LIITE I

YHTEISET PASSITUSMENETTELYT

I OSASTO

YLEISET MÄÄRÄYKSET

1 artikla

1. Tässä liitteessä vahvistetaan tietyt yhteistä passitusmenettelyä koskevat yksityiskohtaiset säännöt yleissopimuksen 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

2. Jollei toisin määrätä, tämän liitteen määräyksiä sovelletaan yhteisessä passitusmenettelyssä tehtäviin passituksiin riippumatta siitä, käytetäänkö T1- vai T2-menettelyä.

3. Petosriskeille alttiit tavarat luetellaan lisäyksessä I. Kun tämän yleissopimuksen jossakin määräyksessä viitataan kyseiseen lisäykseen, siinä lueteltuja tavaroita koskevia toimenpiteitä sovelletaan ainoastaan, jos kyseisten tavaroiden paljous ylittää vastaavan vähimmäispaljouden. Lisäys I tarkistetaan vähintään kerran vuodessa.

I LUKU

Soveltamisala ja määritelmät

2 artikla

Soveltamisala

1. Yhteistä passitusmenettelyä ei sovelleta postilähetyksiin (mukaan luettuina postipaketit), jotka vastaavat Maailman postiliiton sääntöjä, kun tavaroita kuljettavat näiden sääntöjen mukaisten oikeuksien ja velvollisuuksien haltijat tai kun niitä kuljetetaan näiden puolesta.

2. Sopimuspuoli voi päättää, ettei se sovella yhteistä passitusmenettelyä tavaroiden kuljetukseen putkijohdoissa. Tällaisesta päätöksestä ilmoitetaan komissiolle, joka ilmoittaa asiasta muille maille.

3 artikla

Määritelmät

Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan:

a) ’toimivaltaisilla viranomaisilla’: tulliviranomaista tai mitä tahansa muuta viranomaista, joka on vastuussa tämän yleissopimuksen soveltamisesta;

b) ’passitusilmoituksella’: asiakirjaa, jolla henkilö ilmoittaa määrättyjä muotoja ja yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen haluavansa asettaa tavaran yhteiseen passitusmenettelyyn;

c) ’passituksen saateasiakirjalla’: tavaroiden mukana olevaa tietojärjestelmästä tulostettua asiakirjaa, joka perustuu passitusilmoituksen tietoihin;

d) ’T2-menettelyllä’: yleissopimuksen 2 artiklassa tarkoitettua T2-menettelyä, joka yksilöidään passitusilmoituksessa tunnuksella ”T2” tai ”T2F”;

e) ’passituksesta vastaavalla’: henkilöä, joka tekee yhteistä passitusta koskevan ilmoituksen, tai henkilöä, jonka nimissä yhteistä passitusta koskeva ilmoitus tehdään;

f) ’lähtötoimipaikalla’: tullitoimipaikkaa, jossa ilmoitus asettamisesta yhteiseen passitusmenettelyyn vastaanotetaan;

g) ’rajatoimipaikalla’: — sopimuspuolen saapumistullitoimipaikkaa, tai — sopimuspuolen poistumistullitoimipaikkaa lähetyksen poistuessa tämän sopimuspuolen tullialueelta, jos passitus tapahtuu tämän sopimuspuolen ja kolmannen maan välisen rajan kautta;

h) ’määrätoimipaikalla’: tullitoimipaikkaa, jossa yhteiseen passitusmenettelyyn asetetut tavarat on esitettävä menettelyn päättämiseksi;

i) ’vakuustoimipaikalla’: kunkin maan toimivaltaisten viranomaisten määrittämää toimipaikkaa, jossa annetaan vakuus takaussitoumuksen muodossa;

j) ’takaajalla’: kolmatta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka kirjallisesti sitoutuu yhteisvastuullisesti passituksesta vastaavan kanssa maksamaan mahdollisesti syntyvän velan määrän sen määrän osalta, jonka maksamisesta on annettu vakuus;

k) ’HS-nimikkeellä’: 14 päivänä kesäkuuta 1983 tehdyllä yleissopimuksella vahvistetun harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän nimikkeistön nimikkeiden ja alanimikkeiden numerokoodia;

l) ’velalla’: yhteiseen passitusmenettelyyn asetettuihin tavaroihin liittyviä tuonti- tai vientitulleja ja muita maksuja;

m) ’velallisella’: luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on velvollinen maksamaan velan;

n) ’komissiolla’: Euroopan yhteisöjen komissiota;

o) ’tavaran luovutuksella’: toimea, jolla toimivaltaiset viranomaiset luovuttavat tavaran yhteisen passitusmenettelyn mukaisiin tarkoituksiin;

p) ’sopimuspuolen alueelle sijoittautuneella henkilöllä’: — luonnollista henkilöä, joka asuu vakituisesti kyseisen sopimuspuolen alueella, — oikeushenkilöä tai henkilöiden yhteenliittymää, jonka sääntömääräinen kotipaikka, hallinnollinen päätoimipaikka tai kiinteä toimipaikka on kyseisen sopimuspuolen alueella;

q) ’tietokoneavusteisilla menetelmillä’: — toimivaltaisten viranomaisten välistä EDI-vakiosanomien vaihtoa, tai — asianomaisten muodollisuuksien suorittamista varten tarvittavien tietojen syöttämistä toimivaltaisten viranomaisten tietojärjestelmiin;

r) ’EDI:llä’ (Electronic Data Interchange): sovittujen sanomastandardien mukaisesti muotoiltujen tietojen sähköistä siirtoa tietojärjestelmästä toiseen;

s) ’vakiosanomalla’: ennakolta määriteltyä sähköiseen tiedonsiirtoon hyväksyttyä sanomamuotoa;

t) ’henkilötiedoilla’: yksilöityyn tai yksilöitävissä olevaan luonnolliseen henkilöön tai oikeushenkilöön liittyviä tietoja;

u) ’varamenettelyllä’: kirjallisiin asiakirjoihin perustuvaa menettelyä, jotta passitusilmoitus voitaisiin antaa ja tarkastaa ja passitusta seurata, kun sähköinen vakiomenettely ei toimi;

v) ’SAD-yleissopimuksella’: 20 päivänä toukokuuta 1987 tehtyä tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevaa yleissopimusta.

II LUKU

Vakiomenettely

4 artikla

1. T1- tai T2-menettelyn soveltamiseen liittyvät muodollisuudet suoritetaan käyttäen tietotekniikkaa toimivaltaisten viranomaisten määrittelemien edellytysten ja yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti noudattaen tullilainsäädännössä vahvistettuja periaatteita.

2. Sopimuspuolet sopivat yhdessä toimenpiteistä, joiden mukaisesti vahvistetaan:

a) tullitoimipaikkojen välillä vaihdettavien, yhteisen passitusmenettelyn soveltamisessa tarvittavien viestien määrittelyä ja sääntelyä koskevat säännöt;

b) yhteisessä passitusmenettelyssä vaihdettaviin viesteihin sisältyvät yhteiset tiedot ja niiden mallit.

5 artikla

Soveltamisala

1. Tässä liitteessä kuvattu tietojen vaihto toimivaltaisten viranomaisten välillä tapahtuu tietotekniikkaa ja tietoverkkoja käyttäen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityisten olosuhteiden huomioon ottamista.

