Vuoden 1995 kansainvälinen luonnonkumisopimus



Virallinen lehti nro L 324 , 13/12/1996 s. 0002 - 0031



VUODEN 1995 KANSAINVÄLINEN LUONNONKUMISOPIMUS (Käännös) VUODEN 1995 KANSAINVÄLINEN LUONNOKUMISOPIMUS SISÄLTÖ Sivu Johdanto . 6 I LUKU TAVOITTEET . 6 1 artikla Tavoitteet . 6 II LUKU MÄÄRITELMÄT . 7 2 artikla Määritelmät . 7 III LUKU ORGANISAATIO JA HALLINTO . 8 3 artikla Kansainvälisen luonnonkumijärjestön perustaminen, päämaja ja rakenne. 8 4 artikla Jäsenyys järjestössä . 8 5 artikla Hallitustenvälisten järjestöjen jäsenyys . 8 IV LUKU KANSAINVÄLINEN LUONNONKUMINEUVOSTO . 8 6 artikla Kansainvälisen luonnonkumineuvoston koostumus . 8 7 artikla Neuvoston valtuudet ja tehtävät . 8 8 artikla Valtuuksien luovuttaminen . 9 9 artikla Yhteistyö muiden järjestöjen kanssa . 9 10 artikla Huomioitsijoiden osallistuminen . 9 11 artikla Puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja . 9 12 artikla Toimitusjohtaja, varatoimitusjohtaja, puskurivaraston johtaja ja muu henkilökunta . 9 13 artikla Istunnot . 10 14 artikla Äänijakauma . 10 15 artikla Äänestysmenettely . 11 16 artikla Päätösvaltaisuus . 11 17 artikla Päätökset . 11 18 artikla Komiteoiden perustaminen . 11 19 artikla Asiantuntijalautakunta . 11 V LUKU ERIOIKEUDET JA -VAPAUDET . 12 20 artikla Erioikeudet ja -vapaudet . 12 VI LUKU TILIT JA NIIDEN TARKASTAMINEN . 12 21 artikla Varainhoitotilit . 12 22 artikla Maksutapa . 12 23 artikla Tilintarkastus . 12 VII LUKU HALLINNOLLINEN TILI . 13 24 artikla Hallinnollisen talousarvion hyväksyminen ja maksuosuuksien vahvistaminen . 13 25 artikla Maksuosuuksien suorittaminen hallinnollista talousarvioita varten . 13 VIII LUKU PUSKURIVARASTO . 14 26 artikla Puskurivaraston koko . 14 27 artikla Puskurivaraston rahoittaminen . 14 28 artikla Maksuosuuksien suorittaminen puskurivarastotilille . 14 29 artikla Hinta-asteikko . 15 30 artikla Puskurivaraston toiminta . 15 31 artikla Hinta-asteikon tarkastelu ja muuttaminen . 16 A. Viitehinta . 16 B. Indikatiiviset hinnat . 17 32 artikla Markkinaosoitinhinta . 17 33 artikla Puskurivarastojen koostumus . 18 34 artikla Puskurivarastojen sijainti . 18 35 artikla Puskurivarastojen laadun ylläpito . 18 36 artikla Puskurivarastotoiminnan rajoittaminen tai keskeyttäminen . 18 37 artikla Puskurivarastotilin maksuosuuksiin liittyvät seuraamukset . 19 38 artikla Puskurivarastotilin maksuosuuksien tarkistaminen . 19 39 artikla Puskurivarasto ja valuuttakurssimuutokset . 20 40 artikla Puskurivarastotilin loppuselvitysmenettely . 20 IX LUKU SUHDE PERUSHYÖDYKKEIDEN YHTEISRAHASTOON . 21 41 artikla Suhde Perushyödykkeiden yhteisrahastoon . 21 X LUKU TARJONTA JA PÄÄSY MARKKINOILLE SEKÄ MUUT TOIMENPITEET . 22 42 artikla Tarjonta ja pääsy markkinoille . 22 43 artikla Muut toimenpiteet . 22 XI LUKU NEUVOTTELUT KANSALLISISTA TOIMENPITEISTÄ . 22 44 artikla Neuvottelut . 22 XII LUKU TILASTOT, TUTKIMUKSET JA TIEDOTUSTOIMINTA . 23 45 artikla Tilastot ja tiedotustoiminta . 23 46 artikla Vuosittaiset markkina-arviot ja tutkimukset . 23 47 artikla Vuosittainen tarkastelu . 23 XIII LUKU ERINÄISET MÄÄRÄYKSET . 23 48 artikla Jäsenmaiden yleiset velvoitteet ja sitoumukset . 23 49 artikla Kaupan esteet . 24 50 artikla Luonnonkumin kuljetus ja markkinoiden rakenne . 24 51 artikla Tasaamis- ja oikaisemistoimet . 24 52 artikla Vapautus velvoitteista . 24 53 artikla Oikeudenmukaiset työehdot . 24 54 artikla Ympäristönäkökohdat . 24 XIV LUKU VALITUKSET JA ERIMIELISYYDET . 24 55 artikla Valitukset . 24 56 artikla Erimielisyydet . 25 XV LUKU LOPPUMÄÄRÄYKSET . 25 57 artikla Allekirjoittaminen . 25 58 artikla Tallettaja . 25 59 artikla Ratifioiminen ja hyväksyminen . 25 60 artikla Väliaikaisesta soveltamisesta ilmoittaminen . 25 61 artikla Voimaantulo . 26 62 artikla Liittyminen . 26 63 artikla Muutokset . 26 64 artikla Eroaminen . 27 65 artikla Erottaminen . 27 66 artikla Eroavien tai erotettujen jäsenmaiden taikka muutoksen hyväksymättä jättäneiden jäsenmaiden kanssa tehtävät tiliselvitykset . 27 67 artikla Voimassaoloaika, sen pidentäminen ja lakkauttaminen . 28 68 artikla Varaumat . 28 LIITTEET A LIITE Yksittäisten viejämaiden 61 artiklaa varten vahvistetut osuudet maiden kokonaisnettoviennistä . 29 B LIITE Yksittäisten tuojamaiden ja -maaryhmien 61 artiklaa varten vahvistetut osuudet maiden kokonaisnettotuonnista. 30 C LIITE Yhdistyneiden Kansakuntien vuoden 1994 luonnonkumikonferenssin puheenjohtajan arvioimat puskurivaraston kustannukset . 31 JOHDANTO SOPIMUSPUOLET, PALAUTTAEN MIELIIN uuden kansainvälisen talousjärjestyksen perustamista koskevan julistuksen ja toimintaohjelman (1), TUNNUSTAEN Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssin integroitua perushyödykeohjelmaa koskevien päätöslauselmien 93 (IV), 124 (V) ja 155 (VI) suuren merkityksen: Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssin loppuasiakirjan ja siihen liittyvät tavoitteet, jotka esitetään "Cartagenan hengessä" -yhteenvedossa, TUNNUSTAEN luonnonkumin merkityksen jäsenmaiden talouselämälle, erityisesti viejäjäsenmaiden viennille ja tuojajäsenmaiden hankintatarpeelle, TUNNUSTAEN edelleen, että luonnonkumin hintojen vakauttaminen on tuottajien, kuluttajien ja luonnonkumimarkkinoiden etujen mukaista, ja sen, että kansainvälisen luonnonkumisopimuksen avulla voidaan huomattavasti edesauttaa luonnonkumiteollisuuden kasvua ja kehitystä sekä tuottajien että kuluttajien etujen mukaisesti, OVAT SOPINEET seuraavasta: I LUKU TAVOITTEET 1 artikla Tavoitteet Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssin hyväksymän päätöslauselman 93 (IV), "uusi kehityskumppanuus: Cartagenan velvoitteet" -loppuasiakirjan ja "Cartagenan hengessä" -yhteenvedossa esitettyjen asianmukaisten tavoitteiden perusteella on vuoden 1995 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen (jäljempänä `tämä sopimus`) tavoitteena muun muassa: a) saavuttaa luonnonkumin tarjonnan ja kysynnän tasapainoinen kasvu ja siten auttaa lieventämään luonnonkumin ylijäämästä tai niukkuudesta aiheutuvia vakavia ongelmia; b) saavuttaa vakaat olot luonnonkumikaupassa välttämällä liiallisia luonnonkumin hintavaihteluja, jotka vaikuttavat kielteisesti sekä tuottajien että kuluttajien etuihin pitkällä tähtäimellä sekä vakiinnuttamalla nämä hinnat tuottajien ja kuluttajien etujen mukaisesti vääristämättä pitkän tähtäimen markkinakehitystä; c) auttaa vakiinnuttamaan viejäjäsenmaiden luonnonkumista saamia vientituloja sekä lisäämään näiden maiden laajenevista luonnonkumin vientimääristä oikeudenmukaisin ja kannattavin hinnoin saatavia tuloja auttaen siten luomaan tarpeelliset kiihokkeet dynaamiselle ja kasvavalle tuotannolle sekä mahdollisuudet kiihtyvälle taloudelliselle kasvulle ja yhteiskunnalliselle kehitykselle; d) pyrkiä varmistamaan luonnonkumin saatavuus tuojajäsenmaiden tarpeiden kattamiseksi oikeudenmukaisin ja kohtuullisin hinnoin ja parantamaan saatavuuden luotettavuutta ja jatkuvuutta; e) ryhtyä sopiviin toimenpiteisiin luonnonkumin ylijäämästä tai niukkuudesta jäsenmaille mahdollisesti koituvien taloudellisten vaikeuksien lieventämiseksi; f) pyrkiä laajentamaan luonnonkumin ja sen jalosteiden kansainvälistä kauppaa ja parantaa niiden pääsyä markkinoille; g) parantaa luonnonkumin kilpailukykyä rohkaisemalla luonnonkumiin liittyviä ongelmia koskevaa tutkimus- ja kehitystyötä; h) rohkaista luonnonkumitalouden tehokasta kehitystä pyrkimällä helpottamaan ja edistämään parannuksia raakaluonnonkumin jalostuksessa, markkinoinnissa ja jakelussa; i) edistää kansainvälistä yhteistyötä ja neuvotteluja tarjontaan ja kysyntään vaikuttavissa luonnonkumia koskevissa asioissa sekä helpottaa luonnonkumia käsittelevien tutkimus-, avustus- ja muiden ohjelmien edistämistä ja koordinointia. II LUKU MÄÄRITELMÄT 2 artikla Määritelmät Tässä sopimuksessa: 1) `luonnonkumi` tarkoittaa kiinteässä tai nestemäisessä muodossa olevaa rikitöntä elastomeeria, jota saadaan Hevea brasiliensis -kasvista ja jokaisesta muusta neuvoston tämän sopimuksen tarkoituksia varten hyväksymästä kasvista; 2) `sopimuspuoli` tarkoittaa hallitusta tai 5 artiklassa mainittua hallitustenvälistä järjestöä, joka on väliaikaisesti tai lopullisesti hyväksynyt tämän sopimuksen; 3) `jäsenmaa` tarkoittaa edellä 2 alakohdassa määriteltyä sopimuspuolta; 4) `viejäjäsenmaa` tarkoittaa jäsenmaata, joka on luonnonkumin viejä ja on ilmoittautunut viejäjäsenmaaksi neuvoston hyväksymällä tavalla; 5) `tuojajäsenmaa` tarkoittaa jäsenmaata, joka on luonnonkumin tuoja ja on ilmoittautunut tuojajäsenmaaksi neuvoston hyväksymällä tavalla; 6) `järjestö` tarkoittaa 3 artiklassa mainittua kansainvälistä luonnonkumijärjestöä; 7) `neuvosto` tarkoittaa 6 artiklassa mainittua kansainvälistä luonnonkumineuvostoa; 8) `määräenemmistö` tarkoittaa ääntenenemmistöä, johon vaaditaan vähintään kaksi kolmasosaa läsnäolevien ja äänestykseen osallistuvien viejäjäsenmaiden antamista äänistä sekä vähintään kaksi kolmasosaa läsnäolevien ja äänestykseen osallistuvien tuojajäsenmaiden antamista äänistä erikseen laskettuina edellyttäen, että ääniä ovat antaneet vähintään puolet kummankin ryhmän läsnäolevista ja äänestykseen osallistuvista jäsenmaista; 9) `luonnonkumin vienti` tarkoittaa luonnonkumia, joka poistuu jonkin jäsenmaan tullialueelta ja `luonnonkumin tuonti` tarkoittaa luonnonkumia, joka saapuu jonkin jäsenmaan tullialueelle kotimaan kauppaan. Mikäli jäsenmaalla on useampia tullialueita, katsotaan tullialueen tarkoittavan tässä yhteydessä tämän jäsenmaan tullialueita yhteensä; 10) `jaettu yksinkertainen ääntenenemmistö` tarkoittaa äänten enemmistöä, johon vaaditaan enemmän kuin puolet läsnäolevien ja äänestykseen osallistuvien viejäjäsenmaiden antamasta kokonaisäänimäärästä sekä enemmän kuin puolet läsnäolevien ja äänestykseen osallistuvien tuojajäsenmaiden antamasta kokonaisäänimäärästä erikseen laskettuina; 11) `vapaasti käytettävät valuutat` tarkoittavat Englannin puntaa, Japanin jeniä, Ranskan frangia, Saksan markkaa ja Yhdysvaltain dollaria; 12) `varainhoitovuosi` tarkoittaa tammikuun 1 päivän ja joulukuun 31 päivän välistä ajanjaksoa; 13) `voimaantulo` tarkoittaa päivämäärää, jolloin tämä sopimus tulee väliaikaisesti tai lopullisesti voimaan 61 artiklan mukaisesti; 14) `tonni` tarkoittaa 1 000 kilogramman metristä tonnia; 15) `Malesian/Singaporen sentti` tarkoittaa vallitsevan vaihtokurssin mukaista Malesian sentin ja Singaporen sentin välistä keskiarvoa; 16) `jäsenmaan aikapainotettu nettomaksuosuus` tarkoittaa sen nettokäteismaksuja painotettuna niiden päivien lukumäärällä, jolloin maksun osasuoritukset ovat olleet puskurivaraston käytettävissä. Päiviä laskettaessa ei oteta huomioon sitä päivää, jolloin järjestö on vastaanottanut maksuosuuden tai jolloin suoritus on maksettu, eikä myöskään tämän sopimuksen päättymispäivää; 17) `ensimmäinen noteerattu kuukausi` tarkoittaa sitä kalenterikuukautta, jona lasti virallisesti noteerataan markkinoilla, jotta se voidaan ottaa huomioon järjestön päivittäisten markkinaosoitinhintojen laskemisessa; 18) `vakiintuneet kaupalliset markkinat` tarkoittaa luonnonkumikaupan keskusta, jossa on olemassa kumikaupan toimialajärjestö tai lainsäädäntöelin, joka täyttää seuraavat edellytykset: a) kirjallinen perustuslaki, jossa esitetään rangaistustoimenpiteet, joihin voidaan ryhtyä tätä sopimusta rikkovien jäsenien suhteen, b) laatunormit, mukaan lukien taloudelliset normit, joita jäsenien on pidettävä yllä, c) viralliset kirjalliset sopimukset, jotka ovat juridisesti sitovia, d) täydellinen ja sitova välitysmenettely kaikkien markkinaosapuolten välillä, e) fyysisen kumin päivittäiset viralliset hinnat julkaistaan. III LUKU ORGANISAATIO JA HALLINTO 3 artikla Kansainvälisen luonnonkumijärjestön perustaminen, päämaja ja rakenne 1. Vuoden 1979 kansainvälisellä luonnonkumisopimuksella perustettu Kansainvälinen luonnonkumijärjestö jatkaa olemassaoloaan tämän sopimuksen määräysten täytäntöönpanemiseksi ja toiminnan valvomiseksi. 2. Järjestön toiminnasta huolehtivat Kansainvälinen luonnonkumineuvosto, sen toimitusjohtaja ja henkilökunta sekä muut tässä sopimuksessa tarkoitetut toimielimet. 3. Tämän artiklan 4 kohdan sisältämä vaatimus huomioon ottaen järjestön päämaja sijaitsee Kuala Lumpurissa, jollei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä. 4. Järjestön päämajan on aina sijaittava jäsenmaan alueella. 