustetaan toimintaa sellaisten takuurahastojen kautta, jotka kattavat vaatimukset täyttävien investointien riskit. 41 artikla Teollisuuden kehittäminen ja kilpailukyky 1. Osapuolet tunnustavat yhteistyön merkityksen teollisuuden kehittämisen ja sen kilpailukyvyn kannalta. Tämän alan tavoitteet ovat seuraavat: a) tuetaan allekirjoittaneiden ESA-valtioiden teollisuuden syntymistä, kehittämistä, rakennemuutosta ja nykyaikaistamista ja edistetään sen kilpailukykyä sekä omarahoitteista ja tasapainoista kasvua ottaen samalla huomioon ympäristönsuojelu, kestävä kehitys ja taloudellisen vallan vahvistaminen; ja b) luodaan yksityisyritteliäisyyden kehittymiselle myönteinen ympäristö teollisuustuotannon kasvun ja monipuolistumisen vauhdittamiseksi. Yhteistyöalat 2. Jollei 36 artiklan määräyksistä muuta johdu, osapuolet tekevät yhteistyötä, johon sisältyy myös tuen tarjoaminen, seuraavilla aloilla: a) toiminnan kehittämistuki tuotteiden jalostuksen, markkinoinnin, jakelun ja kuljetuksen alalla; b) teknologian siirto, osaaminen sekä tutkimus ja kehittäminen; c) ESA-valtioiden rahoituslaitosten ja rahamarkkinoiden kehityksen tukeminen, jotta tehostettaisiin yksityisellä sektorilla sekä lyhyen että pitkän aikavälin pääoman saantia; d) valmiuksien rakentaminen julkista ja yksityistä sektoria varten; e) EU:n ja ESA:n kumppanuussuhteiden, yhteyksien ja yhteisyritysten rohkaiseminen talouden toimijoiden keskuudessa; ja f) innovaatioiden, monipuolistumisen sekä lisäarvoa tuovan tuotekehityksen ja laadun edistäminen ja vahvistaminen. 42 artikla Mikroyritykset sekä pienet ja keskisuuret yritykset 1. Osapuolet tunnustavat yhteistyön merkityksen mikroyrityksissä sekä pienissä ja keskisuurissa yrityksissä. Tämän alan tavoitteet ovat seuraavat: a) edistetään ympäristöä, joka on suotuisa mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten kehityksen ja niihin kohdistuvien investointien kannalta; ja b) tuetaan mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten sopeutumista kaupan vapauttamiseen. Yhteistyöalat 2. Jollei 36 artiklan määräyksistä muuta johdu, osapuolet tekevät yhteistyötä, johon sisältyy myös tuen tarjoaminen, seuraavilla aloilla: a) valmiuksien rakentaminen ja institutionaalinen tuki; b) teknologian kehittäminen ja siirto, innovointi, tiedonvaihto ja tietoverkot sekä markkinointi; c) mikroyrityksiä sekä pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevien tietokantojen kehittäminen; d) rahoituksen saanti; e) EU:n ja ESA:n kumppanuussuhteiden, yhteyksien ja yhteisyritysten rohkaiseminen talouden toimijoiden keskuudessa; f) kaupan ja investointien edistäminen; g) arvoketjujen vahvistaminen; ja h) monipuolistumisen ja lisäarvon luomisen edistäminen. 43 artikla Kaivostoiminta ja mineraalit 1. Osapuolet tunnustavat yhteistyön merkityksen kaivostoiminnan ja mineraalialan kehittämisessä ja hallinnassa. Tämän alan tavoitteet ovat seuraavat: a) luodaan alalle investointeja houkutteleva ympäristö; b) edistetään lisäarvon luomista ja ympäristöystävällistä tekniikkaa kaivosteollisuuden tuotantoprosesseissa; ja c) varmistetaan paikallisyhteisöjen osallistuminen. Yhteistyöalat 2. Jollei 36 artiklan määräyksistä muuta johdu, osapuolet tekevät yhteistyötä, johon sisältyy myös tuen tarjoaminen, seuraavilla aloilla: a) valmiuksien rakentaminen ja institutionaalinen tuki mineraalien etsintää, hyödyntämistä ja markkinointia varten; b) tietojenvaihto; c) EU:n ja ESA:n kumppanuussuhteiden, yhteyksien ja yhteisyritysten rohkaiseminen talouden toimijoiden keskuudessa; d) terveys- ja turvallisuusstandardien parantaminen kaivosteollisuudessa; e) teknologian siirto, osaaminen, innovointi sekä tutkimus ja kehittäminen; ja f) mineraalien viennistä riippuvuuden seurauksena syntyvän haavoittuvuuden lievittäminen. 44 artikla Matkailun kehittäminen 1. Osapuolet tunnustavat yhteistyön merkityksen matkailun kehittämisen kannalta. Tämän alan tavoitteet ovat seuraavat: a) kehitetään ja vahvistetaan kilpailukykyistä matkailualaa, joka luo talouskasvua, taloudellista päätäntävaltaa ja työllisyyttä sekä tuo ulkomaanvaluuttaa; b) vahvistetaan matkailun ja talouden muiden toimialojen välisiä yhteyksiä; ja c) säilytetään, turvataan ja tuetaan luontoon, historiaan ja kulttuuriin liittyviä matkailukohteita siten, että samalla kunnioitetaan paikallisyhteisöjen koskemattomuutta ja niiden etuja erityisesti maaseudulla. Yhteistyöalat 2. Jollei 36 artiklan määräyksistä muuta johdu, osapuolet tekevät yhteistyötä, johon sisältyy myös tuen tarjoaminen, seuraavilla aloilla: a) luodaan strategisia liittoutumia, joihin kuuluvat julkiset, yksityiset ja paikallisyhteisön edut, jotta voidaan varmistaa matkailun kestävä kehitys; b) edistetään kumppanuussuhteita, tietämyksen vaihtoa ja yhteishankkeita esimerkiksi tuotekehittelyn, markkinoiden ja ekomatkailun kaltaisilla aloilla; c) valmiuksien rakentaminen henkilöstöresurssien alalla, palvelun tason parantaminen sekä institutionaaliset rakenteet; ja d) alueellinen yhteistyö matkailun edistämisessä. III OSASTO Infrastruktuuri 45 artikla Soveltamisala ja tavoitteet 1. Osapuolet tunnustavat yhteistyön merkityksen infrastruktuurin kehittämisessä ja hallinnassa ja näkevät sen välineeksi, jolla voidaan päästä tarjontapuolen rajoituksista ja vahvistaa alueellista yhdentymistä. 