2. Kaikki sopimuspuolet käyttävät 1 kohdassa tarkoitettuun tietojen vaihtoon yhteisön yhteistä tietoliikenneverkkoa / järjestelmien yhteistä rajapintaa (Common Communications Network/Common Systems Interface, CCN/CSI). EFTA-maiden osallistumisesta toiminnan rahoitukseen ja muista asiaan liittyvistä seikoista sovitaan yhteisön ja kunkin EFTA-maan kesken.

3. Tämän luvun määräyksiä ei sovelleta 44 artiklan 1 kohdan f ja g alakohdassa tarkoitettuihin yksinkertaistettuihin menettelyihin, jollei toisin määrätä.

6 artikla

Turvallisuus

1. Tietokoneavusteisia menetelmiä käyttäen tapahtuvalle muodollisuuksien suorittamiselle asetettavien edellytysten on sisällettävä muun muassa tietolähteen tarkistaminen ja tietojen suojaaminen tahattomalta tai laittomalta tuhoamiselta, tahattomalta häviämiseltä, muuttamiselta tai luvattomalta tietoihin pääsyltä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen turvallisuusvaatimusten lisäksi toimivaltaisten viranomaisten on otettava käyttöön riittävät turvallisuusjärjestelyt ja pidettävä niitä yllä, jotta koko passitusjärjestelmä toimisi tehokkaasti, luotettavasti ja turvallisesti.

3. Mainitun turvallisuuden tason takaamiseksi jokainen tietojen syöttö-, muutos- tai poistotapahtuma on kirjattava siten, että siitä ilmenee käsittelyn tarkoitus, tarkka ajankohta ja sen suorittanut henkilö. Lisäksi alkuperäiset tai edellä kuvatulla tavalla käsitellyt tiedot säilytetään vähintään kolmen kalenterivuoden ajan sen vuoden lopusta, johon tiedot viittaavat, tai pidemmän ajan, jos muualla niin säädetään tai määrätään.

4. Toimivaltaisten viranomaisten on valvottava säännöllisesti turvallisuutta.

5. Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen kaikista turvallisuuden vaarantumista koskevista epäilyistä.

7 artikla

Henkilötietojen suoja

1. Sopimuspuolet käyttävät tätä yleissopimusta sovellettaessa vaihdettuja henkilötietoja ainoastaan tässä yleissopimuksessa määrättyihin tarkoituksiin ja yhteisen passitusmenettelyn jälkeisiin muihin tulliselvitysmuotoihin. Tämä rajoitus ei kuitenkaan estä näiden tietojen käyttöä yhteiseen passitukseen liittyvissä riskianalyyseissä sekä yhteisestä passituksesta johtuvissa tutkinnoissa ja oikeuskäsittelyissä. Tällöin tiedot toimittaneelle toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitetaan viipymättä tällaisesta käytöstä.

2. Sopimuspuolet sitoutuvat toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet tätä yleissopimusta sovellettaessa vaihdettujen henkilötietojen käsittelyn osalta varmistaakseen henkilötietojen suojan, joka vastaa tasoltaan vähintään niitä periaatteita, jotka vahvistetaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa käsittelyssä 28 päivänä tammikuuta 1981 tehdyssä Euroopan neuvoston yleissopimuksessa.

3. Kukin sopimuspuoli toteuttaa tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen tehokkain tarkastuksin tämän artiklan noudattamisen.

III LUKU

Passituksesta vastaavan, kuljettajan ja vastaanottajan velvollisuudet

8 artikla

1. Passituksesta vastaava on vastuussa:

a) muuttumattomien tavaroiden ja vaadittujen asiakirjojen esittämisestä määrätoimipaikassa asetetussa määräajassa ottaen asianmukaisesti huomioon toimivaltaisten viranomaisten toteuttamat tunnistamistoimenpiteet;

b) muiden yhteistä passitusmenettelyä koskevien säännösten ja määräysten noudattamisesta;

c) kaikkien tarvittavien missä tahansa muodossa olevien asiakirjojen ja tietojen sekä avun antamisesta valvonnasta vastaaville toimivaltaisille viranomaisille näiden pyynnöstä ja mahdollisesti asetetussa määräajassa.

2. Tavaroiden kuljettaja tai vastaanottaja, joka vastaanottaa tavarat tietoisena niiden asettamisesta yhteiseen passitusmenettelyyn, on myös vastuussa muuttumattomien tavaroiden ja vaadittujen asiakirjojen esittämisestä määrätoimipaikassa asetetussa määräajassa ottaen asianmukaisesti huomioon toimivaltaisten viranomaisten toteuttamat tunnistamistoimenpiteet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdassa tarkoitettujen passituksesta vastaavan velvollisuuksien noudattamista.

IV LUKU

Vakuudet

9 artikla

Vakuuden antamisvelvollisuus

1. Passituksesta vastaavan on annettava vakuus asianomaisten tavaroiden osalta mahdollisesti syntyvän velan maksamisen varmistamiseksi.

2. Vakuus on annettava:

a) yksittäisenä vakuutena, joka koskee yhtä yhteistä passitusta;

b) useita passituksia koskevana yleisvakuutena 44 artiklassa tarkoitetun yksinkertaistetun menettelyn mukaisesti.

10 artikla

Vakuuden antaminen

1. Vakuus voidaan antaa:

a) lähtötoimipaikalle annettavana käteistalletuksena;

b) vakuustoimipaikalle annettavana takaussitoumuksena.

2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin kieltäytyä hyväksymästä esitettyä vakuuden muotoa, jos se on ristiriidassa menettelyn moitteettoman toiminnan kanssa.

10 a artikla

Käteistalletus

Käteistalletus on tehtävä lähtömaan valuuttana tai käyttämällä muuta asianomaisen maan toimivaltaisten viranomaisten hyväksymää maksuvälinettä.

Käteistalletuksena tai vastaavalla maksuvälineellä annettava vakuus on annettava lähtömaan säännösten ja määräysten mukaisesti.

10 b artikla

Takaaja

1. Takaajan on oltava toimivaltaisten viranomaisten hyväksymä ja sijoittautunut sen sopimuspuolen alueelle, jossa vakuus annetaan. Takaajan on ilmoitettava tiedoksianto-osoite tai nimettävä valtuutettu henkilö jokaisen sopimuspuolen alueella, jota asianomainen yhteinen passitus koskee. Jos kuitenkin yhteisö on yksi sopimuspuolista, takaajan on ilmoitettava tiedoksianto-osoite tai nimettävä valtuutettu henkilö jokaisessa yhteisön jäsenvaltiossa.

2. Takaajan sitoumus kattaa myös jälkitarkastusten perusteella maksettavat tullit niiden määrien osalta, joiden maksamisesta on annettu vakuus.

3. Toimivaltaiset viranomaiset kieltäytyvät hyväksymästä takaajaa, jos ne katsovat, ettei ole varmaa, että tämä kykenee maksamaan koko mahdollisesti syntyvän velan määräajassa sen määrän osalta, jonka maksamisesta on annettu vakuus.

4. Kun vakuus annetaan vakuustoimipaikalle annettavana takaussitoumuksena:

a) passituksesta vastaavalle annetaan vakuuden viitenumero vakuuden käyttämistä ja kunkin takaussitoumuksen tunnistamista varten;

b) passituksesta vastaavalle annetaan ja ilmoitetaan vakuuden viitenumeroon liittyvä tunnusluku.

11 artikla

Vapautus vakuuden antamisesta

1. Jollei toisin tarvittaessa määrätä, vakuutta ei tarvitse antaa:

a) ilmakuljetuksille;

b) kuljetettaessa tavaroita Reinillä ja sen väylillä;

c) kuljetettaessa tavaraa putkijohdoissa;

d) 44 artiklan 1 kohdan f alakohdan i alakohdan mukaisesti suoritetuissa yhteisissä passituksissa.