4 artikla Jäsenyys järjestössä 1. Järjestössä on kaksi jäsenmaaryhmää, nimittäin: a) viejäjäsenmaat; ja b) tuojajäsenmaat. 2. Neuvosto määrä perusteet, jotka koskevat jäsenmaan tämän artiklan 1 kohdan mukaisen jäsenmaaryhmän muutosta ottaen kokonaisuudessaan huomioon 24 ja 27 artiklan määräykset. Edellytykset täyttävä jäsenmaa voi vaihtaa jäsenmaaryhmäänsä, mikäli neuvosto määräenemmistöllä sen hyväksyy. 3. Jokainen sopimuspuoli muodostaa yhden järjestön jäsenistä. 5 artikla Hallitustenvälisten järjestöjen jäsenyys 1. Tässä sopimuksessa viittausten "hallitukseen" tai "hallituksiin" katsotaan sisältävän myös viittauksen Euroopan yhteisöön ja kaikkiin hallitustenvälisiin järjestöihin, joille kuuluu kansainvälisten sopimusten, erityisesti perushyödykesopimusten neuvottelemiseen, tekemiseen ja soveltamiseen liittyviä velvoitteita. Tämän mukaisesti kaikkien tähän sopimukseen sisältyvien allekirjoittamista, ratifioimista tai hyväksymistä taikka väliaikaista soveltamista koskevaa ilmoitusta tai liittymistä koskevien viittausten katsotaan tällaisten hallitustenvälisten järjestöjen osalta tarkoittavan kyseisten järjestöjen toimittamaa allekirjoittamista, ratifioimista tai hyväksymistä taikka ilmoitusta väliaikaisesta soveltamisesta tai liittymistä. 2. Hallitustenvälisten järjestöjen toimialaan kuuluvista asioista äänestettäessä ne käyttävät äänioikeuttaan äänimäärällä, joka on yhtä suuri kuin 14 artiklan mukaisesti niiden jäsenmaille annettu kokonaisäänimäärä. Tällaisessa tapauksessa hallitustenvälisen järjestön jäsenvaltiot eivät käytä yksittäistä äänioikeuttaan. IV LUKU KANSAINVÄLINEN LUONNONKUMINEUVOSTO 6 artikla Kansainvälisen luonnonkumineuvoston koostumus 1. Järjestön ylin toimielin on Kansainvälinen luonnonkumineuvosto, johon kuuluvat järjestön kaikki jäsenmaat. 2. Jokaista jäsenmaata edustaa neuvostossa yksi edustaja. Jäsenmaa voi nimetä varaedustajia ja asiantuntijoita osallistumaan neuvoston istuntoihin. 3. Varaedustaja valtuutetaan toimimaan ja äänestämään edustajan puolesta viimeksi mainitun poissaollessa tai erityisissä olosuhteissa. 7 artikla Neuvoston valtuudet ja tehtävät 1. Neuvosto käyttää kaikkia niitä valtuuksia ja suorittaa itse tai huolehtii kaikkien niiden tehtävien suorittamisesta, jotka ovat tarpeen tämän sopimuksen määräysten toteuttamiseksi, mutta sillä ei ole valtuuksia eikä jäsenmaiden voida katsoa valtuuttaneen sitä sitoutumaan velvoitteisiin, jotka eivät kuulu tämän sopimuksen alaan. Erityisesti siltä puuttuvat lainanottovaltuudet, rajoittamatta kuitenkaan 41 artiklan soveltamista, eikä se voi tehdä luonnonkumia koskevaa kauppasopimusta, lukuun ottamatta mitä 30 artiklan 5 kohdassa erityisesti määrätään. Käyttäessään sopimuksentekovaltuuksiaan neuvoston tulee varmistaa, että 48 artiklan 4 kohdassa olevat ehdot saatetaan kirjallisella ilmoituksella tällaisten sopimusten toisten osapuolten tietoon, kuitenkin niin, ettei tämän laiminlyöminen sinänsä tee tällaisia sopimuksia pätemättömiksi eikä sitä voida katsoa jäsenmaiden kyseisestä vastuunrajoituksesta luopumiseksi. 2. Neuvosto hyväksyy määräenemmistöllä tämän sopimuksen määräysten toteuttamiseksi tarpeelliset, sopimuksen kanssa sopusoinnussa olevat säännöt ja ohjeet. Näitä ovat neuvoston omat sekä 18 artiklassa tarkoitettujen komiteoiden ohjesäännöt, puskurivaraston hallintoa ja toimintaa koskevat säännöt sekä järjestön taloutta ja henkilökuntaa koskevat säännöt. Neuvosto voi ohjesäännöissään määrätä sellaisesta menettelystä, että se voi päättää tietyistä kysymyksistä kokoontumatta. 3. Tämän artiklan 2 kohdan soveltamista varten neuvosto tarkistaa vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen perusteella hyväksytyt säännöt ja ohjeet ensimmäisessä istunnossaan tämän sopimuksen tultua voimaan ja päättää niiden hyväksymisestä tarpeellisiksi katsomine muutoksineen. Ennen tällaista hyväksymistä sovelletaan vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen mukaisia sääntöjä ja ohjeita. 4. Neuvosto pitää tähän sopimukseen perustuvien tehtävien suorittamiseksi tarvittavaa pöytäkirjaa. 5. Neuvosto julkaisee vuosikertomuksen järjestön toiminnasta sekä muita tarpeellisiksi katsomiaan tietoja. 8 artikla Valtuuksien luovuttaminen 1. Neuvosto voi määräenemmistöllä delegoida mille tahansa 18 artiklan nojalla perustetulle komitealle joitakin tai kaikki neuvoston valtuudet, jotka tämän sopimuksen määräysten mukaisesti eivät vaadi neuvoston määräenemmistöä. Tällaisesta delegoinnista huolimatta neuvosto voi milloin tahansa keskustella ja päättää asiasta, joka on siirretty jollekin sen komiteoista. 2. Neuvosto voi määräenemmistöllä peruuttaa komitealle delegoidut valtuudet. 9 artikla Yhteistyö muiden järjestöjen kanssa 1. Neuvosto voi ryhtyä kaikkiin tarpeellisiin toimenpiteisiin neuvottelujen tai yhteistyön järjestämiseksi Yhdistyneiden Kansakuntien, sen toimielinten ja erityisjärjestöjen kanssa samoin kuin tarpeen mukaan muidenkin hallitustenvälisten järjestöjen kanssa. 2. Neuvosto voi myös tehdä järjestelyjä pitääkseen yllä yhteyksiä asiaankuuluviin kansainvälisiin ei-hallitustenvälisiin järjestöihin. 10 artikla Huomioitsijoiden osallistuminen Neuvosto voi kutsua järjestöön kuulumattomien valtioiden hallituksia tai 9 artiklassa mainittuja järjestöjä seuraamaan huomioitsijoina mitä tahansa neuvoston tai 18 artiklan nojalla perustetun komitean istuntoa. 11 artikla Puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja 1. Neuvosto valitsee jokaiseksi vuodeksi puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan. 2. Puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja valitaan siten, että toinen valitaan viejäjäsenmaiden edustajien keskuudesta ja toinen tuojajäsenmaiden edustajien keskuudesta. Nämä toimet vaihtuvat joka vuosi jäsenmaaryhmien kesken, kuitenkin niin, että tämä ei poikkeuksellisissa olosuhteissa estä toisen tai molempien uudelleenvalintaa neuvoston määräenemmistöpäätöksellä. 3. Puheenjohtajan väliaikaisesti poissaollessa hänen sijaisenaan toimii varapuheenjohtaja. Sekä puheenjohtajan että varapuheenjohtajan ollessa väliaikaisesti poissa tai toisen tai molempien ollessa pysyvästi estyneenä, voi neuvosto valita uudet toimihenkilöt tilanteesta riippuen viejäjäsenmaiden edustajien ja/tai tuojajäsenmaiden edustajien keskuudesta tarpeen mukaan väliaikaisesti tai pysyvästi. 4. Puheenjohtaja tai muu toimihenkilö, joka johtaa puhetta neuvoston kokouksessa, ei saa äänestää siinä kokouksessa. Hänen edustamansa jäsenmaan äänioikeutta voidaan kuitenkin käyttää 6 artiklan 3 kohdan tai 15 artiklan 2 ja 3 kohdan määräysten mukaisesti. 12 artikla Toimitusjohtaja, varatoimitusjohtaja, puskurivaraston johtaja ja muu henkilökunta 1. Neuvosto nimittää määräenemmistöllä toimitusjohtajan, varatoimitusjohtajan ja puskurivaraston johtajan. 2. Neuvosto päättää määräenemmistöllä toimitusjohtajan, varatoimitusjohtajan ja puskurivaraston johtajan työsuhteen ehdoista. 3. Toimitusjohtaja on järjestön ylin hallinnollinen virkamies ja vastaa neuvostolle tämän sopimuksen hallinnosta ja toiminnasta tämän sopimuksen määräysten ja neuvoston päätösten mukaisesti. 4. Varatoimitusjohtaja on aina vastuussa toimitusjohtajalle. Varatoimitusjohtaja toimii toimitusjohtajana, jos tämä ei jostain syystä kykene hoitamaan tehtäviään tai jos toimitusjohtajan virka on tilapäisesti täyttämättä, missä tapauksessa varatoimitusjohtaja on suoraan vastuussa neuvostolle tämän sopimuksen hallinnosta ja toiminnasta. Varatoimitusjohtaja on mukana kaikissa tätä sopimusta koskevissa asioissa. 5. Puskurivaraston johtaja on vastuussa toimitusjohtajalle ja neuvostolle tämän sopimuksen perusteella hänelle kuuluvista tehtävistä sekä kaikista neuvoston mahdollisesti määräämistä lisätehtävistä. Puskurivaraston johtaja on vastuussa puskurivaraston päivittäisestä toiminnasta ja hänen on tiedotettava toimitusjohtajalle puskurivaraston yleisestä toiminnasta, jotta toimitusjohtaja voi varmistua toiminnan tehokkuudesta tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. 6. Toimitusjohtaja nimittää henkilökunnan neuvoston vahvistamien ohjeiden mukaisesti. Henkilökunta on vastuussa toimitusjohtajalle. 7. Toimitusjohtajalla ja henkilökunnalla, varatoimitusjohtaja ja puskurivaraston johtaja mukaan lukien, ei saa olla omia taloudellisia etuja valvottavanaan kumiteollisuudessa, kumikaupassa tai niihin liittyvissä kaupallisissa toiminnoissa. 8. Toimitusjohtaja, varatoimitusjohtaja, puskurivaraston johtaja tai muu henkilökunta ei saa pyytää tai vastaanottaa tehtäviensä suorittamisessa ohjeita miltään jäsenmaalta eikä miltään muulta neuvoston tai 18 artiklan nojalla perustetun komitean ulkopuoliselta taholta. Heidän on pidättäydyttävä kaikista sellaisista toimenpiteistä, jotka saattaisivat vaikuttaa heidän asemaansa yksinomaan neuvostolle vastuussa olevina kansainvälisinä virkamiehinä. Jokainen jäsenmaa kunnioittaa toimitusjohtajan, varatoimitusjohtajan, puskurivaraston johtajan ja muun henkilökunnan velvollisuuksien puhtaasti kansainvälistä luonnetta eikä pyri vaikuttamaan heihin heidän tehtäviensä suorittamisessa. 13 artikla Istunnot 1. Neuvosto pitää yleensä yhden sääntömääräisen istunnon puolivuosittain. 2. Tässä sopimuksessa nimenomaisesti luetelluissa olosuhteissa pidettävien istuntojen lisäksi neuvosto kokoontuu myös ylimääräisiin istuntoihin niin päättäessään tai milloin kokoontumista pyytää: a) neuvoston puheenjohtaja; b) toimitusjohtaja; c) viejäjäsenmaiden enemmistö; d) tuojajäsenmaiden enemmistö; e) yksi tai useampi vähintään 200:aa ääntä edustava viejäjäsenmaa; tai f) yksi tai useampi vähintään 200:aa ääntä edustava tuojajäsenmaa. 3. Istunnot pidetään järjestön päämajassa, ellei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä. Jos neuvosto jonkin jäsenmaan kutsusta kokoontuu muualla kuin järjestön päämajassa, kyseinen jäsenmaa maksaa neuvostolle tästä aiheutuvat lisäkustannukset. 4. Neuvoston puheenjohtajan kanssa neuvoteltuaan toimitusjohtaja ilmoittaa kaikista istunnoista sekä niiden esityslistoista jäsenmaille vähintään 30 päivää ennen istuntoa, lukuun ottamatta hätätapauksia, jolloin ilmoitus on annettava vähintään 10 päivää ennen istuntoa. 14 artikla Äänijakauma 1. Viejäjäsenmailla on yhteensä 1 000 ääntä ja tuojajäsenmailla yhteensä 1 000 ääntä. 2. Jokaisella viejäjäsenmaalla on 1 000 äänestä yksi perusääni, lukuun ottamatta viejäjäsenmaata, jonka nettovienti on vähemmän kuin 10 000 tonnia vuodessa, jossa tapauksessa perusääntä ei ole. Loput äänistä jaetaan viejäjäsenmaiden kesken mahdollisimman tarkoin suhteessa kunkin maan luonnonkumin nettoviennin määrään sen viiden kalenterivuoden ajanjakson aikana, joka alkaa kuusi kalenterivuotta ennen äänten jakoa. 3. Tuojajäsenmaiden äänet jaetaan näiden kesken mahdollisimman tarkoin suhteessa niiden keskimääräiseen luonnonkumin nettotuontiin kolmen kalenterivuoden ajanjakson aikana, joka alkaa neljä kalenterivuotta ennen äänten jakoa, kuitenkin siten, että jokainen tuojajäsenmaa saa yhden äänen, vaikkei sen suhteellinen osuus nettotuonnista muutoin olisikaan riittävän suuri yhteen ääneen oikeuttamiseksi. 4. Neuvosto vahvistaa ensimmäisessä istunnossaan tämän artiklan 2 ja 3 kohtaa, tuojajäsenmaiden maksuosuuksia koskevan 27 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 38 artiklaa varten viejäjäsenmaiden nettoviennistä ja tuojajäsenmaiden nettotuonnista taulukot, jotka tarkistetaan vuosittain tämän artiklan mukaisesti. 5. Ääniä ei saa jakaa osiin. 6. Neuvosto jakaa ensimmäisessä tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen pidettävässä istunnossaan äänet meneillään olevaa vuotta varten. Jako on voimassa seuraavan vuoden ensimmäiseen sääntömääräiseen istuntoon asti lukuun ottamatta mitä tämän artiklan 7 kappaleessa on määrätty. Tämän jälkeen neuvosto jakaa äänet jokaiselle vuodelle vuoden ensimmäisen sääntömääräisen istunnon alussa. Tämä jako on voimassa aina seuraavan vuoden ensimmäiseen sääntömääräiseen istuntoon saakka lukuun ottamatta mitä tämän artiklan 7 kohdassa on määrätty. 