2. Infrastruktuurin kehittämistä varten annettavassa yhteisön tuessa ja tehtävässä yhteistyössä otetaan huomioon ensisijaiset kehitysalueet, sellaisina kuin ne on jäsennelty ESA-valtioiden omissa kansallisissa ja alueellisissa kehitysohjelmissa. 3. Infrastruktuurin osalta yhteistyö kattaa fyysisen infrastruktuurin eli liikenteen, energian sekä tieto- ja viestintätekniikan kehittämisen. 46 artikla Liikenne 1. Osapuolet tunnustavat yhteistyön merkityksen liikenteen kehittämisen ja hallinnan kannalta. Tämän alan tavoitteet ovat seuraavat: a) kehitetään, uudistetaan rakenteeltaan, kunnostetaan, kohennetaan ja nykyaikaistetaan ESA-alueen liikennejärjestelmiä kestävältä pohjalta; ja b) parannetaan ihmisten liikkuvuutta ja tavaravirtoja ja tarjotaan parempi pääsy markkinoille tie-, lento-, meri-, sisävesi- ja rautatieliikenteen avulla. Yhteistyöalat 2. Jollei 36 artiklan määräyksistä muuta johdu, osapuolet tekevät yhteistyötä, johon sisältyy myös tuen tarjoaminen, seuraavilla aloilla: a) liikennejärjestelmien hallinnon parantaminen; b) infrastruktuurin parantaminen ja tilan kohentaminen kaikilla tasoilla, mihin kuuluu myös intermodaalisten infrastruktuuriverkostojen kehittäminen; c) valmiuksien rakentaminen henkilöstöresurssien alalla, palvelun tason parantaminen sekä institutionaaliset rakenteet; d) teknologian kehittäminen ja siirto, innovointi, tiedonvaihto ja tietoverkot sekä markkinointi; e) EU:n ja ESA:n kumppanuussuhteiden, yhteyksien ja yhteisyritysten rohkaiseminen talouden toimijoiden keskuudessa; f) liikennealan turvallisuuden ja luotettavuuden parantaminen, mihin kuuluu myös vaarallisten aineiden käsittely ja toiminta hätätilanteissa; ja g) liikenteen alueellisten toimintalinjojen kehittämiselle annettava tuki. 47 artikla Energia 1. Osapuolet tunnustavat yhteistyön merkityksen energia-alan kannalta välineenä, jolla tuetaan ESA-talouksien kilpailukykyä alueellisella ja maailmanlaajuisella tasolla. Tämän alan tavoitteet ovat seuraavat: a) parannetaan ESA-valtioissa nykyaikaisen, tehokkaan, luotettavan, monipuolisen ja kestävän sekä uusiutuvista lähteistä peräisin olevan puhtaan energian saantia kilpailukykyisin hinnoin; b) tehostetaan energian tuotanto-, jakelu- ja hallintavalmiuksia kansallisesti ja alueellisesti; ja c) edistetään alueellista energiayhteistyötä. Yhteistyöalat 2. Jollei 36 artiklan määräyksistä muuta johdu, osapuolet tekevät yhteistyötä, johon sisältyy myös tuen tarjoaminen, seuraavilla aloilla: a) tehostetaan nykyisten energialähteiden, erityisesti vesivoiman, raakaöljyn ja biomassan, tuotanto- ja jakelukapasiteettia; b) laajennetaan ja monipuolistetaan energiavalikoimaa siten, että siihen sisältyy muita potentiaalisia energialähteitä, jotka ovat yhteiskunnallisesti ja ympäristön kannalta hyväksyttäviä ja joilla vähennetään öljyriippuvuutta; c) tuetaan energiainfrastruktuurin kehitystä myös maaseudulla; d) tuetaan energia-alalla soveltuvien sääntelyuudistusten ja toimintapoliittisten uudistusten kehitystä, kaupallistaminen ja yksityistäminen mukaan lukien; e) edistetään alueellista yhteenliitettävyyttä ja yhteistyötä energian tuotannossa ja jakelussa; f) valmiuksien rakentaminen henkilöstöresurssien alalla sekä hallinnon, palvelun tason ja institutionaalisten rakenteiden parantaminen; g) tuetaan tälle alalle investointeja houkuttelevan ympäristön luomista; h) teknologian kehittäminen ja siirto, tutkimus ja kehittäminen, innovointi, tiedonvaihto, tietokantojen ja -verkkojen kehittäminen; ja i) EU:n ja ESA:n kumppanuussuhteiden, yhteyksien ja yhteisyritysten rohkaiseminen talouden toimijoiden keskuudessa. 