2. Kukin maa voi luopua alueensa muilla kuin 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuilla vesiväylillä suoritettavaa tavarankuljetusta koskevan vakuuden antamisesta. Sen on ilmoitettava tässä tarkoituksessa toteutettavista toimenpiteistä komissiolle, joka ilmoittaa niistä muille maille.

V LUKU

Muut määräykset

12 artikla

Asiakirjojen ja toteamusten oikeudellinen asema

1. Jonkin maan toimivaltaisten viranomaisten sääntöjen mukaisesti missä tahansa muodossa antamilla asiakirjoilla ja niiden toteuttamilla tai hyväksymillä toimenpiteillä on muissa maissa sama oikeusvaikutus kuin kunkin tällaisen maan toimivaltaisten viranomaisten sääntöjen mukaisesti antamilla asiakirjoilla ja niiden toteuttamilla tai hyväksymillä toimenpiteillä.

2. Jonkin maan toimivaltaisten viranomaisten yhteisen passitusmenettelyn yhteydessä toteutetuissa tarkastuksissa esittämillä toteamuksilla on muissa maissa sama oikeusvaikutus kuin kunkin tällaisen maan toimivaltaisten viranomaisten esittämillä toteamuksilla.

13 artikla

Yhteisessä passituksessa toimivaltaisten tullitoimipaikkojen luettelo

Kukin maa syöttää tietojärjestelmään yhteisessä passituksessa toimivaltaisten toimipaikkojen luettelon, jossa ilmoitetaan niiden tunnistenumero, toimivaltuudet sekä aukiolopäivät ja -ajat. Myös kaikki luettelon muutokset on syötettävä tietojärjestelmään.

Komissio toimittaa nämä tiedot kaikille maille tietojärjestelmää käyttäen.

14 artikla

Keskustoimipaikka

Kukin maa ilmoittaa tarvittaessa komissiolle keskustoimipaikkojen perustamisesta ja näille toimipaikoille yhteisen passitusmenettelyn hallinnoinnissa ja seurannassa sekä asiakirjojen vastaanottamisessa ja lähettämisessä annetusta toimivallasta; kyseisten asiakirjojen tyyppi on mainittava.

Komissio toimittaa nämä tiedot muille maille.

15 artikla

Rikkomiset ja seuraamukset

Maat toteuttavat kaikki tarvittavat toimenpiteet rikkomisten tai väärinkäytösten torjumiseksi sekä tehokkaiden, oikeasuhtaisten ja varoittavien seuraamusten määräämiseksi.

II OSASTO

MENETTELYN TOIMINTA

I LUKU

Yksittäinen vakuus

16 artikla

Yksittäisen vakuuden antaminen

1. Yksittäisen vakuuden on katettava mahdollisesti syntyvän velan koko määrä asianomaisia tavaroita kulutukseen luovutettaessa koskevien, lähtömaassa voimassa olevien korkeimpien maksujen, tuontitullit mukaan luettuina, perusteella laskettuna. Tässä laskelmassa yhteisötavaroita, jotka kuljetetaan yhteistä passitusmenettelyä koskevan yleissopimuksen mukaisesti, pidetään muina kuin yhteisötavararoina.

Yksittäisen vakuuden laskemisessa huomioon otettavat määrät eivät kuitenkaan voi olla alle vähimmäismäärän, jos sellainen mainitaan lisäyksen I viidennessä sarakkeessa.

2. Käteistalletuksena annettava yksittäinen vakuus on voimassa kaikkien sopimuspuolten alueilla. Se palautetaan, kun menettely on päätetty.

3. Takaajan antama yksittäinen vakuus voi perustua sellaisten7 000 euron suuruisten yksittäistä vakuutta koskevien tositteiden käyttöön, jotka takaaja on antanut henkilöille, jotka aikovat toimia passituksesta vastaavina, ja jotka ovat voimassa kaikkien sopimuspuolten alueilla.

Takaaja on kutakin vakuustositetta kohden vastuussa 7 000 euron määrään saakka.

4. Kun yksittäinen vakuus annetaan takaussitoumuksena, passituksesta vastaava ei voi muuttaa vakuuden viitenumeroon liittyvää tunnuslukua, paitsi sovellettaessa lisäyksessä IV olevaa 3 kohtaa.

17 artikla

Takaussitoumuksena annettavaa yksittäistä vakuutta koskevat yksityiskohtaiset säännöt

1. Takaussitoumuksena annettavasta yksittäisestä vakuudesta on laadittava liitteen III lisäyksessä C1 olevan mallin mukainen vakuusasiakirja. Vakuusasiakirja jää vakuustoimipaikan säilytettäväksi.

2. Jos kansalliset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset tai yleinen käytäntö niin vaativat, kukin maa voi antaa luvan 1 kohdassa tarkoitetun vakuusasiakirjan laatimiseen muussa muodossa edellyttäen, että sillä on sama oikeusvaikutus kuin asiakirjamalleilla.

18 artikla

Tositteilla annettavaa yksittäistä vakuutta koskevat yksityiskohtaiset säännöt

1. Edellä 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa annettavasta yksittäisestä vakuudesta on laadittava liitteen III lisäyksessä C2 olevan mallin mukainen vakuusasiakirja.

Sovelletaan 17 artiklan 2 kohtaa soveltuvin osin.

2. Takaaja toimittaa vakuustoimipaikalle toimivaltaisten viranomaisten päättämiä yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen kaikki tarvittavat tiedot antamistaan yksittäistä vakuutta koskevista tositteista.

Niiden viimeinen voimassaolopäivä ei saa olla myöhemmin kuin yhden vuoden kuluttua niiden antamisesta.

3. Takaaja ilmoittaa vakuuden viitenumeron passituksesta vastaavalle kunkin sille annetun yksittäisen vakuuden osalta eikä passituksesta vastaava saa muuttaa siihen liittyvää tunnuslukua.

4. Jäljempänä 22 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sovellettaessa takaaja toimittaa passituksesta vastaavalle paperilla yksittäistä vakuutta koskevat tositteet, jotka on laadittu lisäyksessä C3 olevan mallin mukaisesti. Tositteeseen merkitään tunnistenumero.

5. Takaaja voi antaa yksittäistä vakuutta koskevia tositteita, jotka eivät ole voimassa yhteisessä passituksessa lisäyksessä I olevassa luettelossa olevien tavaroiden osalta. Tässä tapauksessa takaajan on merkittävä paperilla antamaansa yhteen tai useampaan yksittäistä vakuutta koskevaan tositteeseen vinosti seuraava maininta:

— Voimassa rajoitetusti – 99200

6. Passituksesta vastaavan on toimitettava lähtötoimipaikkaan tarvittava määrä 7 000 euron suuruisia yksittäistä vakuutta koskevia tositteita mahdollisesti syntyvän velan määrän kattamiseksi kokonaisuudessaan. Jäljempänä 22 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sovellettaessa paperiset tositteet on toimitettava lähtötoimipaikalle ja säilytettävä siellä; lähtötoimipaikka toimittaa kunkin tositteen tunnistenumeron tositteessa mainitulle vakuustoimipaikalle.

19 artikla

Vakuusasiakirjan kumoaminen ja peruuttaminen

1. Vakuustoimipaikka kumoaa päätöksen, jolla se hyväksyi takaajan sitoumuksen, jos edellytykset, joilla se annettiin, eivät enää täyty.