7. Mikäli järjestön jäsenistössä tapahtuu muutoksia tai jonkin jäsenmaan äänioikeus peruutetaan tai palautetaan tämän sopimuksen määräyksen nojalla, neuvosto jakaa äänet uudelleen kyseisen jäsenmaaryhmän tai kyseisten jäsenmaaryhmien sisällä tämän artiklan määräysten mukaisesti. 8. Siinä tapauksessa, että jäsenmaa 65 artiklan mukaisesti erotetaan järjestöstä tai 64 tai 63 artiklan mukaisesti eroaa järjestöstä, jompaan kumpaan jäsenmaaryhmään siten että edelleen kuuluvien jäsenmaiden kaupan yhteisosuus vähenee alle 80 prosentin, neuvosto kokoontuu päättämään tämän sopimuksen ehdoista ja tulevaisuudesta, erityisesti tarpeesta pitää yllä tehokasta puskurivarastotoimintaa aiheuttamatta kohtuutonta taloudellista rasitetta jäljellä oleville jäsenmaille. 15 artikla Äänestysmenettely 1. Jokainen jäsenmaa on oikeutettu äänestämään sille neuvostossa kuuluvalla äänimäärällä eikä sillä ole oikeutta jakaa ääniään. 2. Ilmoittamalla kirjallisesti neuvoston puheenjohtajalle viejäjäsenmaa voi valtuuttaa toisen viejäjäsenmaan ja tuojajäsenmaa voi valtuuttaa toisen tuojajäsenmaan valvomaan etujaan ja käyttämään äänioikeuttaan missä tahansa neuvoston istunnossa tai kokouksessa. 3. Jäsenmaan, jonka toinen jäsenmaa on valtuuttanut äänestämään puolestaan, on äänestettävä valtuutuksen määräämällä tavalla. 4. Pidättäytyessään äänestyksestä jäsenmaan katsotaan olleen äänestämättä. Jäsenmaan, joka on läsnä ja joka ei äänestä, katsotaan pidättäytyneen. 16 artikla Päätösvaltaisuus 1. Neuvoston kokousten päätösvaltaisuus edellyttää, että enemmistö viejäjäsenmaista ja enemmistö tuojajäsenmaista on saapuvilla sekä että kyseiset jäsenmaat edustavat vähintään kahta kolmasosaa molempien jäsenmaaryhmien kokonaisäänimäärästä. 2. Jollei neuvosto ole tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti päätösvaltainen kokouspäivänä eikä sitä seuraavana päivänä, neuvoston päätösvaltaisuuteen vaaditaan kolmannesta päivästä lukien viejäjäsenmaiden enemmistön ja tuojajäsenmaiden enemmistön läsnäoloa edellyttäen, että kyseiset jäsenmaat edustavat enemmistöä molempien jäsenmaaryhmien kokonaisäänimäärästä. 3. Edellä 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu valtuutus katsotaan läsnäoloksi. 17 artikla Päätökset 1. Kaikki neuvoston päätökset ja suositukset hyväksytään jaetulla yksinkertaisella ääntenenemmistöllä, ellei tässä sopimuksessa toisin määrätä. 2. Kun jäsenmaa soveltaa 15 artiklan määräyksiä ja sen äänet annetaan neuvoston kokouksessa, katsotaan jäsenmaan olevan läsnä ja äänestävän tämän artiklan 1 kohdan tarkoituksessa. 18 artikla Komiteoiden perustaminen 1. Seuraavat vuoden 1979 kansainvälisellä luonnonkumisopimuksella perustetut komiteat jatkavat toimintaansa: a) Hallinnollinen komitea; b) Puskurivarastotoimintakomitea; c) Tilastokomitea; ja d) Muiden toimenpiteiden komitea. Neuvosto voi määräenemmistöllä perustaa myös muita komiteoita. 2. Jokainen komitea on vastuussa neuvostolle. Neuvosto päättää määräenemmistöllä kunkin komitean jäsenyydestä ja toimintaohjeista. 19 artikla Asiantuntijalautakunta 1. Neuvosto voi perustaa viejäjäsenmaiden ja tuojajäsenmaiden kumiteollisuuden ja -kaupan asiantuntijoista koostuvan asiantuntijalautakunnan. 2. Lautakunta on neuvoston ja sen komiteoiden käytettävissä antamassa neuvoja ja apua erityisesti puskurivaraston toimintaa ja 43 artiklassa tarkoitettuja muita toimenpiteitä koskevissa asioissa. 3. Neuvosto päättää lautakunnan jäsenyydestä, toiminnasta ja hallinnollisista järjestelyistä. V LUKU ERIOIKEUDET JA -VAPAUDET 20 artikla Erioikeudet ja -vapaudet 1. Järjestö on oikeushenkilö, joka on erityisesti kelpoinen tekemään sopimuksia, hankkimaan ja hallitsemaan kiinteää ja irtainta omaisuutta sekä ajamaan kannetta, ottaen kuitenkin huomioon 48 artiklan 4 kohdan määräykset. 2. Järjestön, sen toimitusjohtajan, varatoimitusjohtajan, puskurivaraston johtajan sekä muun henkilökunnan ja asiantuntijoiden sekä jäsenmaiden valtuuskuntien asemaa, erioikeuksia ja -vapauksia, hallinnoidaan edelleen isäntämaan hallituksen ja järjestön välisen 10 päivänä kesäkuuta 1987 tehdyn päämajaa koskevan sopimuksen ja sellaisten tarkennusten mukaisesti, jotka voivat olla tarpeen tämän sopimuksen moitteettoman toiminnan kannalta. 3. Jos järjestön päämaja siirretään toiseen maahan, tulee tämän maan hallituksen tehdä mahdollisimman pian järjestön kanssa päämajaa koskeva sopimus, jonka neuvosto hyväksyy. 4. Kunnes päämajaa koskeva sopimus on tehty tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti, järjestö pyytää isäntävaltiota myöntämään maan lakien mahdollistamassa laajuudessa verottomuuden järjestön työntekijöilleen maksamille palkoille ja korvauksille sekä järjestön varoille, tuloille ja muulle omaisuudelle. 5. Järjestö voi myös tehdä yhden tai useamman hallituksen kanssa tämän sopimuksen asianmukaisen toimimisen kannalta tarpeellisia erioikeuksia ja -vapauksia koskevia sopimuksia, jotka neuvoston tulee hyväksyä. 6. Päämajaa koskeva sopimus on riippumaton tästä sopimuksesta. Sen voimassaolo lakkaa kuitenkin: a) isäntävaltion ja järjestön välisellä sopimuksella; b) siinä tapauksessa, että järjestön päämaja siirretään pois isäntävaltion alueelta; tai c) siinä tapauksessa, että järjestö lakkaa olemasta. VI LUKU TILIT JA NIIDEN TARKASTAMINEN 21 artikla Varainhoitotilit 1. Tämän sopimuksen toimintaa ja hallintoa varten perustetaan kaksi tiliä: a) puskurivarastotili; ja b) hallinnollinen tili. 2. Kaikki seuraavat puskurivaraston perustamisesta, toiminnasta ja ylläpidosta aiheutuvat tulot ja menot viedään puskurivarastotilille: jäsenmaiden 27 artiklan mukaiset maksuosuudet, puskurivarastomyynneistä saatavat tulot ja puskurivaraston hankinnoista aiheutuvat menot; puskurivarastotilillä olevien talletusten korot; sekä hankinta- ja myyntikomissioihin, varastointiin, kuljetukseen ja käsittelyyn, ylläpitoon ja kierrättämiseen sekä vakuutuksiin liittyvät kustannukset. Neuvosto voi kuitenkin määräenemmistöllä määrätä muitakin puskurivarastoa koskeviin liiketoimiin tai toimintoihin liittyviä tuloja tai menoja vietäviksi puskurivarastotilille. 3. Kaikki muut tämän sopimuksen toimintaan liittyvät tulot ja menot viedään hallinnolliselle tilille. Normaalisti nämä menot katetaan jäsenmaiden 24 artiklan mukaan vahvistetuilla maksuosuuksilla. 4. Järjestö ei ole vastuussa kuluista, jotka aiheutuvat valtuuskuntien tai huomioitsijoiden osallistumisesta neuvoston tai 18 artiklan nojalla perustettujen komiteoiden toimintaan. 22 artikla Maksutapa Maksut hallinnolliselle ja puskurivarastotilille suoritetaan vapaasti käytettävinä valuuttoina tai tärkeimmillä valuuttamarkkinoilla vapaasti käytettäviksi valuutoiksi vaihdettavina valuuttoina, jotka on vapautettu valuuttarajoituksista. 23 artikla Tilintarkastus 1. Neuvosto nimittää kullekin varainhoitovuodelle tilintarkastajat tiliensä tarkastusta varten. 2. Jäsenmaille on esitettävä erillinen tilintarkastuskertomus hallinnollisesta tilistä mahdollisimman pian, kuitenkin viimeistään neljän kuukauden kuluessa kunkin varainhoitovuoden päättymisestä. Erillistä tilintarkastuskertomusta puskurivarastotilistä ei tule esittää jäsenmaille ennen kuin 60 päivää on kulunut kunkin varainhoitovuoden päättymisestä, mutta se on esitettävä kuitenkin viimeistään neljän kuukauden kuluessa siitä. Hallinnollisen ja puskurivarastotilin tilintarkastuskertomukset esitetään neuvoston hyväksyttäviksi seuraavassa sopivassa sääntömääräisessä istunnossa. Tämän jälkeen on julkaistava yhteenveto tarkistetuista tileistä ja taseesta. VII LUKU HALLINNOLLINEN TILI 24 artikla Hallinnollisen talousarvion hyväksyminen ja maksuosuuksien vahvistaminen 1. Tämän sopimuksen tultua voimaan neuvosto hyväksyy ensimmäisessä istunnossaan hallinnollisen talousarvion sopimuksen voimaantulopäivän ja ensimmäisen varainhoitovuoden päättymisen väliseksi ajaksi. Tämän jälkeen neuvosto hyväksyy kunkin seuraavan varainhoitovuoden hallinnollisen talousarvion edellisen varainhoitovuoden jälkimmäisellä vuosipuoliskolla. Neuvosto vahvistaa kunkin jäsenmaan maksuosuuden tähän talousarvioon tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti. 2. Jokaisen jäsenmaan maksuosuus kunkin varainhoitovuoden hallinnollista talousarviota varten määräytyy siinä suhteessa, mikä on jäsenmaan äänimäärä kaikkien jäsenmaiden kokonaisäänimäärästä laskettuna kyseisen varainhoitovuoden hallinnollisen talousarvion hyväksymisen ajankohtana. Maksuosuuksia määrättäessä lasketaan jokaisen jäsenmaan äänet ottamatta huomioon jonkin jäsenmaan äänioikeuden peruuttamista taikka siitä johtunutta äänten uudelleenjakamista. 3. Tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen järjestöön liittyvän hallituksen ensimmäisen maksuosuuden hallinnolliseen talousarvioon vahvistaa neuvosto tuon jäsenmaan saaman äänimäärän perusteella ja kyseisestä varainhoitovuodesta jäljellä olevan ajan pituuden mukaan. Muille jäsenmaille kyseistä varainhoitovuotta varten vahvistettuja osuuksia ei kuitenkaan tule muuttaa. 25 artikla Maksuosuuksien suorittaminen hallinnolliseen talousarvioon 1. Maksuosuudet ensimmäistä hallinnollista talousarviota varten erääntyvät maksettaviksi neuvoston ensimmäisessä istunnossaan päättämänä päivänä. Maksuosuudet seuraavia hallinnollisia talousarvioita varten erääntyvät maksettaviksi kunkin varainhoitovuoden helmikuun 28 päivään mennessä. Tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen jäseneksi liittyneen valtion ensimmäinen maksuosuus, 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti vahvistettuna, erääntyy kyseisen varainhoitovuoden osalta maksettavaksi 60 päivää jäseneksi tulon jälkeen. 2. Jos jäsenmaa ei ole suorittanut täyttä maksuosuuttaan hallinnollista talousarviota varten kahden kuukauden kuluessa siitä, kun makusosuus tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti on erääntynyt maksettavaksi, toimitusjohtajan on pyydettävä jäsenmaata suorittamaan maksunsa mahdollisimman pian. Jos jäsenmaa ei ole suorittanut maksuosuuttaan kahden kuukauden kuluessa toimitusjohtajan esittämästä pyynnöstä, peruutetaan jäsenmaalta äänioikeus järjestössä, ellei neuvosto toisin päätä. Jos jäsenmaa ei edelleenkään ole suorittanut maksuosuuttaan neljän kuukauden kuluessa toimitusjohtajan esittämästä pyynnöstä, neuvosto peruuttaa jäsenmaalta kaikki sen tämän sopimuksen mukaiset oikeudet, ellei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä. 3. Myöhässä saatujen maksuosuuksien osalta neuvosto perii sakkokorkoa isäntämaan korkeimman korkokannan mukaan maksuosuuden erääntymispäivästä lukien. Neuvosto voi jäsenmaan pyynnöstä luopua tällaisesta sakkokorosta kyseisen varainhoitovuoden 31 päivään maaliskuuta saakka, jos sisäisten lakiensa ja asetustensa vuoksi kyseinen jäsenmaa ei pysty maksamaan maksuosuuttaan hallinnollista talousarviota varten eräpäivään mennessä tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti. 4. Jäsenmaa, jonka äänioikeus on peruutettuna tämän artiklan 2 kohdan nojalla, on kuitenkin edelleen vastuussa maksuosuutensa ja kaikkien muiden tämän sopimuksen mukaisten taloudellisten velvoitteidensa suorittamisesta. VIII LUKU PUSKURIVARASTO 26 artikla Puskurivaraston koko Tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi perustetaan kansainvälinen puskurivarasto. Puskurivaraston kokonaiskapasiteetti on 550 000 tonnia vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen perusteella pidettävät varastot mukaan lukien. Puskurivarasto on tässä sopimuksessa ainoa väline, jolla vaikutetaan markkinoihin hintojen vakauttamiseksi. Puskurivarasto käsittää: a) normaalin puskurivaraston, jonka kapasiteetti on 400 000 tonnia; ja b) varapuskurivaraston, jonka kapasiteetti on 150 000 tonnia. 27 artikla Puskurivaraston rahoittaminen 1. Jäsenmaat sitoutuvat rahoittamaan 26 artiklan mukaisesti perustetun 550 000 tonnin suuruisen kansainvälisen puskurivaraston kokonaiskustannukset siten, että tämän sopimuksen jäsenmaiksi tulleiden vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen jäsenmaiden osuudet vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen puskurivarastotilistä siirretään kunkin jäsenmaan luvalla tämän sopimuksen puskurivarastotilille noudattaen järjestelyjä, jotka on määritetty vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen 40 artiklan 3 kohdan määräysten mukaan. 