48 artikla Tieto- ja viestintätekniikka 1. Osapuolet tunnustavat yhteistyön merkityksen tieto- ja viestintätekniikan kehittämisessä ja pitävät sitä nyky-yhteiskunnan avainsektorina, kun tuetaan kilpailukykyä ja innovointia sekä juohevaa siirtymistä kohti tietoyhteiskuntaa. Tämän alan tavoitteena on kehittää tieto- ja viestintätekniikka-alaa ja edistää sen panosta muilla sosioekonomisilla sektoreilla. Yhteistyöalat 2. Jollei 36 artiklan määräyksistä muuta johdu, osapuolet tekevät yhteistyötä, johon sisältyy myös tuen tarjoaminen, seuraavilla aloilla: a) helpotetaan liitettävyyttä kansallisella, alueellisella ja maailmanlaajuisella tasolla; b) levitetään uutta tieto- ja viestintätekniikkaa; c) tuetaan tieto- ja viestintätekniikkaa koskevien oikeudellisten puitteiden ja sääntelypuitteiden kehitystä; d) teknologian kehittäminen, siirto ja sovellukset, tutkimus ja kehittäminen, innovointi, tiedonvaihto ja tietoverkot sekä markkinointi; e) valmiuksien rakentaminen henkilöstöresurssien alalla, palvelun tason parantaminen ja institutionaaliset rakenteet; f) EU:n ja ESA:n kumppanuussuhteiden, yhteyksien ja yhteisyritysten rohkaiseminen ja tukeminen talouden toimijoiden välillä; ja g) edistetään ja tuetaan tieto- ja viestintätekniikkaan pohjautuvien palveluiden erikoistuneiden markkinoiden kehitystä. IV OSASTO Luonnonvarat ja ympäristö 49 artikla Soveltamisala ja tavoitteet 1. Osapuolet tunnustavat yhteistyön merkityksen luonnonvarojen ja ympäristön kestävän hallinnan kannalta. Tämän alan yhteistyössä otetaan huomioon ESA-valtioiden erilaiset ja rajatylittävät tarpeet. 2. Luonnonvaroja ja ympäristöä koskeva yhteistyö kattaa luonnonvarat, myös vesivarat, sekä ympäristön, myös biologisen monimuotoisuuden, minkä lisäksi sen avulla tehostetaan kaupan ja ympäristön välisiä yhteyksiä. Sen alaan kuuluu myös kansainvälisten ympäristöä koskevien sopimusten, yleissopimusten ja perustamissopimusten täytäntöönpanolle annettava tuki. 50 artikla Vesivarat 1. Osapuolet tunnustavat yhteistyön merkityksen vesivarojen, kastelu, vesivoima ja vesihuolto mukaan lukien, kehittämisessä väestön toimeentulon parantajana. Tämän alan tavoitteet ovat seuraavat: a) alueen vesivarojen kestävä kehitys ja hallinta; ja b) rajatylittävien vesivarojen kestävää hyödyntämistä koskeva alueellinen yhteistyö. Yhteistyöalat 2. Jollei 36 artiklan määräyksistä muuta johdu, osapuolet tekevät yhteistyötä, johon sisältyy myös tuen tarjoaminen, seuraavilla aloilla: a) alueen vesi-infrastruktuurin kehittäminen; b) oikeudellisten puitteiden ja sääntelypuitteiden kehittäminen; c) integroidun vesitalouden edistäminen; d) valmiuksien rakentaminen henkilöstöresurssien alalla, palvelun tason, vesitalouden sekä institutionaalisten rakenteiden parantaminen; e) EU:n ja ESA:n kumppanuussuhteiden, yhteyksien, vettä koskevien alueellisten kumppanuussuhteiden ja yhteisyritysten rohkaiseminen talouden toimijoiden keskuudessa; f) teknologian kehittäminen, siirto ja sovellukset, tutkimus ja kehittäminen, innovointi, tiedonvaihto ja tietoverkot; g) vesien pilaantumisen torjunta, vesien puhdistaminen ja suojelu, jätevedenkäsittely ja puhtaanapito; ja h) kestävien kasteluohjelmien edistäminen. 51 artikla Ympäristö 1. Osapuolet tunnustavat yhteistyön merkityksen ympäristön suojelun ja ympäristön kestävän hallinnan sekä kauppaan liittyvien ympäristöpolitiikan toimintalinjojen täytäntöönpanon kannalta. Tämän alan tavoitteet ovat seuraavat: a) ympäristön ja biologisen monimuotoisuuden suojelu, palauttaminen ja säilyttäminen: kasvien, eläinten ja mikrobien geneettiset resurssit, niiden ekosysteemit mukaan lukien; b) ympäristöön liittyvien ESA:n uusien talouden toimialojen kehittäminen; ja c) ympäristön pilaantuminen vähentäminen, puhdas ilma ja aavikoituminen mukaan lukien. Yhteistyöalat 2. Jollei 36 artiklan määräyksistä muuta johdu, osapuolet tekevät yhteistyötä, johon sisältyy myös tuen tarjoaminen, seuraavilla aloilla: a) kansainvälisten ympäristöä koskevien sopimuksien, yleissopimusten ja perustamissopimusten täytäntöönpanolle annettava tuki; b) kestävien ympäristönhallintajärjestelmien vahvistaminen ja edistäminen; c) biologisen monimuotoisuuden, metsätalouden ja luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön kestävä hyödyntäminen; d) institutionaalisten ja oikeudellisten puitteiden sekä ympäristölainsäädännön, -määräysten, -standardien ja -toimintalinjojen kehittämiseen, täytäntöönpanoon, hallintoon ja valvontaan tarvittavien valmiuksien vahvistaminen; e) valmiuksien rakentaminen henkilöstöresurssien ja institutionaalisten rakenteiden osalta ympäristöä ja biologista monimuotoisuutta koskevien vaatimusten noudattamiseksi; f) EU:n ja ESA:n kumppanuussuhteiden, yhteyksien ja yhteisyritysten rohkaiseminen talouden toimijoiden keskuudessa; g) luonnonkatastrofien vähentäminen, ympäristötuhojen torjuminen ja biologisen monimuotoisuuden katoamisen torjuminen; h) teknologian kehittäminen ja sopeuttaminen, siirto ja sovellukset, tutkimus ja kehittäminen sekä innovointi; i) rannikon ja meren resurssien sekä kotoperäisten kotieläinresurssien