Takaaja voi myös peruuttaa sitoumuksensa milloin tahansa.

2. Kumoaminen tai peruuttaminen tulee voimaan kuudentenatoista päivänä sen jälkeen, kun se on annettu tiedoksi joko takaajalle tai vakuustoimipaikalle.

Kumoamisen tai peruuttamisen voimaantulopäivää aikaisemmin annettuja yksittäistä vakuutta koskevia tositteita ei saa enää käyttää voimaantulopäivästä alkaen tavaroiden asettamiseen yhteiseen passitusmenettelyyn.

3. Sen maan, jolle vakuustoimipaikka kuuluu, toimivaltaiset viranomaiset syöttävät viipymättä tietojärjestelmään tiedon kumoamisesta tai peruttamisesta ja sen voimaantulopäivän.

II LUKU

Kulkuneuvot ja ilmoitukset

20 artikla

Lastauksen edellytykset

1. Kukin passitusilmoitus koskee vain tavaroita, jotka on lastattu tai on määrä lastata yhteen kulkuneuvoon kuljetettaviksi yhdestä lähtötoimipaikasta yhteen määrätoimipaikkaan.

Sillä edellytyksellä, että tavarat kuljetetaan yhdessä, tätä artiklaa sovellettaessa pidetään yhtenä kulkuneuvona:

a) tieliikenteen ajoneuvoa, johon on liitetty yksi tai useampi perävaunu tai puoliperävaunu;

b) yhteen kytkettyjä rautatievaunuja;

c) yhden kuljetuskokonaisuuden muodostavia vesialuksia;

d) tämän artiklan mukaiseen yhteen kulkuneuvoon lastattuja kontteja.

2. Yhteen kulkuneuvoon voidaan lastata tavaroita useammassa kuin yhdessä lähtötoimipaikassa, ja siitä voidaan purkaa tavaroita useammassa kuin yhdessä määrätoimipaikassa.

21 artikla

Tietokoneavusteisella menetelmällä laadittu passitusilmoitus

1. Liitteen III lisäyksessä A1 tarkoitetut passitusilmoituksen tiedot annetaan koodattuina tai missä tahansa muussa tulliviranomaisten määrittämässä muodossa siten, että niitä voidaan käsitellä tietokoneella ja ne vastaavat vaadittuja tietoja.

2. EDI:llä laadittua passitusilmoitusta pidetään jätettynä ajankohtana, jona toimivaltaiset viranomaiset ovat vastaanottaneet EDI-sanoman.

EDI:llä laaditun passitusilmoituksen hyväksymisestä ilmoitetaan passituksesta vastaavalle vastaussanomalla, johon sisältyy vähintään vastaanotetun viestin tunnistetiedot ja/tai passitusilmoituksen kirjaamisnumero sekä hyväksymispäivämäärä.

3. EDI-vakiosanomien vaihdon avulla tehdyn passitusilmoituksen on oltava liitteessä III esitetyn mallin ja siinä esitettyjen tietojen mukainen.

4. Passitusilmoitus täytetään liitteen III mukaisesti jollakin lähtömaan toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä sopimuspuolten virallisella kielellä. Passituksessa osallisena olevan maan toimivaltaiset viranomaiset voivat tarvittaessa pyytää käännöksen asiakirjoista kyseisen maan virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä.

5. Jos yhteinen passitusmenettely suoritetaan lähtömaassa toisen tulliselvitysmuodon jälkeen, lähtötoimipaikka voi pyytää asianomaisten asiakirjojen esittämistä.

6. Tavarat esitetään yhdessä kuljetusasiakirjan kanssa. Lähtötoimipaikka voi olla vaatimatta kyseisen asiakirjan esittämistä tullimuodollisuuksia suoritettaessa, jos asiakirja on lähtötoimipaikan käytettävissä.

22 artikla

Kirjallinen passitusilmoitus

1. Tavarat voidaan asettaa yhteiseen passitusmenettelyyn kirjallisella passitusilmoituksella, joka on laadittu SAD-yleissopimuksen liitteen I lisäyksessä 1 olevan mallin mukaiselle lomakkeelle seuraavissa tapauksissa:

a) kun tavaroita kuljettavat matkustajat, jotka eivät voi suoraan päästä käyttämään tullin tietokoneavusteista järjestelmää 22 a artiklassa kuvattujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti;

b) kun käytetään varamenettelyä lisäyksessä V kuvatuissa edellytyksissä ja siinä kuvattujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti;

c) kun sopimuspuoli näin päättää.

2. Sovellettaessa 1 kohdan a ja c alakohtaa toimivaltaiset viranomaiset varmistavat, että passitustietoja vaihdetaan toimivaltaisten viranomaisten välillä tullin tietokoneavusteista järjestelmää käyttäen.

3. Toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kirjallisen passitusilmoituksen käyttö, kun passituksesta vastaavan sovellus ja/tai verkko ei toimi.

4. Passitusilmoitusta voidaan täydentää yhdellä tai useammalla SAD-yleissopimuksen liitteen I lisäyksessä 3 olevan mallin mukaisella lisälomakkeella. Lomakkeet ovat ilmoituksen erottamaton osa.

5. Liitteessä III olevan mallin mukaisia tavaraluetteloita voidaan lisälomakkeiden sijasta käyttää passitusilmoitusten kuvaavana osana, ja ne ovat ilmoituksen erottamaton osa.

6. Edellä 1, 4 ja 5 kohdassa tarkoitetut lomakkeet on laadittava liitteen III mukaisesti.

7. Sovelletaan 21 artiklan 4–6 kohtaa soveltuvin osin.

22 a artikla

Matkustajien passitusilmoitus

Sovellettaessa 22 artiklan 1 kohdan a alakohtaa matkustaja laatii passitusilmoituksen 5 ja 6 artiklan ja liitteen III lisäyksen B6 mukaisesti.

23 artikla

Sekalähetykset

Jos lähetyksiin sisältyy samanaikaisesti T1- ja T2-menettelyssä kuljetettavia tavaroita, tunnuksella ’T’ merkittyä passitusilmoitusta on täydennettävä kunkin tavaraerän osalta määritteellä ”T1”, ”T2” tai ”T2F”.

24 artikla

Passitusilmoituksen allekirjoittaminen ja passituksesta vastaavan sitoumus

1. Yhteisessä passitusilmoituksessa on oltava sähköinen allekirjoitus, tai se on tunnistettava muulla tavoin.

2. Passitusilmoitusta tehtäessä passituksesta vastaava sitoutuu vastaamaan seuraavista:

a) passitusilmoituksessa olevien tietojen oikeellisuus;

b) liiteasiakirjojen aitous;

c) asianomaisten tavaroiden yhteiseen passitusmenettelyyn asettamiseen liittyvien kaikkien velvollisuuksien noudattaminen.

III LUKU

Lähtötoimipaikassa suoritettavat muodollisuudet

25 artikla

Passitusilmoituksen esittäminen

Passitusilmoitus tehdään ja tavarat esitetään lähtötoimipaikassa toimivaltaisten viranomaisten vahvistamina päivinä ja aikoina.

Lähtötoimipaikka voi passituksesta vastaavan pyynnöstä ja kustannuksella antaa luvan tavaroiden esittämiseen muussa paikassa.

26 artikla

Kuljetusreitti

1. Yhteiseen passitusmenettelyyn asetetut tavarat on kuljetettava määrätoimipaikkaan taloudellisesti perusteltua reittiä.