2. Sekä normaalin puskurivaraston että varapuskurivaraston rahoitus jaetaan tasan viejä- ja tuojajäsenmaiden ryhmään kuuluvien jäsenmaiden kesken. Jäsenmaiden maksuosuudet puskurivarastotilille suhteutetaan niiden ääniosuuksiin neuvostossa, lukuun ottamatta mitä tämän artiklan 3 ja 4 kohdassa on määrätty. 3. Jokainen tuojajäsenmaa, jonka osuus kokonaisnettotuonnista neuvoston 14 artiklan 4 kohdan mukaisesti laatiman taulukon mukaan on 0,1 prosenttia tai vähemmän, maksaa osuutenaan puskurivarastotilille seuraavasti: a) Jos jäsenmaan osuus kokonaisnettotuonnista on 0,1 prosenttia tai vähemmän, mutta kuitenkin yli 0,05 prosenttia, sen suoritettava maksuosuus määräytyy maan todellisen kokonaisnettotuontiosuuden perusteella; b) Jos jäsenmaan osuus kokonaisnettotuonnista on 0,05 prosenttia tai vähemmän, se suorittaa maksuosuutenaan määrän, joka määrätään kokonaisnettotuonnista lasketun 0,05 prosentin osuuden perusteella. 4. Tämän sopimuksen ollessa joko 61 artiklan 2 kohdan tai 4 kohdan b alakohdan mukaisesti väliaikaisesti voimassa, minkään viejä- tai tuojajäsenmaan taloudelliset maksusitoumukset puskurivarastotilille eivät saa yhteensä ylittää asianomaisen jäsenmaan maksuosuutta laskettuna sen äänimäärän perusteella, joka vastaa neuvoston 14 artiklan 4 kohdan mukaisesti laatimissa taulukoissa esitettyjä prosenttiosuuksia siitä 275 000 tonnin kokonaismäärästä, joka kuuluu erikseen sekä viejä- että tuojajäsenmaiden ryhmään kuuluville jäsenmaille. Jäsenmaiden taloudelliset velvoitteet jaetaan tämän sopimuksen väliaikaisen voimassaolon aikana tasan viejä- ja tuojajäsenmaiden ryhmien kesken. Milloin toisen ryhmän maksusitoumusten yhteismäärä on suurempi kuin toisen, on tämä suurempi yhteismäärä saatettava pienemmän yhteismäärän tasalle siten, että kunkin jäsenmaan äänimäärää tässä yhteismäärässä vähennetään niiden äänimääräosuuksien mukaisessa suhteessa, joka saadaan neuvoston 14 artiklan 4 kohdan nojalla laatiman taulukon perusteella. Tämän kappaleen ja 28 artiklan 1 kohdan määräyksistä huolimatta jäsenmaan maksuosuus ei saa olla enemmän kuin 125 prosenttia siitä kokonaismaksuosuuden määrästä, joka on laskettu perustuen jäsenmaan osuuteen tämän sopimuksen A ja B liitteestä ilmenevästä maailmankaupasta. 5. Suuruudeltaan 550 000 tonnin normaalipuskurivaraston ja varapuskurivaraston kokonaiskustannukset rahoitetaan jäsenmaiden maksuosuuksilla, jotka maksetaan puskurivarastotilille käteisenä. Jäsenmaiden asianomaiset laitokset voivat maksaa nämä maksuosuudet, mikäli se on tarkoituksenmukaista. 6. Suuruudeltaan 550 000 tonnin kansainvälisen puskurivaraston kokonaiskustannukset maksetaan puskurivarastotililtä. Näihin kustannuksiin luetaan kaikki kustannukset, jotka syntyvät 550 000 tonnin puskurivaraston hankkimisesta ja toiminnasta. Elleivät tämän sopimuksen C liitteessä esitetyt arvioidut kustannukset riitä kattamaan puskurivaraston hankkimisen ja toiminnan kokonaiskustannuksia, neuvosto kokoontuu ja suorittaa tarvittavat järjestelyt näiden kustannusten kattamista varten vaadittavien maksuosuuksien kantamiseksi prosentuaalisen äänimäärän mukaisesti. 28 artikla Maksuosuuksien suorittaminen puskurivarastotilille 1. Puskurivarastotilille käteisenä maksettava alkupääoma on 70 miljoonaa Malesian ringgitiä vastaava määrä. Tämä määrä, joka on puskurivarastotoimintoja varten varattu käyttöpääoma, jaetaan kaikkien jäsenmaiden kesken niiden prosentuaalisen äänimäärän mukaisesti ottaen huomioon 27 artiklan 3 kohta, ja se erääntyy maksettavaksi 60 päivän kuluessa ensimmäisestä tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen pidettävästä neuvoston istunnosta. Jäsenmaan ensimmäinen tämän artiklan mukaan erääntyvä maksuosuus voidaan jäsenmaan suostumuksella suorittaa kokonaan tai osittain siirtämällä jäsenmaan osuus vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen puskurivarastotilillä pidettävästä käteisestä rahasta. 2. Toimitusjohtaja voi milloin tahansa, riippumatta tämän artiklan 1 kohdan mukaisista järjestelyistä, vaatia maksuosuuksia edellyttäen, että puskurivaraston johtaja on vahvistanut, että varoja voidaan tarvita puskurivarastotilille seuraavien neljän kuukauden kuluessa. 3. Kun maksuosuutta vaaditaan, se erääntyy jäsenmaan maksettavaksi 60 päivän kuluessa ilmoituspäivästä lukien. Jos yksi tai useampi jäsenmaa, jolla on 200 ääntä neuvostossa, niin vaatii, neuvosto kokoontuu erityisistuntoon ja voi muuttaa tai hylätä maksuvaatimuksen, joka perustuu arvioon puskurivarastotoimintojen tukemiseen tarvittavista varoista seuraavan neljän kuukauden aikana. Jollei neuvosto saavuta asiassa päätöstä, maksuosuudet erääntyvät jäsenmaiden maksettaviksi toimitusjohtajan ilmoituksen mukaisesti. 4. Normaalia ja varapuskurivarastoa varten vaaditut maksuosuudet arvioidaan sen alemman laukaisuhinnan mukaan, joka on voimassa maksuvaatimusta tehtäessä. 5. Varapuskurivarastoa varten vaadittuja maksuosuuksia käsitellään seuraavasti: a) 31 artiklassa määrätyn 300 000 tonnin tarkastelun yhteydessä neuvosto hoitaa kaikki taloudelliset ja muut järjestelyt, jotka voivat olla tarpeen varapuskurivaraston pikaiseksi käyttöönotoksi, mukaan lukien tarvittavat maksuvaatimukset; b) jos neuvosto päättää määräenemmistöllä 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti ottaa varapuskurivaraston käyttöön, sen on varmistettava, että: i) kaikki jäsenmaat ovat suorittaneet kaikki omien puskurivarasto-osuuksiensa rahoittamiseksi tarvittavat järjestelyt; ja ii) varapuskurivarasto on otettu avuksi ja on täydellisesti valmisteltu 30 artiklan ehtojen mukaista toimintaa varten. 29 artikla Hinta-asteikko 1. Puskurivaraston toimintaa varten määritellään: a) viitehinta; b) alempi väliintulohinta; c) ylempi väliintulohinta; d) alempi laukaisuhinta; e) ylempi laukaisuhinta; f) alempi indikatiivinen hinta; ja g) ylempi indikatiivinen hinta. 2. Tämän sopimuksen tullessa voimaan viitehinnaksi määritetään 28 päivänä joulukuuta 1995 sovellettava viitehinta. 3. Ylempi väliintulohinta ja alempi väliintulohinta lasketaan lisäämällä viitehintaan tai vastaavasti vähentämällä viitehinnasta 15 prosenttia, ellei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä. 4. Ylempi laukaisuhinta ja alempi laukaisuhinta lasketaan lisäämällä viitehintaan tai vastaavasti vähentämällä viitehinnasta 20 prosenttia, ellei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä. 5. Tämän artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti lasketut hinnat pyöristetään lähimpään senttiin. 6. Tämän sopimuksen tullessa voimaan alemmaksi ja ylemmäksi indikatiiviseksi hinnaksi määritetään aluksi 157 ja vastaavasti 270 Malesian/Singaporen senttiä kilogrammalta. 30 artikla Puskurivaraston toiminta 1. Jos 32 artiklassa määritetty markkinaosoitinhinta on suhteessa 29 artiklassa annettuun tai myöhemmin 31 ja 39 artiklan määräysten mukaisesti muutettuun hinta-asteikkoon: a) sama tai korkeampi kuin ylempi laukaisuhinta, puskurivaraston johtaja puolustaa ylempää laukaisuhintaa tarjoamalla luonnonkumia myytäväksi, kunnes markkinaosoitinhinta laskee ylempää laukaisuhintaa alhaisemmaksi; b) korkeampi kuin ylempi väliintulohinta, puskurivaraston johtaja voi myydä luonnonkumia puolustaakseen ylempää laukaisuhintaa; c) sama kuin ylempi tai alempi väliintulohinta tai niiden välillä, puskurivaraston johtaja ei saa ostaa eikä myydä luonnonkumia, paitsi täyttääkseen kierrätystä koskevat 35 artiklan mukaiset velvollisuutensa; d) alhaisempi kuin alempi väliintulohinta, puskurivaraston johtaja voi ostaa luonnonkumia puolustaakseen alempaa laukaisuhintaa; e) sama tai alhaisempi kuin alempi laukaisuhinta, puskurivaraston johtaja puolustaa alempaa laukaisuhintaa tekemällä luonnonkumin ostotarjouksia, kunnes markkinaosoitinhinta ylittää alemman laukaisuhinnan. 2. Kun puskurivaraston myynnit tai ostot saavuttavat 400 000 tonnin tason, neuvosto päättää määräenemmistöllä varapuskurivaraston toiminnan mahdollisesta aloittamisesta joko: a) alemmalla tai ylemmällä laukaisuhinnalla; tai b) alemman laukaisuhinnan ja alemman indikatiivisen hinnan tai ylemmän laukaisuhinnan ja ylemmän indikatiivisen hinnan välisellä hinnalla. 3. Ellei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti, puskurivaraston johtaja käyttää varapuskurivarastoa puolustaakseen alempaa indikatiivista hintaa siten, että ottaa varapuskurivaraston käyttöön, kun markkinaosoitinhinta on 2 Malesian/Singaporen senttiä kilogrammalta korkeampi kuin alempi indikatiivinen hinta, ja puolustaakseen ylempää indikatiivista hintaa siten, että ottaa varapuskurivaraston käyttöön, kun markkinaosoitinhinta on 2 Malesian/Singaporen senttiä kilogrammalta alempi kuin ylempi indikatiivinen hinta. 4. Puskurivaraston, joka käsittää sekä normaalin puskurivaraston että varapuskurivaraston, tarjoamia kaikkia mahdollisuuksia käytetään täysimääräisesti hyväksi sen varmistamiseksi, ettei markkinaosoitinhinta laske alemman indikatiivisen hinnan alapuolelle tai nouse ylemmän indikatiivisen hinnan yläpuolelle. 5. Puskurivaraston johtajan ostot ja myynnit tehdään vakiintuneilla kaupallisilla markkinoilla kulloinkin vallitsevaan hintaan ja kaikki hänen kauppansa tehdään todellisesta, fyysisestä kumista, joka on lastattavissa viimeistään kuukauden kuluessa sen kuukauden päättymisen jälkeen, jona kyseinen lasti ensimmäisen kerran noteerattiin kyseisillä markkinoilla, tai toimitetaan kulutusmarkkinoille sen toimituskuukauden tai niiden toimituskuukausien aikana, jotka tavallisesti vastaavat tällaista lastauskuukautta kyseisillä markkinoilla. Puskurivaraston tehokkaan toiminnan varmistamiseksi neuvosto voi yksimielisesti päättää sallia puskurivaraston johtajan ostaa enintään kahden kuukauden futuureja sillä tiukalla ja ehdottomalla edellytyksellä, että tarjouksia pyydetään maturiteettiin asti. 6. Puskurivaraston toiminnan helpottamiseksi neuvosto perustaa haarakonttoreita ja järjestää muita puskurivaraston johtajan toimiston palveluja tarpeen mukaan kumin vakiintuneille markkinoille ja hyväksytyille varastointipaikoille. 7. Puskurivaraston johtaja laatii kuukausittain katsauksen puskurivaraston toiminnoista ja puskurivarastotilin taloudellisesta tilanteesta. Kunkin kuukauden katsauksen on oltava jäsenmaiden saatavilla kolmenkymmenen päivän kuluessa kuukauden päättymisestä lukien. 8. Puskurivaraston liiketoimia koskevien tietojen tulee sisältää tiedot puskurivarastotoimintojen määristä, hinnoista, laaduista, luokista ja markkinoista sekä aikaansaadusta varaston kierrätyksestä. Puskurivarastotilin taloudellista asemaa koskevien tietojen tulee sisältää tiedot talletusten koroista ja ehdoista, käytetyistä valuutoista sekä muut asiaankuuluvat tiedot 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista asiakohdista. 31 artikla Hinta-asteikon tarkastelu ja muuttaminen A. Viitehinta 1. Kaikenlaisen viitehinnan tarkastelun tai muuttamisen, mukaan lukien puskurivaraston nettomuutoksien seurauksena tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti tapahtuva tarkastelu ja muuttaminen, on perustuttava markkinoiden kehitykseen. Puskurivaraston johtaja laskee juuri ennen neuvoston ensimmäistä tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen pidettävää istuntoa ja sen jälkeen joka 12. kuukausi edellisen kuuden kuukauden osalta päivittäisen markkinaosoitinhinnan keskiarvon ja vertaa tätä arvoa molempiin väliintulohintoihin. Tämä laskentapäivä on vahvistettava vähintään kolme kuukautta aikaisemmin, lukuun ottamatta ensimmäistä tarkastelua, ja sen on oltava neuvoston istuntoa edeltävä päivä. a) Jos kuuden kuukauden päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo on ylemmän tai alemman väliintulohinnan tasolla tai näiden kahden hinnan välillä, viitehintaa ei muuteta. b) Jos kuuden kuukauden päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo on alemman väliintulohinnan alapuolella, viitehintaa alennetaan automaattisesti viisi prosenttia sen tasosta, ja se tulee voimaan seuraavana päivänä. Tavallisesti neuvosto kokoontuisi kyseisenä päivänä tarkkailemaan muutosta. Neuvosto voi tarkastella viitehintaa ja määräenemmistöllä päättää alentaa viitehintaa prosenttimääräisesti enemmän. c) Jos kuuden kuukauden päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo on ylemmän väliintulohinnan yläpuolella, viitehintaa korotetaan automaattisesti viisi prosenttia sen tasosta, ja se tulee voimaan seuraavana päivänä. Tavallisesti neuvosto kokoontuisi kyseisenä päivänä tarkkailemaan muutosta. Neuvosto voi tarkastella viitehintaa ja määräenemmistöllä päättää korottaa viitehintaa prosenttimääräisesti enemmän. d) Neuvoston ensimmäisessä tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen pidettävässä sääntömääräisessä istunnossa kaikki 31 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan nojalla tehtävät muutokset ovat kuitenkin 4 prosenttia. e) Vertailun vuoksi viitehinta ja kuuden kuukauden päivittäinen markkinaosoitinhinta lasketaan kahden desimaalin tarkkuudella. 