tai luonnonvaraisten biologisten resurssien suojelu ja hallinta; j) vaihtoehtoisten ympäristöystävällisten toimintojen ja elinkeinojen kehittämisen tukeminen; k) sellaisten tavaroiden ja palveluiden tuotannon ja niillä käytävän kaupan tukeminen, joiden kohdalla ympäristömerkinnät ovat tärkeitä; l) tuotteita ja niille asetettuja vaatimuksia koskeva tiedonvaihto ja verkostoituminen tuotantoprosessin, kuljetuksen, markkinoinnin ja merkintöjen osalta; m) ympäristöystävällisten tuotteiden vaatiman infrastruktuurin kehittämisen tukeminen; n) paikallisyhteisöjen tuominen mukaan biologisen monimuotoisuuden, metsätalouden sekä luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön hallintaan; o) jätehuolto sekä teollisuuden jätteiden ja ongelmajätteiden käsittely; ja p) kestävä metsänhoito ja vastaavat järjestelyt. 52 artikla Rahoitusta koskevat sitoumukset 1. EY-osapuoli asettaa ESA:n käyttöön rahoitustuen, jolla osallistutaan sellaisten ohjelmien ja hankkeiden täytäntöönpanoon, joita kehitetään tämän sopimuksen eri luvuissa sekä yksityiskohtaisessa kehitysmatriisissa nimetyillä yhteistyöaloilla. 2. Osapuolet sopivat siitä, että ne laativat soveltuvat yhteiset institutionaaliset järjestelyt, jotta tämän sopimuksen mukaisen kehitysyhteistyön täytäntöönpanoa voidaan tehokkaasti seurata. Tällaisiin järjestelyihin sisältyy yhteisen kehityskomitean perustaminen. 3. Osapuolet sopivat siitä, että institutionaaliset järjestelyt ovat niin joustavia, että ne voidaan sopeuttaa muuttuviin kansallisiin ja alueellisiin tarpeisiin. V LUKU TULEVIEN NEUVOTTELUIDEN AIHEALUEET 53 artikla Uudelleentarkastelulauseke Cotonoun sopimuksen perusteella ja ottaen huomioon kattavaa talouskumppanuussopimusta koskevissa neuvotteluissa saavutettu edistyminen osapuolet sopivat neuvottelujen jatkamisesta 3 artiklan mukaisesti tavoitteenaan täysimittaisen ja kattavan talouskumppanuussopimuksen tekeminen seuraavilla aloilla: a) tullien ja kauppatoiminnan helpottaminen; b) kauppaa ja markkinoillepääsyä koskevat avoimet kysymykset, myös alkuperäsäännöt ja muut niihin liittyvät kysymykset sekä kaupan suojatoimenpiteet, syrjäisimmät alueet mukaan lukien; c) kaupan tekniset esteet sekä terveys- ja kasvinsuojelutoimet; d) palvelujen kauppa; e) kauppaan liittyvät kysymykset, eli: i) kilpailupolitiikka ii) investoinnit ja yksityissektorin kehittäminen iii) kauppa, ympäristö ja kestävä kehitys iv) teollis- ja tekijänoikeudet v) julkisten hankintojen avoimuus; f) maatalous; g) juoksevat maksut ja pääomamaksut; h) kehityskysymykset; i) hyvää hallintotapaa koskeva yhteistyö ja dialogi verotuksen ja oikeuden alalla; j) tarkoin määritelty riitojenratkaisumenettely ja institutionaaliset sopimukset; ja k) muut osapuolten tarpeellisina pitämät alat, Cotonoun sopimuksen 12 artiklan nojalla tapahtuvat neuvottelut mukaan lukien. VI LUKU RIITOJEN VÄLTTÄMINEN JA RATKAISEMINEN, INSTITUTIONAALISET JA YLEISET MÄÄRÄYKSET SEKÄ LOPPUMÄÄRÄYKSET I OSASTO Riitojen välttäminen ja ratkaiseminen 54 artikla Neuvottelut 1. Osapuolet pyrkivät ratkaisemaan tämän sopimuksen tulkintaa ja soveltamista koskevat riidat neuvotteluin, jotka käydään vilpittömällä mielellä ja siten, että tavoitteena on päästä sovintoratkaisuun. 2. Osapuolen on pyydettävä neuvotteluja esittämällä toiselle osapuolelle kirjallinen pyyntö, jossa nimetään kyseessä oleva toimenpide sekä ne sopimusmääräykset, joiden vastaisina osapuoli toimenpidettä pitää. 3. Neuvottelut on järjestettävä neljänkymmenen päivän kuluessa pyynnön esittämispäivästä. Neuvottelut katsotaan loppuun käydyiksi kuudenkymmenen päivän kuluessa pyynnön esittämisestä, jollei kumpikin osapuoli hyväksy neuvottelujen jatkamista. Kuulemisia koskee salassapitovelvollisuus. 4. Neuvottelut kiireellisistä asioista, mukaan lukien pilaantuvia tavaroita tai kausitavaroita koskevat asiat, on järjestettävä viidentoista päivän kuluessa pyynnön esittämisestä, ja ne katsotaan loppuun käydyiksi kolmenkymmenen päivän kuluessa pyynnön esittämisestä. 55 artikla Riitojen ratkaiseminen 1. Jos riitaa ei pystytä ratkaisemaan neuvotteluin 54 artiklassa tarkoitetussa kuudenkymmenen tai kolmenkymmenen päivän ajassa, kumpi tahansa osapuoli voi pyytää asiassa välimiesmenettelyä. Tätä varten kukin osapuoli nimeää välimiehen kolmenkymmenen päivän kuluessa välimiesmenettelyä koskevan pyynnön tekemisestä ilmoittamalla tästä toiselle osapuolelle ja talouskumppanuussopimuskomitealle. Välimiesmenettelyä koskevassa pyynnössä on nimettävä kyseessä oleva toimenpide sekä ne sopimusmääräykset, joiden vastaisina osapuoli toimenpidettä pitää. Jos näin ei toimita, kumpi tahansa osapuoli voi pyytää Pysyvän välitystuomioistuimen pääsihteeriä nimeämään toisen välimiehen. 