2. Lisäyksessä I olevassa luettelossa mainittujen tavaroiden osalta tai jos toimivaltaiset viranomaiset pitävät tai passituksesta vastaava pitää sitä tarpeellisena, lähtötoimipaikka vahvistaa sitovan kuljetusreitin ja merkitsee passitusilmoituksen kohtaan 44 ainakin maat, joiden kautta kuljetus tapahtuu, ottaen huomioon passituksesta vastaavan ilmoittamat seikat, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 59 artiklan määräysten soveltamista.

27 artikla

Passitusilmoituksen hyväksyminen ja kirjaaminen

1. Lähtötoimipaikka hyväksyy ja kirjaa passitusilmoituksen toimivaltaisten viranomaisten vahvistamina aukioloaikoina ja -päivinä edellyttäen, että

a) siinä annetaan kaikki tiedot, jotka tarvitaan tämän yleissopimuksen soveltamiseksi;

b) sen mukana toimitetaan kaikki vaaditut asiakirjat; ja

c) tavarat, joihin se liittyy, esitetään tullille.

2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa luvan olla esittämättä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja vaadittuja asiakirjoja ilmoituksen mukana. Tällöin asiakirjoja on säilytettävä siten, että ne ovat toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä.

3. Yhteistä passitusmenettelyä koskevia kaikkia säännöksiä ja määräyksiä sovellettaessa huomioon otettava päivämäärä on päivämäärä, jona toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät ilmoituksen, jollei toisin säädetä tai määrätä.

28 artikla

Passitusilmoitukseen tehtävät oikaisut

1. Passituksesta vastaava saa pyynnöstä oikaista yhtä tai useampaa passitusilmoituksessa antamaansa tietoa sen jälkeen, kun toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet ilmoituksen. Oikaisulla ei voida muuttaa passitusilmoitusta koskemaan muita kuin siinä alun perin tarkoitettuja tavaroita.

2. Oikaisua ei kuitenkaan voida sallia, jos sitä pyydetään sen jälkeen, kun toimivaltaiset viranomaiset ovat:

a) ilmoittaneet passituksesta vastaavalle aikovansa tarkastaa tavarat;

b) todenneet kyseiset tiedot virheellisiksi;

c) luovuttaneet tavarat.

29 artikla

Määräaika tavaroiden esittämiselle määräpaikassa

1. Lähtötoimipaikka vahvistaa päivämäärän, johon mennessä tavarat on esitettävä määrätoimipaikassa, ottaen huomioon käytettävän reitin, kuljetusta koskevat säännökset ja määräykset sekä muun asian kannalta merkityksellisen lainsäädännön sekä tarvittaessa passituksesta vastaavan ilmoittamat seikat.

2. Lähtötoimipaikan asettama määräaika on niiden maiden toimivaltaisia viranomaisia sitova, joiden alueelle tavarat saapuvat yhteisen passituksen aikana, eivätkä nämä viranomaiset saa muuttaa sitä.

30 artikla

Passitusilmoituksen ja tavaroiden tarkastaminen

1. Lähtömaan toimivaltaiset viranomaiset voivat riskianalyysin perusteella tai pistokokein:

a) tarkastaa hyväksytyn passitusilmoituksen ja sen liiteasiakirjat;

b) tarkastaa tavarat ja ottaa näytteitä niiden analysoimista tai yksityiskohtaista tutkimista varten.

2. Tavarat tarkastetaan tätä tarkoitusta varten määrätyissä paikoissa ja sitä varten määrättyinä aikoina. Tulliviranomaiset voivat kuitenkin passituksesta vastaavan pyynnöstä ja kustannuksella tarkastaa tavarat muissa paikoissa tai muina aikoina.

31 artikla

Tunnistamistoimenpiteet

1. Lähtötoimipaikka toteuttaa tarpeellisina pitämänsä tunnistamistoimenpiteet ja kirjaa vastaavat tiedot passitusilmoitukseen.

2. Yhteiseen passitusmenettelyyn asetettavia tavaroita ei saa luovuttaa, jos sinetöintiä ei voida tehdä yleissopimuksen 11 artiklan 2 tai 3 kohdan määräysten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yleissopimuksen 11 artiklan 4 kohdan määräysten soveltamista.

3. Jos sinetöidään tavarat sisältävä tila, toimivaltaiset viranomaiset varmistavat, että kulkuneuvo on hyväksytty tai että se voidaan hyväksyä sinetöintiin soveltuvaksi.

4. Kaikkia sellaisen kansainvälisen sopimuksen, jonka sopimuspuolia Euroopan yhteisö tai sen jäsenvaltiot ja EFTA-maat ovat, määräysten mukaisesti tullisinetöityyn tavarankuljetukseen hyväksyttyjä tieliikenteen ajoneuvoja, perävaunuja, puoliperävaunuja tai kontteja pidetään yleissopimuksen 11 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen muiden säännösten ja määräysten nojalla sinetöintikelpoisiksi hyväksyttyinä.

5. Sinettien ominaispiirteiden on oltava lisäyksen II mukaiset.

6. Sinettejä ei saa murtaa ilman toimivaltaisten viranomaisten lupaa.

7. Tavaran kuvausta pidetään riittävänä mahdollistamaan tavaroiden tunnistaminen yleissopimuksen 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti, jos tavaran kuvaus on riittävän yksityiskohtainen, jotta tavaroiden paljous ja laatu ovat helposti tunnistettavissa.

32 artikla

Tavaroiden luovutus

1. Tarkastusten tulosten perusteella lähtötoimipaikka kirjaa vastaavat tiedot passitusilmoitukseen.

2. Lähtötoimipaikka luovuttaa tavarat ja syöttää luovutuksen päivämäärän tietojärjestelmään, jos tämä on mahdollista tarkastuksen tulosten perusteella.

3. Tavaroiden luovutuksen yhteydessä lähtötoimipaikka ilmoittaa yhteisestä passituksesta ilmoitetulle määrätoimipaikalle saapumista ennakoivalla sanomalla ja kullekin ilmoitetulle rajatoimipaikalle rajanylitystä ennakoivalla sanomalla. Nämä sanomat laaditaan käyttäen passitusilmoituksessa olevia tietoja, joita on tarvittaessa oikaistu.

33 artikla

Passituksen saateasiakirja

1. Passituksen saateasiakirjan on oltava liitteessä III olevan mallin ja siinä esitettyjen tietojen mukainen. Sitä kuljetetaan yhteiseen passitusmenettelyyn asetettujen tavaroiden mukana. Tavaroiden luovutuksen jälkeen se annetaan toimijalle seuraavia yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen:

a) lähtötoimipaikka antaa sen passituksesta vastaavalle tai se tulostetaan toimivaltaisten viranomaisten luvalla passituksesta vastaavan tietojärjestelmästä;

b) se tulostetaan valtuutetun lähettäjän tietojärjestelmästä sen jälkeen, kun lähtötoimipaikan lähettämä sanoma tavaroiden luovutuksesta on vastaanotettu.

2. Passituksen saateasiakirjaa täydennetään tarvittaessa liitteessä III olevan mallin mukaisella tavaraerittelyllä, joka on mainitun asiakirjan erottamaton osa.

IV LUKU

Kuljetuksen aikana suoritettavat muodollisuudet

34 artikla

Passituksen saateasiakirjan esittäminen

Passituksen saateasiakirja ja muut tavaroiden mukana olevat asiakirjat on esitettävä toimivaltaisten viranomaisten vaatimuksesta.