2. Jos puskurivaraston nettomuutos on 100 000 tonnia viimeisimmän neuvoston sääntömääräisen istunnon jälkeen, toimitusjohtaja kutsuu koolle neuvoston erityisistunnon tilanteen arvioimiseksi. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää ryhtyä asianmukaisiin toimenpiteisiin, joita voivat olla: a) puskurivarastotoimintojen lakkauttaminen; b) puskurivaraston ostojen tai myyntien määrän muuttaminen; ja c) viitehinnan muuttaminen. 3. Jos puskurivarastossa on tehty 300 000 tonnin netto-ostot tai nettomyynnit sen jälkeen, kun hintaa on viimeksi muutettu a) vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen 31 artiklan 3 kohdan mukaisesti, b) tämän kohdan mukaisesti, tai c) tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettuna viimeisimmästä muutoksesta, viitehintaa alennetaan tai vastaavasti korotetaan 3 prosenttia voimassa olevasta tasostaan, ellei neuvosto määräenemmistöllä päätä alentaa tai vastaavasti korottaa sitä prosenttimääräisesti enemmän. 4. Sen estämättä, mitä 29 artiklan 4 kohdassa määrätään, viitehinnan muutos ei saa johtaa siihen, että laukaisuhinta puhkaisee indikatiivisen hinnan. 5. Sen estämättä, mitä 31 artiklan 1 kohdassa ja 31 artiklan 3 kohdassa määrätään, viitehinnan muutos ei saa johtaa siihen, että väliintulohinta poikkeaa tasosta, jolla varapuskurivarasto otetaan käyttöön 30 artiklan 3 kohdan mukaisesti. B. Indikatiiviset hinnat 6. Neuvosto voi määräenemmistöllä muuttaa alempaa ja ylempää indikatiivista hintaa tämän artiklan tässä osassa esitettyjen tarkastelujen yhteydessä. 7. Neuvoston tulee varmistaa, että indikatiivisten hintojen muutokset ovat kehittyvien markkinasuuntausten ja -olosuhteiden mukaisia. Tässä yhteydessä neuvoston on otettava huomioon luonnonkumin hintojen, kulutuksen, tuotannon, tuotantokustannusten ja varastojen yleinen kehitys ja puskurivarastossa olevan luonnonkumin määrä sekä puskurivarastotilin taloudellinen asema. 8. Alemman ja ylemmän indikatiivisen hinnan tarkastelu on suoritettava: a) 24 kuukauden kuluttua viimeisimmästä vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen 31 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesta tarkastelusta tai, jos tämä sopimus tulee voimaan myöhemmin kuin 1 päivänä toukokuuta 1996, ensimmäisessä tämän sopimuksen mukaisessa neuvoston istunnossa ja sen jälkeen joka 24. kuukausi; b) poikkeuksellisissa olosuhteissa, jäsenmaan tai yhteensä vähintään 200 ääntä neuvostossa edustavien jäsenmaiden pyynnöstä; ja c) kun viitehintaa on muutettu (i) alaspäin alemman indikatiivisen hinnan viimeisimmän muutoksen jälkeen tai vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen voimaantulon jälkeen, tai (ii) ylöspäin ylemmän indikatiivisen hinnan viimeisimmän muutoksen jälkeen tai vuoden 1987 kansainvälisen luonnonkumisopimuksen voimaantulon jälkeen vähintään 3 prosenttia tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti ja vähintään 5 prosenttia tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti tai vähintään tämä määrä tämän artiklan 1, 2 ja/tai 3 kohdan mukaisesti edellyttäen, että päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo on 60 päivän ajan viimeisimmän viitehinnan muutoksen jälkeen joko alemman väliintulohinnan alapuolella tai vastaavasti ylemmän väliintulohinnan yläpuolella. 9. Tämän artiklan 6, 7 ja 8 kohdan määräysten estämättä alempaa tai ylempää indikatiivista hintaa ei koroteta, jos päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo tämän artiklan mukaista hinta-asteikon tarkastelua edeltäneen kuuden kuukauden ajanjakson aikana on viitehinnan alapuolella. Samoin alempaa tai ylempää indikatiivista hintaa ei alenneta, jos päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo tämän artiklan mukaista hinta-asteikon tarkastelua edeltäneen kuuden kuukauden ajanjakson aikana on viitehinnan yläpuolella. 32 artikla Markkinaosoitinhinta 1. Päivittäiseksi markkinaosoitinhinnaksi vahvistetaan luonnonkumimarkkinoita heijastava yhdistetty, painotettu keskiarvo päivittäisistä neuvoston määrittämistä hinnoista Kuala Lumpurin, Lontoon, New Yorkin ja Singaporen markkinoilla ja muilla vastaavilla vakiintuneilla kaupallisilla markkinoilla, joista neuvosto päättää. Aluksi päivittäinen markkinaosoitinhinta käsittää luonnonkumilaadut ja -tyypit RSS 1, RSS 3 ja TSR 20 ja niiden painotus on suhteessa 2 : 3 : 5. Kaikki noteeraukset muutetaan f.o.b. Malesian/Singaporen satamissa Malesian/Singaporen valuutaksi. 2. Neuvosto tarkastelee päivittäisen markkinaosoitinhinnan tyyppi/laatu -koostumuksen painotuksia ja laskentamenetelmiä sekä markkinoiden lukumäärää ja voi määräenemmistöllä muuttaa sitä varmistaakseen, että se kuvastaa luonnonkumimarkkinoita. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää ottaa päivittäisen markkinaosoitinhinnan laskennassa huomioon useampia vakiintuneita kaupallisia markkinoita, jos tällaisten markkinoiden katsotaan vaikuttavan luonnonkumin kansainväliseen hintaan. 3. Markkinaosoitinhinta pidetään tässä sopimuksessa esitettyjen hintatasojen tasalla tai niiden ylä- tai alapuolella, jos päivittäisten markkinaosoitinhintojen keskiarvo viiden viimeisen markkinapäivän ajalta on näiden hintatasojen tasalla tai niiden ylä- tai alapuolella. 33 artikla Puskurivarastojen koostumus 1. Neuvosto nimeää ensimmäisessä istunnossaan tämän sopimuksen tultua voimaan uritettujen savustettujen kumilevyjen ja teknisesti eriteltyjen kumien kansainvälisesti tunnustetut standardilaadut ja -tyypit, jotka sisällytetään puskurivarastoon edellyttäen, että ne täyttävät seuraavat tunnusmerkit: a) alin puskurivarastoon hyväksytty luonnonkumilaatu ja -tyyppi on RSS 3 ja TSR 20; ja b) kaikki tämän kohdan a alakohdan nojalla hyväksytyt laadut ja tyypit, jotka muodostavat vähintään 3 prosenttia edellisen kalenterivuoden kansainvälisestä luonnonkumikaupasta, on nimettävä. 2. Neuvosto voi määräenemmistöllä muuttaa näitä tunnusmerkkejä ja/tai valittuja tyyppejä/laatuja, mikäli tämä on tarpeellista sen varmistamiseksi, että puskurivaraston koostumus kuvastaa vallitsevaa markkinatilannetta, tämän sopimuksen vakautuspäämäärät saavutetaan ja puskurivarastojen laadun korkea kaupallinen taso säilytetään. 3. Puskurivaraston johtajan olisi kaikin tavoin pyrittävä varmistamaan, että puskurivaraston koostumus kuvastaa tarkasti luonnonkumin vienti/tuontimalleja edistäessään tämän sopimuksen vakautustavoitteita. 4. Neuvosto voi määräenemmistöllä määrätä puskurivaraston johtajan muuttamaan puskurivaraston koostumusta, jos hintojen vakauttaminen sitä vaatii. 34 artikla Puskurivarastojen sijainti 1. Puskurivarastojen sijainnin tulee varmistaa taloudellinen ja tehokas kaupallinen toiminta. Tämän periaatteen mukaisesti puskurivarastot sijaitsevat sekä viejä- että tuojajäsenmaiden alueilla, ellei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä. Puskurivarastojen kumin jaon on oltava tämän sopimuksen vakauttamispäämäärien mukainen ja samalla kustannuksia minimoiva. 2. Korkean kaupallisen laatutason säilyttämiseksi puskurivarastoja tulee säilyttää ainoastaan sellaisissa varastoissa, jotka täyttävät neuvoston vuoden 1987 kansainvälisessä luonnonkumisopimuksessa asettamat tai tässä sopimuksessa tarkistamat tunnusmerkit. 3. Tämän sopimuksen tultua voimaan neuvosto laatii ja hyväksyy luettelon varastoista ja niiden käyttämiseksi tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto voi tarvittaessa tarkastaa luettelon neuvoston vuoden 1987 kansainvälisessä luonnonkumisopimuksessa hyväksymistä varastoista ja kyseisen neuvoston laatimat tunnusmerkit ja vastaavasti säilyttää ne tai korjata niitä. 4. Neuvosto tarkistaa säännöllisin väliajoin myös puskurivarastojen sijainnin, ja se voi määräenemmistöllä määrätä puskurivarastojen johtajan muuttamaan puskurivarastojen sijaintia taloudellisen ja tehokkaan kaupallisen toiminnan varmistamiseksi. 35 artikla Puskurivarastojen laadun ylläpito Puskurivarastojen johtaja varmistaa, että kaikkien puskurivarastojen hankinta ja ylläpito tapahtuu korkealla kaupallisella laatutasolla. Tämän tavoitteen toteuttamiseksi hän voi kierrättää puskurivarastoon varastoitua luonnonkumia tarpeen mukaan varmistaakseen laatutason säilymisen ottaen asiaankuuluvasti huomioon tällaisen kierrätyksen kustannukset ja vaikutukset markkinoiden vakavuuteen. Kierrätyskustannukset viedään puskurivarastotilille. 36 artikla Puskurivaraston toiminnan rajoittaminen tai keskeyttäminen 1. Edellä olevan 30 artiklan määräysten estämättä neuvosto voi koolla ollessaan määräenemmistöllä rajoittaa tai keskeyttää puskurivaraston toiminnan, jollei sen mielestä kyseisen artiklan nojalla puskurivaraston johtajalle asetettujen velvollisuuksien täyttäminen saavuta tämän sopimuksen tavoitteita. 2. Jollei neuvosto ole koolla, toimitusjohtaja voi neuvoteltuaan asiasta puheenjohtajan kanssa rajoittaa tai lakkauttaa puskurivaraston toiminnan, jollei hänen mielestään 30 artiklan nojalla puskurivaraston johtajalle asetettujen velvollisuuksien täyttäminen saavuta tämän sopimuksen tavoitteita. 3. Välittömästi tämän artiklan 2 kohdan nojalla päätetyn puskurivaraston toiminnan rajoittamisen tai lakkauttamisen jälkeen toimitusjohtaja kutsuu neuvoston koolle tätä päätöstä tarkastelemaan. Huolimatta 13 artiklan 4 kohdan määräyksistä neuvosto kokoontuu 10 päivän kuluessa rajoittamisesta tai lakkauttamisesta ja vahvistaa tai peruuttaa määräenemmistöllä rajoittamisen tai lakkauttamisen. Jos neuvosto ei pääse asiassa päätökseen siinä istunnossa, puskurivaraston toiminta jatkuu ilman mitään tämän artiklan nojalla asetettuja rajoituksia. 4. Niin kauan kun tämän artiklan mukainen puskurivaraston toiminnan rajoittaminen tai lakkauttaminen on voimassa, neuvosto ottaa päätöksen uudelleen tarkasteltavakseen vähintään kerran kolmessa kuukaudessa. Ellei neuvoston tätä uudelleen tarkastelua varten kokoontunut istunto vahvista määräenemmistöllä rajoittamisen tai lakkauttamisen jatkamista tai päätä asiasta, puskurivaraston toiminta jatkuu rajoituksetta. 37 artikla Puskurivarastotilin maksuosuuksiin liittyvät seuraamukset 1. Jollei jäsenmaa täytä velvollisuuttaan suorittaa maksuosuuttaan puskurivarastotilille sen erääntymispäivään mennessä, jäsenmaan maksujen katsotaan viivästyneen. Jäsenmaata, jonka maksut ovat viivästyneet 60 päivää tai enemmän, ei katsota jäsenmaaksi tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista asioista äänestettäessä. 2. Jäsenmaan, jonka maksut ovat viivästyneet 60 päivää tai enemmän tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti, ääni- ja muut oikeudet peruutetaan, ellei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä. 3. Jäsenmaa, jonka maksut ovat viivästyneet, maksaa korkoa isäntävaltion ns. prime raten mukaan maksujen erääntymispäivästä lukien. Muut viejä- ja tuojajäsenmaat voivat kattaa täten syntyneen vajauksen vapaaehtoisesti suoritettavilla maksuilla. 4. Jäsenmaan maksujen ei katsota viivästyneen, jos vaje sen osallistumisessa johtuu ainoastaan valuuttakurssin vaihteluista 60 päivän aikana maksupyynnön esittämisen jälkeen. Tässä tapauksessa vajeesta ei peritä korkoa. Jäsenmaan on kuitenkin katettava kaikki tällaiset vajeet 60 päivän kuluessa maksusta. 5. Kun laiminlyönti on neuvostoa tyydyttävällä tavalla oikaistu, vähintään 60 päivää maksuissaan viivästyneen jäsenmaan ääni- ja muut oikeudet palautetaan. Jos muut jäsenmaat ovat suorittaneet hyvitysmaksuja, ne maksetaan näille takaisin kokonaan. 