2. Kaksi välimiestä nimeävät puolestaan kolmannen välimiehen kolmenkymmenen päivän kuluessa. Jos tätä välimiestä ei nimetä, kumpi tahansa osapuoli voi pyytää Pysyvän välitystuomioistuimen pääsihteeriä nimeämään kolmannen välimiehen. 3. Jolleivät välimiehet toisin päätä, sovelletaan menettelyä, josta määrätään Kansainvälisten järjestöjen ja valtioiden asioita käsittelevän pysyvän välitystuomioistuimen valinnanvaraista välitysmenettelyä koskevassa toimintaohjeessa. Välimiesten päätökset on tehtävä äänten enemmistöllä yhdeksänkymmenen päivän kuluessa, ja kiireellisissä tapauksissa ne on pyrittävä tekemään kuudenkymmenen päivän kuluessa. 4. Kummankin riidan osapuolen on toteutettava välimiesten päätösten täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet. 5. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, sovelletaan Cotonoun sopimuksen 98 artiklassa määrättyä menettelyä, kun kyseessä on riita, joka koskee Cotonoun sopimuksessa tarkoitettua kehitysrahoitusyhteistyötä. II OSASTO Yleiset poikkeukset 56 artikla Yleinen poikkeuslauseke Edellyttäen, ettei toimenpiteitä sovelleta tavalla, joka merkitsisi mielivaltaista tai perusteetonta syrjintää osapuolten kesken samanlaisten olosuhteiden vallitessa tai kansainvälisen kaupan peiteltyä rajoittamista, tämän sopimuksen määräysten ei katsota estävän EY-osapuolta, ESA-valtioita tai allekirjoittanutta ESA-valtiota ottamasta käyttöön tai pitämästä voimassa toimenpiteitä, jotka a) ovat tarpeen yleisen moraalin suojelemiseksi tai yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpitämiseksi; b) ovat tarpeen ihmisten, eläinten tai kasvien elämän tai terveyden suojelemiseksi; c) ovat välttämättömiä sellaisten lakien tai määräysten noudattamisen turvaamiseksi, jotka eivät ole ristiriidassa tämän sopimuksen määräysten kanssa, mukaan lukien i) harhaanjohtavien ja petollisten toimintatapojen ehkäiseminen tai sopimusten noudattamatta jättämisen seurauksista huolehtiminen ii) henkilöiden yksityisyyden suojaaminen henkilötietojen käsittelyssä ja levittämisessä sekä henkilöä koskevien tiedostojen ja tilitietojen luottamuksellisuuden turvaaminen iii) turvallisuus iv) tullien täytäntöönpano tai v) teollis- ja tekijänoikeuksien suoja; d) liittyvät kullan tai hopean tuontiin tai vientiin; e) ovat tarpeen taiteellisten, historiallisten tai arkeologisten kansallisaarteiden suojelemiseksi; f) liittyvät ehtyvien luonnonvarojen suojeluun, jos kyseisten toimenpiteiden toteuttamisen ohella kotimarkkinoilla rajoitetaan tavaroiden tuotantoa tai kulutusta, palveluiden tarjontaa tai kulutusta ja kotimaisia sijoituksia; g) liittyvät vankityönä valmistettuihin tuotteisiin; tai h) ovat olennaisen tärkeitä tuotteiden hankkimiseksi tai jakelemiseksi yleisesti tai paikallisesti niukkojen hyödykkeiden osalta sillä edellytyksellä, että tällaiset toimenpiteet ovat yhdenmukaisia sen periaatteen kanssa, jonka mukaan kaikilla osapuolilla on oikeus tasavertaiseen osuuteen tällaisten tuotteiden kansainvälisestä tarjonnasta, ja että kaikki sellaiset toimenpiteet, jotka eivät ole tämän sopimuksen muiden määräysten mukaisia, keskeytetään heti, kun niiden käyttöön ottamiseen johtaneet olosuhteet eivät enää vallitse. 57 artikla Turvallisuuteen perustuvat poikkeukset 1. Tämän sopimuksen määräykset eivät a) edellytä EY-osapuolta tai jotakin allekirjoittanutta ESA-valtiota toimittamaan sellaisia tietoja, joiden paljastaminen olisi vastoin sen keskeisiä turvallisuusetuja; b) estä EY-osapuolta tai jotakin allekirjoittanutta ESA-valtiota toteuttamasta toimenpiteitä, jotka se katsoo välttämättömiksi suojellessaan keskeisiä turvallisuusetujaan, jotka i) liittyvät halkeavaan ja yhtyvään ydinmateriaaliin tai materiaaleihin, joista edellä mainitut ovat peräisin, ii) liittyvät taloudelliseen toimintaan, jonka tarkoituksena on suoraan tai välillisesti sotilaskohteen varustaminen, iii) liittyvät aseiden, ammusten ja sotatarvikkeiden tuotantoon tai kauppaan, iv) liittyvät kansallisen turvallisuuden tai kansallisen puolustuksen kannalta välttämättömiin julkisiin hankintoihin, tai v) toteutetaan sodan tai muun kansainvälisissä suhteissa ilmenevän hätätilanteen aikana; c) estä EY-osapuolta tai jotakin allekirjoittanutta ESA-valtiota toteuttamasta toimia täyttääkseen velvoitteet, joihin se on sitoutunut rauhan ja kansainvälisen turvallisuuden ylläpitämiseksi. 2. Osapuolet toimittavat toisilleen mahdollisimman kattavat tiedot 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä ja niiden soveltamisen päättymisestä. 