35 artikla

Rajatoimipaikka

1. Lähetys ja passituksen saateasiakirja on esitettävä jokaisessa rajatoimipaikassa.

2. Rajatoimipaikka kirjaa rajanylityksen lähtötoimipaikan lähettämän rajanylitystä ennakoivan sanoman perusteella. Rajanylityksestä ilmoitetaan lähtötoimipaikalle rajanylitystä koskevalla sanomalla.

3. Rajatoimipaikat tarkastavat tavarat, jos ne pitävät sitä tarpeellisena. Tavarat tarkastetaan tarvittaessa varsinkin rajanylitystä ennakoivan sanoman perusteella.

4. Jos tavarat kuljetetaan muun kuin passituksen saateasiakirjassa ilmoitetun rajatoimipaikan kautta, rajatoimipaikka pyytää rajanylitystä ennakoivaa sanomaa lähtötoimipaikalta ja ilmoittaa rajanylityksestä lähtötoimipaikalle rajanylitystä koskevalla sanomalla. Tarvittaessa lähtötoimipaikka ilmoittaa, ettei vakuus ole voimassa kyseisen maan osalta.

5. Edellä olevaa 1–4 kohtaa ei sovelleta tavaroiden rautatiekuljetuksiin.

36 artikla

Kuljetuksen aikana sattuneet tapahtumat

1. Kuljettajan on tehtävä tarvittavat merkinnät passituksen saateasiakirjaan ja esitettävä se lähetyksen kanssa sen maan toimivaltaisille viranomaisille, jonka alueella kulkuneuvo on, seuraavissa tapauksissa.

a) sitovaa kuljetusreittiä muutetaan 26 artiklan 2 kohdan määräyksiä sovellettaessa;

b) sinetit rikkoutuvat kuljetuksen aikana kuljettajasta riippumattomista syistä;

c) tavarat uudelleenlastataan toiseen kulkuneuvoon; uudelleenlastauksen on tapahduttava toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa; toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin antaa luvan tavaroiden uudelleenlastaukseen ilman valvontaa;

d) välittömästi uhkaavan vaaran vuoksi on välttämätöntä viipymättä purkaa tavarat tai osa niistä;

e) kaikkien sellaisten tapahtumien tai onnettomuuksien sattuessa, jotka saattavat vaikuttaa passituksesta vastaavan tai kuljettajan mahdollisuuksiin noudattaa velvollisuuksiaan.

2. Jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että yhteinen passitus voi jatkua tavanomaisesti, ne vahvistavat passituksen saateasiakirjan toteutettuaan mahdollisesti tarvittavat toimenpiteet. Tapauksen mukaan rajatoimipaikan tai määrätoimipaikan toimivaltaiset viranomaiset syöttävät tullin tietojärjestelmään uudelleenlastaukseen tai muuhun tapahtumaan liittyvät tiedot.

V LUKU

Määrätoimipaikassa suoritettavat muodollisuudet

37 artikla

Tavaroiden esittäminen määrätoimipaikassa

1. Tavarat ja vaaditut asiakirjat esitetään määrätoimipaikassa sen aukiolopäivinä ja -aikoina. Määrätoimipaikka voi kuitenkin asianomaisen pyynnöstä ja kustannuksella antaa luvan tavaroiden ja vaadittujen asiakirjojen esittämiseen muulloin kuin asianomaisina aukiolopäivinä ja -aikoina. Määrätoimipaikka voi asianomaisen pyynnöstä ja kustannuksella antaa luvan tavaroiden ja vaadittujen asiakirjojen esittämiseen myös muussa paikassa.

2. Kun tavarat esitetään määrätoimipaikassa lähtötoimipaikan asettaman määräajan päätyttyä ja määräajan ylittäminen johtuu olosuhteista, jotka näytetään toteen määrätoimipaikkaa tyydyttävällä tavalla, eikä niitä voida katsoa kuljettajan tai passituksesta vastaavan syyksi, passituksesta vastaavan katsotaan noudattaneen asetettua määräaikaa.

3. Määrätoimipaikka säilyttää passituksen saateasiakirjan, ja tavarat tarkastetaan lähtötoimipaikasta vastaanotetun saapumista ennakoivan sanoman perusteella.

4. Passituksesta vastaavan pyynnöstä määrätoimipaikka vahvistaa passituksen saateasiakirjan jäljennöksen todisteena menettelyn päättymisestä 42 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja merkitsee siihen seuraavan maininnan:

— Vaihtoehtoinen todiste – 99202

5. Passitus voidaan päättää myös muussa kuin passitusilmoituksessa alun perin ilmoitetussa toimipaikassa. Tästä toimipaikasta tulee tällöin määrätoimipaikka.

Jos uusi määrätoimipaikka kuuluu jollekin muulle sopimuspuolelle kuin sille, jolle alun perin tarkoitettu toimipaikka kuuluu, uusi määrätoimipaikka pyytää lähtötoimipaikalta saapumista ennakoivaa sanomaa.

38 artikla

Tulotodistus

1. Määrätoimipaikka vahvistaa tulotodistuksen tavarat ja vaaditut asiakirjat esittävän henkilön pyynnöstä.

2. Tulotodistuksen on oltava liitteessä III esitettyjen tietojen mukainen.

3. Asianomaisen henkilön on laadittava tulotodistus etukäteen. Tulotodistus voi sisältää muita lähetykseen liittyviä tietoja, jotka on merkittävä määrätoimipaikkaa varten varatun tilan ulkopuolelle. Tulotodistusta ei voida käyttää 42 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna todisteena menettelyn päättymisestä.

39 artikla

Tietojen lähettäminen

1. Määrätoimipaikka ilmoittaa lähtötoimipaikalle tavaroiden saapumisesta saapumisilmoitussanomalla samana päivänä, jona tavarat on esitetty määrätoimipaikassa.

2. Jos passitus päätetään muussa kuin passitusilmoituksessa mainitussa toimipaikassa, uusi määrätoimipaikka ilmoittaa saapumisesta lähtötoimipaikalle saapumisilmoitussanomalla.

Lähtötoimipaikka ilmoittaa saapumisesta alun perin ilmoitetulle määrätoimipaikalle edelleen lähetetyllä saapumisilmoitussanomalla.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua saapumisilmoitussanomaa ei voida käyttää 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna todisteena menettelyn päättymisestä.

4. Lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja olosuhteita, määrätoimipaikka lähettää tarkastustulossanoman lähtötoimipaikalle viimeistään sitä päivää seuraavana kolmantena päivänä, jona tavarat on esitetty määrätoimipaikassa. Kuitenkin sovellettaessa 65 artiklaa määrätoimipaikka lähettää tarkastustulossanoman lähtötoimipaikalle viimeistään sitä päivää seuraavana kuudentena päivänä, jona tavarat on esitetty.

VI LUKU

Menettelyn päättymisen valvonta

40 artikla

Menettelyn päättyminen ja päättäminen

1. Yhteinen passitusmenettely päättyy ja passituksesta vastaavan velvollisuudet täyttyvät, kun menettelyyn asetetut tavarat, asiakirjat ja vaaditut tiedot esitetään määrätoimipaikassa menettelyä koskevien säännösten ja määräysten mukaisesti.

2. Toimivaltaiset viranomaiset päättävät yhteisen passitusmenettelyn, kun ne voivat lähtötoimipaikassa ja määrätoimipaikassa käytettävissä olevien tietojen perusteella todeta, että menettely on päättynyt asianmukaisesti.