38 artikla Puskurivarastotilin maksuosuuksien tarkistaminen 1. Kun äänet jaetaan uudelleen kunkin varainhoitovuoden ensimmäisessä istunnossa tai järjestön jäsenyyden muuttuessa, neuvosto tekee tarpeelliset korjaukset kunkin jäsenmaan maksuosuuteen puskurivarastotilille tämän artiklan määräysten mukaisesti. Tätä tarkoitusta varten toimitusjohtaja päättää: a) kunkin jäsenmaan nettokäteismaksuosuuden vähentämällä jäsenmaan maksuosuuden hyvityksen tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti kyseisen jäsenmaan tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen suorittamien maksuosuuksien kokonaismäärästä; b) kokonaisnettomaksut, laskemalla yhteen kertyneet maksut ja vähentämällä tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti lasketut kokonaishyvitykset; c) kunkin jäsenmaan korjatun nettomaksuosuuden suhteuttamalla kokonaisnettomaksut jäsenmaiden kesken kunkin jäsenmaan 14 artiklan mukaisen neuvostossa olevan korjatun äänimäärän perusteella, ja jollei 27 artiklan 3 kohdan määräyksistä muuta johdu, edellyttäen, että kunkin jäsenmaan ääniosuus tämän artiklan tarkoituksia varten lasketaan ottamatta huomioon, että äänioikeus on peruutettu joltakin jäsenmaalta tai äänet on tästä johtuen jaettu uudelleen. Jos jäsenmaan nettokäteismaksuosuus ylittää sen korjatun nettomaksuosuuden, hyvitetään kyseiselle jäsenmaalle puskurivarastotililtä erotus, josta on vähennetty maksamattomat viivästyksestä aiheutuneet sakkokorot. Jos jäsenmaan korjattu nettomaksuosuus ylittää sen nettokäteismaksuosuuden, kyseinen jäsenmaa hyvittää puskurivarastotilille erotuksen, johon on lisätty maksamattomat viivästyksestä aiheutuneet sakkokorot. 2. Jos neuvosto, ottaen huomioon 28 artiklan 2 ja 3 kohdan, päättää, että nettokäteismaksuosuudet ylittävät seuraavien neljän kuukauden aikana puskurivaraston toiminnan tukemiseksi tarvittavat varat, neuvosto hyvittää ylimääräiset nettokäteismaksuosuudet, joista on vähennetty ensimmäiset maksuosuudet, ellei se päätä määräenemmistöllä, ettei hyvitystä lainkaan makseta tai että sitä ei makseta täysimääräisenä. Jäsenmaita hyvitetään suhteessa niiden nettokäteismaksuosuuksiin, joista vähennetään maksamattomat viivästyksestä aiheutuneet sakkokorot. Maksuissaan viivästyneiden jäsenmaiden maksamatta olevaa maksuosuutta alennetaan samassa suhteessa kuin hyvitys on kokonaisnettokäteismaksuosuuksista. 3. Jäsenmaan pyynnöstä voidaan sille tuleva hyvitys säilyttää puskurivarastotilillä. Jos jäsenmaa pyytää hyvityksensä säilyttämistä puskurivarastotilillä, hyvitetään tämä määrä kaikissa 28 artiklan mukaan pyydetyissä lisämaksuosuuksissa. Jäsenmaan pyynnöstä puskurivarastotilille pidätetylle hyvitysmäärälle maksetaan korkoa sen keskikorkokannan mukaan, joka puskurivarastotilillä oleville varoille maksetaan, alkaen siitä päivästä, jolloin määrä olisi tullut suorittaa jäsenmaalle todellista suorituspäivää edeltävään päivään saakka. 4. Toimitusjohtajan on ilmoitettava välittömästi jäsenmaille tämän artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti laadittujen korjausten tuloksena tarvittavista maksuista tai hyvityksistä. Nämä jäsenmaiden maksut tai jäsenmaille tulevat hyvitykset on suoritettava 60 päivän kuluessa toimitusjohtajan ilmoituksesta. 5. Jos puskurivarastotilillä olevien käteisvarojen määrä ylittää jäsenmaiden kokonaisnettokäteismaksuosuudet, jaetaan nämä ylijäävät varat tämän sopimuksen voimassaolon lakatessa. 39 artikla Puskurivarasto ja valuuttakurssimuutokset 1. Jos Malesian ringgitin/Singaporen dollarin ja tärkeimpien luonnonkumin viejä- ja tuojajäsenmaiden valuuttojen välinen kurssi muuttuu siinä määrin, että sillä on huomattava vaikutus puskurivaraston toimintaan, toimitusjohtajan on pyydettävä 36 artiklan mukaisesti tai jäsenmaat voivat 13 artiklan mukaisesti pyytää neuvostoa kokoontumaan erityisistuntoon. Neuvosto kokoontuu 10 päivän kuluessa vahvistaakseen tai peruuttaakseen toimitusjohtajan 36 artiklan perusteella jo suorittamat toimenpiteet, ja se voi määräenemmistöllä päättää ryhtyä asianmukaisiin toimenpiteisiin mukaan lukien hinta-asteikon mahdolliseen tarkastamiseen 31 artiklan 1 ja 6 (2) kohdan ensimmäisten lauseiden periaatteiden mukaisesti. 2. Neuvosto hyväksyy määräenemmistöllä menettelytavan, jolla määritellään näiden valuuttojen vaihtokurssien huomattavat muutokset yksinomaan varmistaakseen, että neuvosto kokoontuu ajoissa. 3. Jos Malesian ringgitin ja Singaporen dollarin välinen ero vaikuttaa huomattavasti puskurivaraston toimintaan, neuvosto kokoontuu tarkastelemaan tilannetta ja se voi harkita yhden ainoan valuutan käyttöönottamista. 40 artikla Puskurivarastotilin loppuselvitysmenettely 1. Tämän sopimuksen voimassaolon lakatessa puskurivaraston johtaja arvioi tämän artiklan määräysten mukaisesti puskurivarastotilillä olevien varojen rahaksi muuttamisesta tai uudelle kansainväliselle luonnonkumisopimukselle siirtämisestä aiheutuvat kustannukset ja varaa kyseisen määrän erilliselle tilille. Mikäli varat eivät riitä, puskurivaraston johtajan on myytävä riittävästi luonnonkumia puskurivarastosta saadakseen vaadittavan lisäsumman. 2. Jäsenmaan osuus puskurivarastotilistä lasketaan seuraavasti: a) puskurivaraston arvo on siellä olevan kaikentyyppisen/laatuisen luonnonkumin kokonaismäärän arvo laskettuna sen halvimman hinnan mukaan, joka vastaavilla tyypeillä/laaduilla on tämän sopimuksen päättymistä edeltävinä 30 markkinapäivinä ollut 32 artiklassa tarkoitetuilla markkinoilla; b) puskurivarastotilin arvo on puskurivaraston ja puskurivarastotilin käteisvarojen yhteisarvo tämän sopimuksen lakkaamispäivänä, vähennettynä tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti varatulla määrällä; c) kunkin jäsenmaan nettokäteismaksuosuus on sen tämän sopimuksen voimassaoloaikana suorittamien maksuosuuksien summa vähennettynä kaikilla 39 artiklan mukaisesti tehdyillä hyvityksillä, viivästyksestä aiheutuneet 37 artiklan 3 kohdan mukaisesti maksetut sakkokorot eivät ole maksuosuutta puskurivarastotilille; d) jos puskurivarastotilin arvo on joko suurempi tai pienempi kuin kokonaisnettokäteismaksuosuudet, ylijäämä jaetaan jäsenmaiden kesken suhteessa kunkin jäsenmaan tämän sopimuksen mukaiseen aikapainotettuun osuuteen nettomaksuosuuksista. Vajaus jaetaan jäsenmaiden kesken suhteessa kunkin maan keskimääräiseen äänimäärään jäsenmaan jäsenyysaikana. Vahvistettaessa kunkin jäsenmaan osuutta vajauksesta, jäsenmaan äänimäärä lasketaan ottamatta huomioon, että äänioikeus on peruutettu joltakin jäsenmaalta, tai että äänet on siitä syystä jaettu uudelleen; e) kunkin jäsenmaan osuus puskurivarastotilistä käsittää sen nettokäteismaksuosuuden, josta on vähennetty tai johon on lisätty sen osuus puskurivarastotilin vajauksista tai ylijäämistä, ja josta on vähennetty sen mahdollinen vastuu maksamattomista viivästyskoroista. 3. Jos tämän sopimuksen korvaa välittömästi uusi kansainvälinen luonnonkumisopimus, neuvosto hyväksyy määräenemmistöllä menettelytavat, jotka varmistavat uuteen sopimukseen osallistumaan aikovien jäsenmaiden puskurivarastotiliosuuksien tehokkaan siirtymisen uuteen sopimukseen tämän uuden sopimuksen mukaisesti. Jokainen jäsenmaa, joka ei halua osallistua uuteen sopimukseen, on oikeutettu saamaan maksun osuudestaan: a) käytettävissä olevasta käteisestä rahasta suhteessa jäsenmaan prosenttimääräiseen osuuteen puskurivarastotilin nettokäteismaksuosuuksista 3 kuukauden kuluessa; ja b) nettotuotosta, joka saadaan puskurivarastojen luovutuksesta tavanmukaisella myynnillä tai siirrolla uudelle kansainväliselle luonnonkumisopimukselle voimassa olevilla markkinahinnoilla, mikä tulee saattaa päätökseen 12 kuukauden kuluessa; ellei neuvosto päätä määräenemmistöllä korottaa tämän kohdan a alakohdan mukaisia maksuja. 4. Jos tätä sopimusta ei sen päättyessä korvata uudella puskurivarastoa ylläpitävällä kansainvälisellä luonnonkumisopimuksella, neuvosto hyväksyy määräenemmistöllä menettelytavat, joilla ohjataan puskurivaraston säännönmukainen myynti 67 artiklan 6 kohdassa määritetyn maksimiajan kuluessa ottaen huomioon seuraavat rajoitukset: a) uusia luonnonkumiostoja ei tehdä; b) järjestö ei sitoudu mihinkään uusiin kuluihin lukuun ottamatta puskurivaraston myynnin aiheuttamia välttämättömiä kuluja. 5. Loukkaamatta jäsenmaan oikeutta ottaa luonnonkumia tämän artiklan 6 kohdan mukaisesti puskurivarastotilille jäävä käteinen raha jaetaan heti jäsenmaille niiden osuuksien suhteessa, kuten tämän artiklan 2 kohdassa on määrätty. 6. Käteismaksun sijasta jäsenmaa voi valintansa mukaan ottaa osuutensa puskurivaraston varoista osittain tai kokonaan luonnonkumina neuvoston hyväksymien menettelytapojen mukaisesti. 7. Neuvosto hyväksyy sopivan menettelytavan jäsenmaiden puskurivarastotiliosuuksien tarkistamiseksi ja maksamiseksi. Tämä tarkistus koskee: a) mahdollista ristiriitaa tämän artiklan 2 kohdan a alakohdassa määrätyn luonnonkumin hinnan ja sen hinnan välillä, jolla puskurivarasto on myyty osittain tai kokonaan puskurivaraston lopetusmenettelyn mukaisesti; ja b) arvioitujen ja todellisten lopetuskulujen välistä erotusta. 8. Neuvosto kokoontuu 30 päivän kuluessa puskurivarastotilin viimeisistä tilitapahtumista toteuttaakseen lopulliset tilinpäätökset jäsenmaiden kesken 30 päivän kuluessa. IX LUKU SUHDE PERUSHYÖDYKKEIDEN YHTEISRAHASTOON 41 artikla Suhde Perushyödykkeiden yhteisrahastoon 1. Järjestö käyttää hyväkseen kaikkia Perushyödykkeiden yhteisrahaston suomia mahdollisuuksia. 2. Kaikkien Perushyödykkeiden yhteisrahaston toisen kohdan nojalla rahoitettujen hankkeiden täytäntöönpanon osalta järjestö, nimitetyn kansainvälisen perushyödyke-elimen ominaisuudessa, ei saa sitoutua mihinkään taloudellisiin velvoitteisiin, mukaan lukien yksittäisten jäsenmaiden tai muiden yksiköiden antamat takeet. Ei järjestö eivätkä jäsenmaat järjestön jäsenyyden vuoksi ole vastuussa jonkun jäsenmaan tai yksikön tällaisten hankkeiden yhteydessä antamista tai ottamista lainoista aiheutuvista sitoumuksista. X LUKU TARJONTA JA PÄÄSY MARKKINOILLE SEKÄ MUUT TOIMENPITEET 42 artikla Tarjonta ja pääsy markkinoille 1. Viejäjäsenmaat sitoutuvat kaikin mahdollisin keinoin noudattamaan menettelytapoja ja ohjelmia, jotka takaavat kuluttajille jatkuvan luonnonkumivarojen saatavuuden. 2. Tuojajäsenmaat sitoutuvat kaikin mahdollisin keinoin noudattamaan menettelytapoja, jotka takaavat luonnonkumin pääsyn niiden markkinoille. 43 artikla Muut toimenpiteet 1. Tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi neuvosto yksilöi ja ehdottaa tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä ja menettelytapoja, joiden avulla pyritään edistämään: a) tuottajajäsenmaiden luonnonkumitalouden kehitystä laajentamalla ja parantamalla tuotantoa, tuotantokykyä ja markkinointia, lisäten tällä tavoin tuottajajäsenmaiden vientituloja ja parantaen samalla luonnonkumin tarjonnan luotettavuutta. Tätä tarkoitusta varten muiden toimenpiteiden komitea laatii taloudellisia ja teknisiä analyysejä yksilöidäkseen: i) viejä- ja tuojajäsenmaiden kannalta hyödyllisiä luonnonkumin tutkimus- ja kehittämisohjelmia ja -hankkeita, mukaan lukien tieteellisen tutkimuksen määrätyillä alueilla; ii) luonnonkumiteollisuuden tuottavuutta parantavia ohjelmia ja hankkeita; iii) menettelytapoja luonnonkumin laadun parantamiseksi ja yhdenmukaisuuden saavuttamiseksi luonnonkumin laatumääräyksissä ja -kuvauksissa; iv) menetelmiä raakaluonnonkumin käsittelyn, markkinoinnin ja jakelun parantamiseksi; b) luonnonkumista valmistettujen lopputuotteiden kehittämistä. Tätä tarkoitusta varten muiden toimenpiteiden komitea tekee tarvittavia taloudellisia ja teknisiä analyysejä yksilöidäkseen ohjelmia ja hankkeita, jotka johtavat luonnonkumin lisääntyviin ja uusiin käyttötapoihin. 2. Neuvosto harkitsee tällaisten toimenpiteiden ja menettelytapojen taloudellisia vaikutuksia sekä pyrkii edistämään ja helpottamaan riittävien rahavarojen hankkimista tarkoituksenmukaisella tavalla sellaisista lähteistä kuin kansainvälisistä rahoituslaitoksista ja Perushyödykkeiden yhteisrahaston toiselta tililtä. 3. Neuvosto voi hyväksyä kaiken hyväksyttyjen hankkeiden tukemiseen tarkoitetun vapaaehtoisen tuen tämän artiklan täytäntöön panemiseksi. Taloudellisen tuen hallintoa koskevat neuvoston määräenemmistöllä vahvistettavat säännöt. 