58 artikla Verotus 1. Tämän sopimuksen määräysten tai sen nojalla tehtyjen järjestelyjen ei katsota estävän EY-osapuolta tai jotakin allekirjoittanutta ESA-valtiota tekemästä eroa eri tilanteessa olevien veronmaksajien välillä erityisesti näiden asuinpaikan osalta tai sen osalta, minne ne ovat sijoittaneet pääomansa, kun ne soveltavat verolainsäädäntönsä asiaa koskevia säännöksiä. 2. Tämän sopimuksen määräysten tai sen nojalla tehtyjen järjestelyjen ei katsota estävän sellaisen toimenpiteen käyttöönottoa tai täytäntöönpanoa, jonka tarkoituksena on kaksinkertaisen verotuksen välttämisestä tehtyjen sopimusten tai muiden verotusjärjestelyjen tai osapuolen sisäisen verolainsäädännön säännösten mukaisesti estää verojen välttäminen tai kiertäminen. 3. Tämän sopimuksen määräykset eivät vaikuta minkään verotussopimuksen nojalla EY-osapuolelle tai jollekin allekirjoittaneelle ESA-valtiolle kuuluviin oikeuksiin ja velvoitteisiin. Jos tämä sopimus ja tällainen verotussopimus ovat keskenään ristiriidassa, ristiriidassa olevien määräysten osalta sovelletaan verotussopimusta. III OSASTO Institutionaaliset ja yleiset määräykset sekä loppumääräykset 59 artikla Tämän sopimuksen ja kattavan talouskumppanuussopimuksen välinen suhde Jos kattava talouskumppanuussopimus ja tämä väliaikainen sopimus ovat keskenään ristiriidassa, ristiriidassa olevien määräysten osalta sovelletaan kattavaa talouskumppanuussopimusta. 60 artikla Euroopan yhteisön syrjäisimmät alueet 1. Osapuolet ottavat huomioon EY:n syrjäisimpien alueiden ja ESA-valtioiden maantieteellisen läheisyyden ja pyrkivät vahvistamaan taloudellisia ja yhteiskunnallisia yhteyksiä näiden alueiden ja ESA-valtioiden välillä, minkä vuoksi ne pyrkivät helpottamaan yhteistyötä kaikilla tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla sekä rakentamaan ja parantamaan nykyistä tavara- ja palvelukauppaa, edistämään investointeja ja rohkaisemaan liikenne- ja viestintäyhteyksiä syrjäisimpien alueiden ja ESA-valtioiden välillä. 2. Edellä 1 kohdassa vahvistettuihin tavoitteisiin on aina mahdollisuuksien mukaan pyrittävä myös tukemalla ESA-valtioiden ja syrjäisimpien alueiden yhteistä osallistumista tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla tehtyihin EY:n puite- ja erityisohjelmiin. 3. EY-osapuoli pyrkii varmistamaan EY:n koheesio- ja kehityspolitiikan eri rahoitusvälineiden välisen koordinaation, jotta niillä voidaan tukea ESA-valtioiden ja EY:n syrjäisimpien alueiden välistä yhteistyötä tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. 4. Mikään tässä sopimuksessa ei estä EY-osapuolta soveltamasta olemassa olevia toimenpiteitä, jotka kohdistuvat syrjäisimpien alueiden rakenteelliseen, sosiaaliseen ja taloudelliseen tilanteeseen Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 61 artikla Osapuolten määritelmä ja velvoitteiden täyttäminen 1. Tämän sopimuksen osapuolet ovat yhtäältä Komorien liitto, Madagaskarin tasavalta, Mauritiuksen tasavalta, Seychellien tasavalta, Sambian tasavalta ja Zimbabwen tasavalta, tässä sopimuksessa "ESA-valtiot", ja toisaalta EY tai sen jäsenvaltiot taikka EY ja sen jäsenvaltiot niiden eri alojen toimivallan mukaisesti, sellaisena kuin se johtuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksesta, tässä sopimuksessa "EY-osapuoli", joissa tämä sopimus on tullut voimaan tai joissa sitä väliaikaisesti sovelletaan. 2. Tätä sopimusta varten ESA-valtiot sopivat yhteisestä toiminnasta, jollei nimenomaisesti toisin määrätä. Kun tämän sopimuksen mukaisten oikeuksien käyttämiseksi ja/tai velvoitteiden noudattamiseksi määrätään erillisestä toiminnasta tai edellytetään erillistä toimintaa, viitataan "allekirjoittaneeseen ESA-valtioon". 3. Osapuolet tai allekirjoittanut ESA-valtio tai allekirjoittaneet ESA-valtiot toteuttavat kaikki tämän sopimuksen mukaisten velvoitteiden täyttämiseksi tarvittavat yleiset ja erityiset toimenpiteet ja varmistavat, että ne toimivat tässä sopimuksessa vahvistettujen tavoitteiden mukaisesti. 4. Allekirjoittanutta ESA-valtiota, jota II luvun mukaiset oikeudet ja velvollisuudet eivät koske, koskevat kuitenkin tämän sopimuksen muiden lukujen mukaiset oikeudet ja velvollisuudet. 62 artikla Voimaantulo, irtisanominen ja kesto 1. Tämä sopimus on allekirjoitettava, ratifioitava tai hyväksyttävä kunkin osapuolen sovellettavien perustuslaillisten tai sisäisten sääntöjen ja menettelyiden mukaisesti. 2. Tämä sopimus tulee voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun viimeinen ratifioimis- tai hyväksymiskirja on talletettu. 3. Ilmoitukset ratifioinnista tai hyväksymisestä on lähetettävä Euroopan unionin neuvoston pääsihteerille ja itäisen ja eteläisen Afrikan yhteismarkkinoiden pääsihteerille, jotka ovat tämän sopimuksen tallettajia. 