41 artikla

Tiedustelumenettely

1. Jos lähtömaan toimivaltaiset viranomaiset eivät ole vastaanottaneet saapumisilmoitussanomaa tavaroiden esittämiselle määrätoimipaikassa asetetun määräajan kuluessa tai tarkastustulossanomaa kuuden päivän kuluessa saapumisilmoitussanoman vastaanottamisesta, niiden on aloitettava tiedustelumenettely menettelyn päättämiseksi tarvitsemiensa tietojen saamiseksi tai vaihtoehtoisesti:

— tullivelan syntymisen edellytysten vahvistamiseksi,

— velallisen yksilöimiseksi,

— velan kantamiseen toimivaltaisten viranomaisten määrittämiseksi.

2. Tiedustelumenettely aloitetaan seitsemän päivän kuluessa 1 kohdassa mainittujen määräaikojen päättymisestä, lukuun ottamatta sopimuspuolten yhdessä määrittämiä poikkeustapauksia. Menettely aloitetaan viipymättä, jos toimivaltaisille viranomaisille ilmoitetaan jo varhaisessa vaiheessa, ettei menettely ole päättynyt, tai jos ne epäilevät tätä.

3. Jos lähtömaan toimivaltaiset viranomaiset vastaanottavat ainoastaan saapumisilmoitussanoman, ne aloittavat tiedustelumenettelyn pyytämällä saapumisilmoitussanoman lähettäneeltä määrätoimipaikalta tarkastustulossanomaa.

4. Jos lähtömaan toimivaltaiset viranomaiset eivät ole vastaanottaneet saapumisilmoitussanomaa, ne aloittavat tiedustelumenettelyn pyytämällä menettelyn päättämiseksi tarvittavia tietoja passituksesta vastaavalta tai, jos määräpaikassa on saatavilla riittävästi tietoja tutkimusta varten, määrätoimipaikalta.

Passituksesta vastaavalta on pyydettävä menettelyn päättämiseksi tarvittavia tietoja viimeistään 28 päivää sen jälkeen, kun tiedustelumenettely on aloitettu määrätoimipaikassa.

5. Määrätoimipaikan ja passituksesta vastaavan on vastattava 4 kohdassa tarkoitettuun pyyntöön 28 päivän kuluessa. Jos passituksesta vastaava toimittaa riittävät tiedot määräajan kuluessa, lähtömaan toimivaltaisten viranomaisten on otettava nämä tiedot huomioon tai päätettävä menettely, jos tämä on toimitettujen tietojen perusteella mahdollista.

6. Jos menettelyä ei voida päättää passituksesta vastaavan toimittamien tietojen perusteella, mutta lähtömaan toimivaltaiset viranomaiset pitävät niitä riittävinä tiedustelumenettelyn jatkamiseksi, pyyntö on esitettävä kyseiselle tullitoimipaikalle viipymättä.

7. Jos tiedustelumenettelyssä voidaan todeta, että passitusmenettely on päättynyt asianmukaisesti, lähtömaan toimivaltaiset viranomaiset päättävät menettelyn ja ilmoittavat asiasta viipymättä passituksesta vastaavalle ja tarvittaessa toimivaltaisille viranomaisille, jotka ovat mahdollisesti aloittaneet velan kantamisen 117 artiklan mukaisesti.

41 a artikla

1. Jos tiedustelumenettelyn aloittamisen jälkeen ja ennen 116 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun määräajan päättymistä lähtömaan toimivaltaisille viranomaisille, jäljempänä ’pyynnön esittäneet viranomaiset’, esitetään millä tahansa keinoin todisteet paikasta, jossa velan aiheuttavat tosiseikat ovat ilmenneet, ja jos paikka sijaitsee muun sopimuspuolen alueella, kyseiset viranomaiset lähettävät viipymättä kyseisen paikan osalta toimivaltaisille viranomaisille, jäljempänä ’pyynnön vastaanottaneet viranomaiset’, kaikki tarvittavat tiedot.

2. Pyynnön vastaanottaneiden viranomaisten on ilmoitettava tiedonannon vastaanottamisesta ja ilmoitettava, vastaavatko ne perinnästä. Jolleivät pyynnön vastaanottaneet viranomaiset vastaa 28 päivän kuluessa, pyynnön esittäneet viranomaiset jatkavat viipymättä tiedustelumenettelyä.

42 artikla

Vaihtoehtoiset todisteet menettelyn päättymisestä

1. Passituksesta vastaava voi toimittaa todisteet menettelyn päättymisestä ilmoituksessa mainittujen määräaikojen kuluessa toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla esittämällä määrämaan toimivaltaisten viranomaisten oikeaksi todistaman asiakirjan, jossa kyseiset tavarat tunnistetaan ja jossa vahvistetaan, että ne on esitetty määrätoimipaikassa tai 64 artiklaa sovellettaessa valtuutetulle vastaanottajalle.

2. Yhteisen passitusmenettelyn katsotaan päättyneen myös, jos passituksesta vastaava esittää toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla jonkin seuraavista asiakirjoista, jossa tavarat tunnistetaan:

a) tulliasiakirja, jolla osoitetaan, että tavaroille on osoitettu jokin tulliselvitysmuoto kolmannessa maassa;

b) kolmannessa maassa laadittu asiakirja, jonka kyseisen maan tulliviranomaiset vahvistavat ja jolla todistetaan, että tavaroiden katsotaan olevan vapaassa liikkeessä kyseisessä kolmannessa maassa.

3. Edellä 2 kohdassa mainitut asiakirjat voidaan korvata alkuperäiset asiakirjat vahvistaneen elimen, kyseisten kolmansien maiden viranomaisten tai jonkin maan viranomaisten oikeaksi todistamilla jäljennöksillä tai valokopiolla.

43 artikla

Jälkitarkastus

1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat tarkastaa vaihdetut tiedot sekä yhteiseen passitukseen liittyvät asiakirjat, lomakkeet, luvat tai tiedot jälkikäteen varmistaakseen tietojen ja mahdollisten leimojen aitouden tai paikkansapitävyyden. Jälkitarkastus suoritetaan, jos epäillään petosta. Tarkastus voidaan suorittaa myös riskianalyysin perusteella tai pistokokein.

2. Jälkitarkastuspyynnön vastaanottavat toimivaltaiset viranomaiset vastaavat pyyntöön viipymättä.

3. Jos lähtömaan toimivaltaiset viranomaiset pyytävät tarkastustulossanoman sisältämien tietojen jälkitarkastusta petosepäilyjen perusteella, 40 artiklan 2 kohdan edellytyksiä ei pidetä täyttyneinä ennen kuin ne tiedot, joiden osalta jälkitarkastusta on pyydetty, on vahvistettu aidoiksi tai paikkansapitäviksi.

4. Sovelletaan 22 artiklaa tarvittavin muutoksin.

III OSASTO

YKSINKERTAISTETUT MENETTELYT

I LUKU

Yksinkertaistettuja menettelyjä koskevat yleiset määräykset

44 artikla

Soveltamisala

1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat tapauksen mukaan passituksesta vastaavan tai vastaanottajan pyynnöstä antaa luvan seuraavien yksinkertaistettujen menettelyjen käyttöön:

a) yleisvakuuden käyttö tai vapautus vakuuden antamisesta;

b) erikoismallisten sinettien käyttö;

c) vapautus sitovan kuljetusreitin noudattamisesta;

d) valtuutetun lähettäjän asema;

e) valtuutetun vastaanottajan asema;

f) tiettyjen kulkuneuvojen käyttöä koskevien yksinkertaistettujen menettelyjen soveltaminen: i) rautateitse tai suurkontteja käyttäen kuljetettavat tavarat; ii) ilmateitse kuljetettavat tavarat; iii) putkijohdoissa kuljetettavat tavarat;

g) yleissopimuksen 6 artiklaan perustuvien muiden yksinkertaistettujen menettelyjen soveltaminen.