4. Neuvosto voi sopivin tavoin antaa jäsenmaille, kansainvälisille laitoksille ja järjestöille suosituksia edistääkseen tämän artiklan mukaisten toimenpiteiden toteuttamista. 5. Muiden toimenpiteiden komitea tarkastelee määräajoin niiden toimenpiteiden edistymistä, joita neuvosto on päättänyt tukea ja suositella sekä raportoi asiasta neuvostolle. XI LUKU NEUVOTTELUT KANSALLISISTA TOIMENPITEISTÄ 44 artikla Neuvottelut Neuvosto käy jäsenmaan pyynnöstä neuvotteluja yksittäisen hallituksen luonnonkumipolitiikasta, jos tällä on suora vaikutus tarjontaan tai kysyntään. Neuvosto voi esittää suosituksensa jäsenmaiden harkittavaksi. XII LUKU TILASTOT, TUTKIMUKSET JA TIEDOTUSTOIMINTA 45 artikla Tilastot ja tiedotustoiminta 1. Neuvosto kerää, järjestää ja tarvittaessa julkaisee tämän sopimuksen tyydyttävän toiminnan kannalta tarpeellista tilastotietoa luonnonkumista ja siihen liittyvistä aloista. 2. Jäsenmaat toimittavat neuvostolle täsmällisesti ja mahdollisimman laajasti saatavissa olevia tietoja eri luonnonkumilaatujen ja -tyyppien tuotannosta, kulutuksesta ja kansainvälisestä kaupasta. 3. Neuvosto voi myös pyytää jäsenmaita toimittamaan muita saatavissa olevia, mm. tämän sopimuksen tyydyttävän toiminnan kannalta tarpeellisia tietoja luonnonkumiin liittyviltä aloilta. 4. Jäsenmaiden on toimitettava kaikki edellä mainitut tilastot ja tiedot kohtuullisen ajan kuluessa itselleen sopivimmalla tavalla niin laajasti kuin se on niiden kansallisen lainsäädännön mukaan mahdollista. 5. Neuvosto solmii läheiset suhteet asianmukaisiin kansainvälisiin järjestöihin, mm. Kansainväliseen kumintutkimusryhmään sekä perushyödykepörsseihin voidakseen varmistua siitä, että se saa ajankohtaista luotettavaa tietoa luonnonkumin tuotannosta, kulutuksesta, varastoista, kansainvälisestä kaupasta ja hinnoista sekä muista luonnonkumin kysyntään ja tarjontaan vaikuttavista tekijöistä. 6. Neuvosto pyrkii varmistamaan, ettei mikään julkaistu tieto vahingoita luonnonkumia tai siihen liittyviä tuotteita valmistavien, jalostavien tai markkinoivien henkilöiden tai yhtiöiden toiminnan luottamuksellisuutta. 46 artikla Vuosittaiset markkina-arviot ja tutkimukset 1. Neuvosto laatii vuosittain arvion maailman luonnonkumitilanteesta ja siihen liittyvistä aloista jäsenmaiden ja asiaankuuluvien hallitustenvälisten ja kansainvälisten järjestöjen toimittamien tietojen valossa. 2. Vähintään kerran puolessa vuodessa neuvosto laatii myös arvion eri luonnonkumityypien ja -laatujen tuotannosta, kulutuksesta, viennistä ja tuonnista, mikäli mahdollista seuraavien kuuden kuukauden ajaksi ja saattaa tämän arvion jäsenmaiden tietoon. 3. Neuvosto ryhtyy sopiviin toimenpiteisiin tutkiakseen luonnonkumin tuotannon, kulutuksen, kaupan, markkinoinnin ja hintojen kehitystä samoin kuin maailman luonnonkumitalouden lyhyen ja pitkän aikavälin ongelmia. 47 artikla Vuosittainen tarkastelu Neuvosto tarkastelee vuosittain tämän sopimuksen toimintaa, mukaan lukien toiminnan yhdenmukaisuus sopimuksen hengen ja tavoitteiden kanssa. Neuvosto voi sitten antaa jäsenmaille suosituksia tämän sopimuksen toiminnan parantamistavoista ja -keinoista. XIII LUKU ERINÄISET MÄÄRÄYKSET 48 artikla Jäsenmaiden yleiset velvoitteet ja sitoumukset 1. Tämän sopimuksen voimassaoloaikana jäsenmaiden tulee pyrkiä parhaansa mukaan toimimaan keskenään yhteistyössä edistääkseen tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamista eikä niiden tule ryhtyä mihinkään näiden tavoitteiden vastaisiin toimenpiteisiin. 2. Jäsenmaiden tulee pyrkiä erityisesti parantamaan luonnonkumitalouden olosuhteita ja rohkaista luonnonkumin tuotantoa ja käyttöä edistääkseen luonnonkumitalouden kasvua ja uudenaikaistamista tuottajien ja kuluttajien yhteiseksi hyödyksi. 3. Jäsenmaiden tulee hyväksyä kaikki neuvoston tämän sopimuksen nojalla tekemät päätökset itseään sitoviksi eikä niiden tule ryhtyä toimenpiteisiin, jotka rajoittaisivat päätöksiä tai olisivat niiden vastaisia. 4. Jäsenmaille tämän sopimuksen toiminnasta syntyvä vastuu joko järjestöä tai kolmansia tahoja kohtaan rajoittuu siihen velvoitteiden määrään, joka on hallinnolliseen talousarvioon ja puskurivarastoon tulevien maksuosuuksien osalta määrätty tämän sopimuksen VII ja VIII luvun mukaisesti sekä velvoitteisiin, joita neuvosto voi ottaa tehtäväkseen 41 artiklan mukaisesti. 49 artikla Kaupan esteet 1. Neuvosto yksilöi 46 artiklassa tarkoitetun maailman luonnonkumitilannetta koskevan vuotuisen arvion mukaisesti kaikki raakakumin sekä sen puolijalosteiden ja jalosteiden kaupan laajentumisen esteet. 2. Neuvosto voi tämän artiklan tarkoitusperiä edistääkseen antaa jäsenmaille suosituksia, jotta nämä kysymykseen tulevilla kansainvälisillä foorumeilla etsisivät yhteisesti hyväksyttäviä, näiden esteitten asteittaiseen siirtämiseen ja mikäli mahdollista poistamiseen tähtääviä käytännön toimenpiteitä. Neuvoston on säännöllisin väliajoin tutkittava näiden suositusten tulokset. 50 artikla Luonnonkumin kuljetus ja markkinoiden rakenne Neuvoston tulisi rohkaista ja helpottaa kohtuullisten ja oikeudenmukaisten rahtimaksujen toteutumista ja kuljetusjärjestelmien parantumista säännöllisen tarjonnan takaamiseksi markkinoille ja kustannussäästön aikaansaamiseksi markkinoitavissa tuotteissa. 51 artikla Tasaamis- ja oikaisemistoimet Tuojajäsenmaat, jotka ovat kehitysmaita sekä jäseninä olevat vähiten kehittyneet maat, joiden etuihin tämän sopimuksen nojalla ryhdytyillä toimenpiteillä on kielteinen vaikutus, voivat vedota neuvostoon, jotta se ryhtyisi asianmukaisiin tasaamis- ja oikaisemistoimiin. Neuvosto harkitsee sopivia toimenpiteitä Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssin päätöslauselman 93 (IV) III osan 3 ja 4 kappaleen mukaisesti. 52 artikla Vapautus velvoitteista 1. Neuvosto voi tarvittaessa tässä sopimuksessa nimenomaisesti mainitsemattomien poikkeuksellisten olosuhteiden, hätätilanteen tai ylivoimaisen esteen vuoksi määräenemmistöllä vapauttaa jäsenmaan tämän sopimuksen mukaisesta velvoitteesta, mikäli neuvosto tyytyy kyseisen jäsenmaan selvitykseen siitä, miksi se ei voi täyttää velvoitettaan. 2. Myöntäessään jäsenmaalle tämän artiklan 1 kohdan mukaisen vapautuksen, neuvoston on nimenomaisesti mainittava, millä ehdoilla ja miksi ajaksi jäsenmaa vapautetaan kyseisestä velvoitteesta sekä ne syyt, joiden perusteella vapautus myönnetään. 53 artikla Oikeudenmukaiset työehdot Jäsenmaat ilmoittavat, että ne pyrkivät noudattamaan työehtoja, jotka tähtäävät niiden oman luonnonkumituotannon eri sektoreilla työskentelevän työvoiman elinehtojen parantamiseen. 54 artikla Ympäristönäkökohdat Jäsenmaiden on pyrittävä kiinnittämään asianmukaista huomiota ympäristönäkökohtiin, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssin kahdeksannessa istunnossa ja vuonna 1992 pidetyssä Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssissa sovittiin. XIV LUKU VALITUKSET JA ERIMIELISYYDET 55 artikla Valitukset 1. Valitukset, joiden mukaan jokin jäsenmaa ei ole täyttänyt tämän sopimuksen mukaisia velvoitteitaan, tulevat valitukset tehneen jäsenmaan pyynnöstä neuvostoon, joka neuvoteltuaan ensin kyseisten jäsenmaiden kanssa tekee asiassa päätöksen. 2. Neuvoston päätöksessä, jossa todetaan jäsenmaan rikkoneen tämän sopimuksen mukaisia velvoitteitaan, on eriteltävä sopimusrikkomuksen luonne. 3. Jos neuvosto joko valituksen perusteella tai muutoin havaitsee jäsenmaan rikkoneen tätä sopimusta, se voi, tämän sopimuksen muissa artikloissa määrättyjen muiden toimenpiteiden käyttömahdollisuutta rajoittamatta, määräenemmistöllä: a) pidättää jäsenmaan äänioikeuden neuvostossa ja katsoessaan tarpeelliseksi pidättää jäsenmaan muitakin oikeuksia, mukaan lukien oikeuden toimia neuvostossa tai 18 artiklan mukaisesti perustetussa komiteassa sekä oikeuden tulla valituksi kyseisen komitean jäseneksi, kunnes jäsenmaa on täyttänyt velvoitteensa; tai b) ryhtyä 65 artiklan mukaisiin toimenpiteisiin, jos sopimusrikkomus olennaisesti haittaa tämän sopimuksen toimintaa. 56 artikla Erimielisyydet 1. Tämän sopimuksen tulkintaa tai soveltamista koskevat erimielisyydet, joita ei saada ratkaistuksi kyseisten jäsenmaiden kesken, tulevat minkä tahansa erimielisyyden osapuolena olevan jäsenmaan pyynnöstä neuvoston päätettäviksi. 2. Aina kun erimielisyys on tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti alistettu neuvoston ratkaistavaksi, voi jäsenmaiden enemmistö, joka edustaa vähintään kolmasosaa koko äänimäärästä, vaatia, että neuvosto asiasta keskusteltuaan ja ennen päätöksensä antamista pyytää tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti perustetun neuvoa-antavan lautakunnan lausunnon erimielisyyden kohteena olevasta kysymyksestä. 3. a) Ellei neuvosto määräenemmistöllä toisin päätä, neuvoa-antavaan lautakuntaan kuuluu viisi henkilöä seuraavasti: i) Kaksi viejäjäsenmaiden nimeämää henkilöä, joista toisella on laaja kokemus sen laatuisissa asioissa, joita erimielisyys koskee, ja toisella lainopillinen asema ja kokemus; ii) Kaksi tuojajäsenmaiden nimeämää vastaavaa henkilöä; ja iii) puheenjohtaja, jonka neljä tämän kohdan i ja ii alakohdan mukaisesti nimettyä henkilöä valitsevat yksimielisesti, tai jolleivät nämä pääse yksimielisyyteen, neuvoston puheenjohtaja valitsee. b) Jäsenmaiden ja tähän sopimukseen kuulumattomien maiden kansalaiset ovat kelpoisia toimimaan neuvoa-antavassa lautakunnassa. c) Neuvoa-antavaan lautakuntaan nimettyjen henkilöiden on toimittava yksityishenkilöinä eivätkä he saa ottaa vastaan ohjeita miltään hallitukselta. d) Järjestö maksaa neuvoa-antavan lautakunnan kulut. 4. Neuvoa-antavan lautakunnan lausunto perusteluineen on toimitettava neuvostolle, joka ratkaisee erimielisyyden määräenemmistöllä tutkittuaan kaikki asiaan vaikuttavat tiedot. XV LUKU LOPPUMÄÄRÄYKSET 57 artikla Allekirjoittaminen Tämä sopimus on avoinna allekirjoittamista varten Yhdistyneiden Kansakuntien päämajassa 3 päivästä huhtikuuta 28 päivään joulukuuta 1995 hallituksille, jotka on kutsuttu Yhdistyneiden Kansakuntien vuoden 1994 luonnonkumikonferenssiin. 58 artikla Tallettaja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri nimetään täten tämän sopimuksen tallettajaksi. 59 artikla Ratifioiminen ja hyväksyminen 1. Allekirjoittajahallitusten on ratifioitava tai hyväksyttävä tämä sopimus valtiosääntönsä tai oikeusjärjestyksensä edellyttämien menettelytapojen mukaisesti. 2. Ratifioimis- tai kyväksymiskirjat on talletettava tallettajan huostaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1997. Neuvosto voi kuitenkin myöntää tähän määräaikaan pidennyksiä niille allekirjoittajahallituksille, jotka eivät ole voineet tallettaa asiakirjojaan kyseiseen ajankohtaan mennessä. 3. Ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa tallettavan hallituksen on ilmoitettava tallettamista suorittaessaan olevansa joko viejä- tai tuojajäsenmaa. 60 artikla Väliaikaisesta soveltamisesta ilmoittaminen 1. Allekirjoittajahallitus, joka aikoo ratifioida tai hyväksyä tämän sopimuksen, tai hallitus, jolle neuvosto on vahvistanut liittymisehdot, mutta joka ei ole vielä voinut tallettaa asiakirjaansa, voi milloin tahansa ilmoittaa tallettajalle soveltavansa täysin tätä sopimusta väliaikaisesti, jos sen joko tultua 61 artiklan mukaisesti voimaan tai, jos sopimus jo on voimassa, tietystä päivästä alkaen. 2. Hallitus voi tämän artiklan 1 kohdan määräysten estämättä väliaikaista soveltamista koskevassa ilmoituksessaan määrätä, että se soveltaa tätä sopimusta vain valtiosääntönsä ja/tai lainsäädäntömenettelynsä sekä kansallisten lakiensa ja säännöstensä asettamissa rajoissa. Hallituksen tulee kuitenkin huolehtia kaikista tämän sopimuksen mukaista taloudellisista velvoitteistaan. Tällaisen ilmoituksen tehneen hallituksen väliaikainen jäsenyys ei kuitenkaan saa ylittää 12:ta kuukautta siitä, kun tämä sopimus on tullut väliaikaisesti voimaan, jollei neuvosto päätä toisin 59 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 61 artikla Voimaantulo 1. Tämä sopimus tulee lopullisesti voimaan 29 päivänä joulukuuta 1995 tai sen jälkeisenä ajankohtana, jos hallitukset, joiden vienti on vähintään 80 prosenttia tämän sopimuksen A liitteessä esitetystä nettoviennistä, ja hallitukset, joiden tuonti on vähintään 80 prosenttia tämän sopimuksen B liitteessä esitetystä nettotuonnista, ovat siihen ajankohtaan mennessä tallettaneet ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa taikka ovat kokonaan hyväksyneet tämän sopimuksen mukaiset taloudelliset velvoitteet. 