4. Ennen sopimuksen voimaantuloa EY-osapuoli ja allekirjoittaneet ESA-valtiot sopivat toimivaltaansa kuuluvien tämän sopimuksen määräysten soveltamisesta ("väliaikainen soveltaminen"). Tämä voidaan toteuttaa joko väliaikaisella soveltamisella, kun se on mahdollista, tai ratifioimalla tämä sopimus. 5. Väliaikaisesta soveltamisesta ilmoitetaan tallettajille. Sopimusta sovelletaan väliaikaisesti kymmenen päivän kuluttua siitä, kun viimeinen ilmoitus väliaikaisesta soveltamisesta on saatu EY:ltä tai kun ilmoitus ratifioinnista tai väliaikaisesta soveltamisesta on saatu kaikilta liitteessä II luetelluilta allekirjoittaneilta ESA-valtioilta. 6. Sen estämättä, mitä 2 ja 4 kohdassa määrätään, EY-osapuoli ja allekirjoittaneet ESA-valtiot voivat yksipuolisesti mahdollisuuksien mukaan toteuttaa toimia sopimuksen soveltamiseksi ennen väliaikaista soveltamista. 7. EY-osapuoli tai allekirjoittanut ESA-valtio taikka allekirjoittaneet ESA-valtiot voivat ilmoittaa toiselle osapuolelle kirjallisesti aikomuksestaan irtisanoa sopimus. 8. Irtisanominen tulee voimaan kuukauden kuluttua toiselle osapuolelle ilmoittamisesta. 9. Tämä sopimus on voimassa, kunnes kattava talouskumppanuussopimus tulee voimaan. 63 artikla Alueellinen soveltamisala Sopimusta sovelletaan alueisiin, joihin Euroopan yhteisön perustamissopimusta sovelletaan, perustamissopimuksessa määrätyin edellytyksin, sekä allekirjoittaneiden ESA-valtioiden alueisiin. Tämän sopimuksen viittauksia "alueeseen" on tulkittava tässä mielessä. 64 artikla Talouskumppanuussopimuskomitea 1. Perustetaan talouskumppanuussopimuskomitea. 2. Talouskumppanuussopimuskomitea vastaa kaikkien tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien asioiden hallinnoinnista, 36 artiklan mukainen kehitysyhteistyö mukaan luettuna, ja tässä sopimuksessa mainittujen sille kuuluvien tehtävien hoitamisesta. 3. Talouskumppanuussopimuskomitea muodostuu osapuolten edustajista. Kukin osapuoli määrittää, miten sen edustus järjestetään. 4. Talouskumppanuussopimuskomitea vahvistaa työjärjestyksensä kolmen kuukauden kuluessa tämän väliaikaisen sopimuksen voimaantulosta. 65 artikla Suhteet muihin sopimuksiin 1. Tämän sopimuksen määräysten ei katsota estävän sellaisten toimenpiteiden soveltamista, jotka katsotaan Cotonoun sopimuksen 11 b, 96 ja 97 artiklan mukaisesti tarkoituksenmukaisiksi, noudattaen mainituissa artikloissa määrättyjä menettelyitä. 2. Jos tämän sopimuksen ja Cotonoun sopimuksen 3 osan II osaston määräykset, kehitysyhteistyötä koskevia määräyksiä lukuun ottamatta, ovat ristiriidassa, sovelletaan tämän sopimuksen määräyksiä. 3. Osapuolet myöntävät, että tietyt allekirjoittaneet ESA-valtiot eivät ole WTO:n jäseniä. Tämän vuoksi tämän sopimuksen viittauksia WTO-sopimuksiin (niissä annetut määritelmät mukaan luettuina) ja WTO:n elimiin tai komiteoihin ei pidä tulkita siten, että niissä määrättäisiin sellaiselle allekirjoittaneelle ESA-valtiolle, joka ei ole WTO:n jäsen, mitään tällaisista WTO-sopimuksista tai tällaisten elinten tai komiteoiden päätöksistä johtuvia velvollisuuksia lukuun ottamatta niitä, joihin tällainen allekirjoittanut ESA-valtio on nimenomaan sitoutunut tämän sopimuksen nojalla. Jos yhtäältä WTO-sopimukset tai WTO:n elinten tai komiteoiden päätökset ja toisaalta tämän sopimuksen määräykset ovat keskenään ristiriidassa, sovelletaan tältä osin aina viimeksi mainittua niiden allekirjoittaneiden ESA-valtioiden osalta, jotka eivät ole WTO:n jäseniä. 4. Osapuolet sopivat, että mikään tässä sopimuksessa ei edellytä niiden tai allekirjoittaneiden ESA-valtioiden toimivan tavalla, joka ei olisi yhteensopiva niiden WTO-velvoitteiden kanssa. 66 artikla Liittyminen 1. Mikä tahansa seuraavista ESA-valtioista, eli Djiboutin tasavalta, Eritrean valtio, Etiopian demokraattinen liittotasavalta, Malawin tasavalta ja Sudanin tasavalta, voi liittyä tähän sopimukseen osapuolten suostumuksella. Tämä sopimus tulee liittyvän valtion osalta voimaan EY-osapuolen ja ESA-valtioiden sekä liittyvän maan soveltuvien oikeudellisten menettelyiden mukaisesti. EY pyrkii soveltamaan tätä sopimusta liittyvään maahan mahdollisimman pian. 2. Sellaisten ESA-alueen valtioiden, joita ei ole lueteltu 1 kohdassa, esittämät tähän sopimukseen liittymistä koskevat pyynnöt on esitettävä talouskumppanuussopimuskomitealle niiden tarkastelua varten. 3. Talouskumppanuussopimuskomitea voi määrätä edellytyksiä ja erityisjärjestelyjä 2 kohdassa tarkoitetun valtion liittymistä varten. 4. Tämä sopimus tulee liittyvän valtion osalta voimaan sinä päivänä, jona sen liittymisasiakirja talletetaan. 67 artikla Uusien jäsenvaltioiden liittyminen Euroopan unioniin 1. Talouskumppanuussopimuskomitealle ilmoitetaan kaikista kolmansien maiden hakemuksista liittyä jäseneksi EU:hun. EU:n ja hakijavaltion välisten neuvottelujen aikana EY-osapuoli ilmoittaa ESA-valtioille kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot, ja ESA-valtiot puolestaan ilmoittavat EY-osapuolelle omat näkökantansa, jotta ne voidaan ottaa täysin huomioon. EY-osapuoli ilmoittaa ESA-valtioille kaikista liittymisistä Euroopan unioniin. 2. EU:n uudet jäsenvaltiot liittyvät tähän sopimukseen liittymispäivästään lähtien liittymisasiakirjaan sisältyvän lausekkeen perusteella. Jos liittymisasiakirjassa ei määrätä ilman eri toimenpiteitä tapahtuvasta liittymisestä tähän sopimukseen, kyseinen EU:n jäsenvaltio liittyy siihen tallettamalla liittymisasiakirjan kahden tallettajan huostaan, jotka toimittavat oikeaksi todistetut jäljennökset ESA-valtioille. 3. Osapuolet tarkastelevat uusien EU:n jäsenvaltioiden sopimukseen liittymisen vaikutuksia. Talouskumppanuussopimuskomitea voi päättää tarvittavista siirtymävaiheen toimista tai muutoksista. 68 artikla Muutokset 1. Talouskumppanuussopimuskomitean on hyväksyttävä kaikki tähän sopimukseen mahdollisesti tehtävät muutokset, jotka tulevat voimaan, kun ne on ratifioitu. 2. Talouskumppanuussopimuskomitea hyväksyy muutettuihin määräyksiin liittyvät siirtymävaiheen toimenpiteet, joita mahdollisesti tarvitaan ennen muutettujen määräysten voimaantuloa. 69 artikla Todistusvoimaiset tekstit Tämä sopimus laaditaan kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen. 70 artikla Liitteet Tämän sopimuksen liitteet ja pöytäkirjat ovat sen erottamaton osa, ja niitä voi tarkistaa tai muuttaa talouskumppanuussopimuskomitea. Съставено в Гранд Бей на двадесет и девети август две хиляди и девета година. Hecho en Grand Baie a veintinueve de agosto de dos mil nueve. V Grand Baie dne dvacátého devátého srpna dva tisíce devět. Udfærdiget i Grand Baie, den niogtyvende august to tusinde og ni. Geschehen zu Grand Baie am neunundzwanzigsten August zweitausendneun. Sõlmitud Grand Baies, kahe tuhande üheksanda aasta augusti kahekümne üheksandal päeval. Έγινε στην Grand Baie, στις είκοσι εννέα Αυγούστου δύο χιλιάδες εννιά. Done at Grand Baie on the twenty-ninth day of August in the year two thousand and nine. Fait à Grand Baie, le vingt-neuf août deux mille neuf. Fatto a Grand Baie, addì ventinove agosto duemilanove. Grand Baie, divi tūkstoši devītā gada divdesmit devītajā augustā. Priimta Grand Baie du tūkstančiai devintų metų rugpjūčio dvidešimt devintą dieną. Kelt Grand Baie-ben, a 2009. év augusztus hónapjának huszonkilencedik napján. Magħmul fi Grand Baie fid- disgħa u għoxrin jum ta’ Awwissu fis-sena elfejn u disgħa. Gedaan te Grand Baie, op de negenentwintigste dag van augustus in het jaar tweeduizend negen. Sporządzono w Grand Baie dnia dwudziestego dziewiątego sierpnia dwa tysiące dziewiątego roku. Feito em Grand Baie aos vinte e nove de Agosto de dois mil e nove. Încheiat la Grand Baie, la douăzeci și nouă august două mii nouă. V Grand Baie dvadsiateho deviateho augusta dvetisícdeväť. V Grand Baieju, devetinvajsetega avgusta dvatisočdevet. Tehty Grand Baiessa kahdentenakymmenentenäyhdeksäntenä päivänä elokuuta vuonna kaksituhattayhdeksän. Som skedde i Grand Baie den tjugonionde augusti år tjugohundranio. Pour l’Union des Comores Pour la République de Madagascar +++++ TIFF +++++ For the Republic of Mauritius +++++ TIFF +++++ Pour la République des Seychelles +++++ TIFF +++++ For the Republic of Zambia For the Republic of Zimbabwe +++++ TIFF +++++ За Европейската общност Por la Comunidad Europea Za Evropské společenství For Det Europæiske Fællesskab Für die Europäische Gemeinschaft Euroopa Ühenduse nimel Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα For the European Community Pour la Communauté européenne Per la Comunità europea Eiropas Kopienas vārdā Europos bendrijos vardu az Európai Közösség részéről Għall-Komunità Ewropea Voor de Europese Gemeenschap W imieniu Wspólnoty Europejskiej Pela Comunidade Europeia Pentru Comunitatea Europeană Za Európske spoločenstvo za Evropsko skupnost Euroopan yhteisön puolesta På Europeiska gemenskapens vägnar +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ [1] Tämän laskemiseen on käytettävä WTO:n virallisia tietoja maailman tavarakaupan johtavista viejistä (lukuun ottamatta EU:n sisäistä kauppaa). [2] Tätä artiklaa sovellettaessa maataloustuotteilla tarkoitetaan WTO:n maataloussopimuksen liitteeseen I kuuluvia tuotteita. -------------------------------------------------- LIITELUETTELO Liite I ESA-valtioista peräisin oleviin tuotteisiin sovellettavat tullit Liite II Luettelo ESA-valtioista, jotka tekevät II luvun mukais