2. Tämä sopimus tulee väliaikaisesti voimaan 29 päivänä joulukuuta 1995 tai muuna ajankohtana ennen 1 päivää tammikuuta 1997, jos hallitukset, joiden vienti on vähintään 75 prosenttia tämän sopimuksen A liitteessä esitetystä nettoviennistä, ja hallitukset, joiden tuonti on vähintään 75 prosenttia tämän sopimuksen B liitteessä esitetystä nettotuonnista, ovat tallettaneet ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa taikka ovat 60 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoittaneet tallettajalle soveltavansa tätä sopimusta väliaikaisesti ja hyväksyvänsä kokonaan tämän sopimuksen mukaiset taloudelliset velvoitteet. Tämä sopimus on voimassa väliaikaisesti enintään 12 kuukautta, ellei se tule lopullisesti voimaan tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti tai ellei neuvosto toisin päätä tämän artiklan 4 kohdan mukaisesti. 3. Jollei tämä sopimus ole tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti tullut väliaikaisesti voimaan ennen 1 päivää tammikuuta 1997, on Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin aikaisimpana mahdolliseksi katsomanaan ajankohtana tämän jälkeen kutsuttava koolle ne hallitukset, jotka ovat tallettaneet ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa taikka ilmoittaneet hänelle soveltavansa tätä sopimusta väliaikaisesti, antamaan suosituksen siitä, olisiko niiden ryhdyttävä tarvittaviin toimiin tämän sopimuksen saattamiseksi osittain tai kokonaan voimaan niiden välillä joko väliaikaisesti tai lopullisesti. Jollei asiaa saada tässä kokouksessa päätökseen, Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri voi kutsua koolle tarkoituksenmukaisiksi katsomiaan jatkokokouksia. 4. Jollei tämän sopimuksen lopullista voimaantuloa koskevia tämän artiklan 1 kohdan mukaisia vaatimuksia ole täytetty 12 kuukauden kuluessa tämän sopimuksen tämän artiklan 2 kohdan mukaisesta väliaikaisesta voimaantulosta, neuvoston on tarkasteltava viimeistään kuukautta ennen edellä mainitun 12 kuukauden ajanjakson päättymistä tämän sopimuksen tulevaisuutta ja tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti, määräenemmistöllä päätettävä: a) saattaa tämä sopimus kokonaan tai osittain voimaan tuolloisten jäsenmaiden välillä; b) pitää tämä sopimus edelleen väliaikaisesti voimassa tuolloisten jäsenmaiden välillä vielä yhden vuoden; tai c) neuvotella tästä sopimuksesta uudelleen. Jollei neuvosto saa asiassa päätöstä aikaan, tämän sopimuksen voimassaolo lakkaa edellä mainitun 12 kuukauden ajanjakson päättyessä. Neuvoston on ilmoitettava tämän kohdan mukaisesti tekemästään päätöksestä tallettajalle. 5. Tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjansa tallettavan hallituksen osalta tämä sopimus tulee voimaan tallettamispäivänä. 6. Järjestön toimitusjohtajan on kustuttava neuvosto koolle ensimmäiseen istuntoonsa mahdollisimman pian tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen. 62 artikla Liittyminen 1. Tämä sopimus on avoinna liittymistä varten kaikkien valtioiden hallituksille. Liittymisessä on noudatettava neuvoston määräämiä ehtoja, joihin on sisällyttävä muun ohella määräaika liittymiskirjojen tallettamiselle, jäsenmaan äänimäärä ja taloudelliset velvoitteet. Neuvosto voi kuitenkin myöntää lykkäystä niille hallituksille, jotka eivät voi tallettaa liittymiskirjaansa liittymisehdoissa asetetussa määräajassa. 2. Liittyminen tapahtuu tallettamalla liittymiskirja tallettajan huostaan. Liittymiskirjoissa on ilmoitettava, että hallitus hyväksyy kaikki neuvoston määräämät liittymisehdot. 63 artikla Muutokset 1. Neuvosto voi määräenemmistöllä antaa jäsenmaille suosituksen tämän sopimuksen muuttamisesta. 2. Neuvoston on asetettava määräaika, johon mennessä jäsenmaiden on ilmoitettava tallettajalle muutoksen hyväksymisestään. 3. Muutos tulee voimaan 90 päivän kuluttua siitä, kun tallettaja on saanut ilmoituksen muutoksen hyväksymisestä jäsenmailta, jotka edustavat vähintään kahta kolmasosaa viejäjäsenmaista ja vähintään 85:tä prosenttia viejäjäsenmaiden äänistä sekä jäsenmailta, jotka edustavat vähintään kahta kolmasosaa tuojajäsenmaista ja vähintään 85:tä prosenttia tuojajäsenmaiden äänistä. 4. Sen jälkeen, kun tallettaja on ilmoittanut neuvostolle, että muutoksen voimaantulovaatimukset on täytetty, jäsenmaa voi vielä neuvoston tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti asettamaa määräaikaa koskevien määräysten estämättä ilmoittaa tallettajalle hyväksyneensä muutoksen edellyttäen, että ilmoitus tehdään ennen muutoksen voimaantuloa. 5. Jäsenmaa, joka ei ole muutoksen voimaantulopäivään mennessä ilmoittanut hyväksyvänsä muutosta, lakkaa kyseisestä päivästä alkaen olemasta tämän sopimuksen osapuoli, paitsi jos sellainen jäsenmaa antaa neuvostolle tyydyttävän selvityksen siitä, ettei hyväksymistä ole voitu ajoissa suorittaa maan valtiosäännön tai oikeusjärjestyksen edellyttämien toimenpiteiden loppuunsaattamiseen liittyneiden vaikeuksien vuoksi ja neuvosto päättää pidentää muutoksen hyväksymisaikaa tämän jäsenmaan osalta. Muutos ei sido tällaista jäsenmaata ennen kuin se on tehnyt hyväksymistä koskevan ilmoituksen. 6. Jollei muutoksen voimaantuloa koskevia vaatimuksia ole täytetty neuvoston tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti asettamassa määräajassa, muutos katsotaan rauenneeksi. 64 artikla Eroaminen 1. Jäsenmaa voi erota tästä sopimuksesta milloin tahansa tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen tekemällä eroamisilmoituksen tallettajalle. Jäsenmaan on tiedotettava toimenpiteestään samanaikaisesti neuvostolle. 2. Vuoden kuluttua siitä, kun tallettaja on vastaanottanut ilmoituksen, kyseinen jäsenmaa lakkaa olemasta tämän sopimuksen osapuoli. 65 artikla Erottaminen Jos neuvosto päättää, että jokin jäsenmaa on rikkonut tämän sopimuksen mukaisia velvoitteitaan ja että rikkomus olennaisesti haittaa tämän sopimuksen toimintaa, se voi määräenemmistöllä erottaa tällaisen jäsenmaan tästä sopimuksesta. Neuvoston on viipymättä ilmoitettava siitä tallettajalle. Vuoden kuluttua neuvoston päätöksestä asianomainen jäsenmaa lakkaa olemasta tämän sopimuksen osapuoli. 66 artikla Eroavien tai erotettujen jäsenmaiden tai muutoksen hyväksymättä jättäneiden jäsenmaiden kanssa tehtävät tiliselvitykset 1. Neuvosto määrittää tämän artiklan mukaisesti kaikki tiliselvitykset sellaisen jäsenmaan kanssa, joka lakkaa olemasta tämän sopimuksen osapuoli siitä syystä, että jäsenmaa on: a) jättänyt hyväksymättä tämän sopimuksen muutoksen 63 artiklan mukaisesti; b) eronnut tästä sopimuksesta 64 artiklan mukaisesti; tai c) erotettu tästä sopimuksesta 65 artiklan mukaisesti. 2. Neuvosto pidättää kaikki hallinnolliselle tilille suoritetut maksuosuudet sellaisen jäsenmaan osalta, joka lakkaa olemasta tämän sopimuksen osapuoli. 3. Neuvosto hyvittää 40 artiklan mukaisesti osuuden puskurivarastotilistä jäsenmaalle, joka tämän sopimuksen muutoksen hyväksymättä jättämisen, sopimuksesta eroamisen tai siitä erottamisen vuoksi on lakannut olemasta tämän sopimuksen osapuoli, lukuun ottamatta sen osuutta mahdollisista ylijäämistä. a) Jäsenmaalle, joka on lakannut olemasta tämän sopimuksen osapuoli tämän sopimuksen muutoksen hyväksymättä jättämisen vuoksi, tällainen hyvitys suoritetaan vuoden kuluessa siitä, kun kyseinen muutos on tullut voimaan. b) Eroavalle jäsenmaalle hyvitys maksetaan 60 päivän kuluessa siitä, kun kyseinen jäsenmaa lakkaa olemasta tämän sopimuksen osapuoli, ellei neuvosto tämän eroamisen tuloksena päätä lakkauttaa tätä sopimusta 67 artiklan 5 kohdan mukaisesti ennen tällaisen hyvityksen maksamista, jossa tapauksessa sovelletaan 40 artiklan ja 67 artiklan 6 kohdan määräyksiä. c) Erotetulle jäsenmaalle hyvitys maksetaan 60 päivän kuluessa siitä, kun kyseinen jäsenmaa lakkaa olemasta tämän sopimuksen osapuoli. 4. Siinä tapauksessa, että tämän artiklan 3 kohdan a, b tai c kohdan nojalla suoritettavaa maksua ei pystytä maksamaan puskurivarastotililtä käteisenä joko heikentämättä puskurivarastotilin toimintakykyä tai ilman, että jäsenmailta jouduttaisiin vaatimaan lisäosuuksia näiden hyvitysten kattamiseksi, maksamiselle myönnetään lykkäystä, kunnes tarvittava määrä puskurivarastossa olevaa luonnonkumia voidaan myydä ylemmällä väliintulohinnalla tai sitä korkeammalla hinnalla. Siinä tapauksessa, että neuvosto ilmoittaa eroavalle jäsenmaalle ennen 64 artiklassa asetetun yhden vuoden määräajan päättymistä, että maksua joudutaan lykkäämään tämän kohdan mukaisesti, voidaan eroaikomuksesta annettavan ilmoituksen ja varsinaisen eroamisen välistä yhden vuoden ajanjaksoa eroavan jäsenmaan halutessa pidentää siihen asti, kunnes neuvosto ilmoittaa jäsenmaalle, että sen osuus voidaan suorittaa 60 päivän kuluessa. 5. Jäsenmaalla, joka on saanut tämän artiklan mukaisen asiaankuuluvan hyvityksen, ei ole oikeutta järjestön loppuselvityksen mukaiseen ylijäämään. Tällainen jäsenmaa ei hyvityksen maksamisen jälkeen ole myöskään vastuussa järjestön mahdollisesta alijäämästä. 67 artikla Voimassaoloaika, sen pidentäminen ja lakkauttaminen 1. Tämä sopimus on voimassa neljä vuotta voimaantulonsa jälkeen, ellei sen voimassaoloaikaa ole pidennetty tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti tai lakkautettu 4 tai 5 kohdan mukaisesti. 2. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää neuvotella tästä sopimuksesta uudelleen ennen 1 kohdassa tarkoitetun neljän vuoden ajanjakson päättymistä. 3. Neuvosto voi määräenemmistöllä pidentää tämän sopimuksen voimassaoloaikaa yhdellä tai useammalla jaksolla, jotka eivät yhteensä saa ylittää kahta vuotta tämän artiklan 1 kohdan mukaisen neljän vuoden ajanjakson päättymisestä laskien. 4. Jos on käyty neuvottelut uudesta kansainvälisestä luonnonkumisopimuksesta, joka tulee voimaan tämän artiklan 3 kohdan mukaisen tämän sopimuksen voimassaoloajan pidennyksen aikana, tämän voimassaoloajaltaan pidennetyn sopimuksen voimassaolo lakkaa uuden sopimuksen tullessa voimaan. 5. Neuvosto voi milloin tahansa määräenemmistöllä päättää lakkauttaa tämän sopimuksen voimassaolon määräämästään päivästä lukien. 6. Tämän sopimuksen voimassaolon lakkaamisen estämättä neuvosto jatkaa toimintaansa enintään kolmen vuoden ajan suorittaakseen järjestön loppuselvityksen, mukaan lukien tilien selvityksen ja varojen jakamisen 40 artiklan mukaisesti sekä noudattaen määräenemmistöllä tehtyjä asiaa koskevia päätöksiä. Tänä aikana neuvostolla on näihin tarkoituksiin tarvittavat valtuudet ja velvollisuudet. 7. Neuvoston on ilmoitettava tallettajalle tämän artiklan mukaisesti tehdyistä päätöksistä. 68 artikla Varaumat Tämän sopimuksen määräysten osalta ei saa tehdä varaumia. TÄMÄN vakuudeksi allekirjoittaneet, siihen asianmukaisesti valtuutettuina, ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen merkitseminään päivinä. TEHTY Genevessä seitsemäntenätoista päivänä helmikuuta tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäviisi; tämän sopimuksen arabian-, englannin-, espanjan-, kiinan-, ranskan- ja venäjänkieliset tekstit ovat yhtä todistusvoimaisia. (1) Yleiskokouksen päätöslauselmat 3201 (S-VI) ja 3202 (S-VI) 1 päivältä toukokuuta 1974. (2) Korvataan numero "6" numerolla "7" (vertaa YK:n päämajassa New Yorkissa 8 päivänä tammikuuta 1996 laadittu alkuperäisen sopimuksen oikaisupöytäkirja). LIITE A Viejämaat ja niiden osuudet maiden kokonaisnettoviennistä, laskettuna 61 artiklan soveltamiseksi >TAULUKON PAIKKA> LIITE B Tuojamaat ja -maaryhmät ja niiden osuudet maiden kokonaisnettotuonnista, laskettuna 61 artiklan soveltamiseksi >TAULUKON PAIKKA> LIITE C Yhdistyneiden Kansakuntien luonnonkumikonferenssin 1994 puheenjohtajan laskema puskurivaraston kustannusarvio Noin 360 000 tonnin puskurivaraston hankinta- ja toimintakustannusten vuodesta 1982 maaliskuuhun 1987 ja 221 000 tonnin kustannusten vuodesta 1990 joulukuuhun 1994 mukaan 550 000 tonnin puskurivaraston hankinta- ja toimintakustannukset voidaan laskea kertomalla kyseinen luku alemmalla käynnistyshinnalla ja lisäämällä tulokseen 30 prosenttia tästä hinnasta vastaava määrä.