2. Jos 1 kohdan a ja f alakohdassa tarkoitetut yksinkertaistetut menettelyt myönnetään, niitä sovelletaan kaikissa maissa, jollei tässä liitteessä tai luvassa toisin määrätä. Jos b, c ja d alakohdassa tarkoitetut yksinkertaistetut menettelyt myönnetään, niitä sovelletaan ainoastaan siinä maassa, jossa lupa on annettu, alkaviin yhteisiin passituksiin. Jos e alakohdassa tarkoitettu yksinkertaistettu menettely myönnetään, sitä sovelletaan ainoastaan siinä maassa, jossa lupa on annettu.

45 artikla

Luvan antamisen yleiset edellytykset

1. Edellä 44 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lupa annetaan ainoastaan henkilöille, jotka:

a) ovat sijoittautuneet sopimuspuolen alueelle; lupa käyttää yleisvakuutta voidaan kuitenkin antaa ainoastaan siihen maahan sijoittautuneille henkilöille, jossa vakuus on annettu;

b) käyttävät säännöllisesti yhteistä passitusmenettelyä tai jotka toimivaltaisten viranomaisten tietojen mukaan pystyvät täyttämään menettelyyn liittyvät velvollisuudet, taikka kun kyseessä on 44 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettu yksinkertaistettu menettely, jotka vastaanottavat säännöllisesti yhteiseen passitusmenettelyyn asetettuja tavaroita; ja

c) eivät ole syyllistyneet tulli- eivätkä verolainsäädännön vakavaan tai toistuvaan rikkomiseen.

2. Yksinkertaistettujen menettelyjen asianmukaisen hallinnoinnin varmistamiseksi lupa voidaan antaa ainoastaan, jos:

a) toimivaltaiset viranomaiset voivat valvoa menettelyä ja tarkastaa sen ilman asianomaisten henkilöiden tarpeisiin nähden suhteettomia hallinnollisia järjestelyjä; ja

b) toimivaltaiset viranomaiset voivat henkilöiden pitämän kirjanpidon perusteella toteuttaa tehokasta valvontaa.

46 artikla

Lupahakemuksen sisältö

1. Yksinkertaistettujen menettelyjen käyttöä koskeva lupahakemus, jäljempänä ’hakemus’, on päivättävä ja allekirjoitettava. Se voidaan tehdä kirjallisesti tai käyttäen tietotekniikkaa toimivaltaisten viranomaisten määrittelemien edellytysten ja yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.

2. Hakemuksessa on oltava tiedot, joiden perusteella toimivaltaiset viranomaiset voivat varmistua siitä, että haettujen yksinkertaistettujen menettelyjen myöntämisedellytyksiä noudatetaan.

47 artikla

Hakijan vastuu

Rajoittamatta mahdollista seuraamuksia koskevien säännösten ja määräysten soveltamista yksinkertaistettujen menettelyjen hakija on sopimuspuolten voimassa olevien säännösten ja määräysten nojalla vastuussa:

a) annettujen tietojen paikkansapitävyydestä;

b) liiteasiakirjojen aitoudesta.

48 artikla

Toimivaltaiset viranomaiset

1. Hakemus on esitettävä sen maan toimivaltaisille viranomaisille, johon hakija on sijoittautunut.

2. Lupa annetaan tai hakemus hylätään sopimuspuolten voimassa olevien säännösten ja määräysten mukaisesti.

3. Päätös hakemuksen hylkäämisestä ilmoitetaan hakijalle sopimuspuolten voimassa olevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti ja määräaikojen kuluessa. Päätöksen on oltava perusteltu.

49 artikla

Luvan sisältö

1. Päivätty ja allekirjoitettu luvan alkuperäiskappale ja sen yksi tai useampi oikeaksi todistettu jäljennös annetaan luvanhaltijalle.

2. Luvassa eritellään yksinkertaistettujen menettelyjen käytön edellytykset sekä määritellään toimintaa ja valvontaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Lupa tulee voimaan sen antamispäivänä.

3. Yksinkertaistettujen menettelyjen hakija on vastuussa kyseisten tavaroiden passitusmenettelyyn asettamiseen liittyvien kaikkien velvollisuuksien noudattamisesta.

4. Kun kyseessä on 44 artiklan 1 kohdan b, c ja f alakohdassa tarkoitettu yksinkertaistettu menettely, lupa on esitettävä lähtötoimipaikan vaatimuksesta.

50 artikla

Kumoaminen ja muuttaminen

1. Luvanhaltijan on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille kaikista luvan antamisen jälkeen sattuneista tapahtumista, jotka ovat omiaan vaikuttamaan luvan voimassaoloon tai sisältöön.

2. Toimivaltaiset viranomaiset kumoavat luvan tai muuttavat sitä, jos:

a) yksi tai useampi sen antamisen edellytyksistä ei ole täyttynyt tai ei enää täyty; tai

b) luvan antamisen jälkeen sattunut tapahtuma vaikuttaa luvan voimassaoloon tai sisältöön.

3. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kumota luvan tai muuttaa sitä, jos luvan haltija jättää täyttämättä jonkin kyseiseen lupaan perustuvan velvollisuutensa.

4. Luvan muuttamista tai kumoamista koskevan päätöksen on oltava perusteltu. Päätös annetaan tiedoksi luvanhaltijalle.

5. Päätöksen kumoaminen tai muutos tulee voimaan sinä päivänä, jona se annetaan tiedoksi. Poikkeustapauksissa toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin siirtää kumoamisen tai muutoksen voimaantulon myöhemmäksi ajankohdaksi, jos luvanhaltijan oikeutetut edut tätä edellyttävät. Voimaantulopäivä on ilmoitettava päätöksessä.

51 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten velvollisuus säilyttää asiakirjat

1. Toimivaltaiset viranomaiset säilyttävät hakemukset liitteineen ja jäljennöksen jokaisesta annetusta luvasta.

2. Jos hakemus hylätään tai lupa kumotaan, hakemus ja tapauksen mukaan joko hakemuksen hylkäämistä tai luvan kumoamista koskeva päätös sekä kaikki liitteet säilytetään vähintään kolmen vuoden ajan sen kalenterivuoden lopusta, jona hakemus hylättiin taikka lupa kumottiin.

II LUKU

Yleisvakuus ja vapautus vakuuden antamisesta

52 artikla

Viitemäärä

1. Passituksesta vastaava voi käyttää yleisvakuutta tai saada vapautuksen vakuuden antamisesta viitemäärän rajoissa.

2. Viitemäärä vastaa passituksesta vastaavan yhteiseen passitusmenettelyyn vähintään yhden viikon aikana asettamien tavaroiden osalta mahdollisesti syntyvän velan määrää.

Vakuustoimipaikka määrittää viitemäärän yhdessä asianomaisen kanssa:

a) sellaisten aikaisemmin kuljetettuihin tavaroihin liittyvien tietojen ja sellaisen suoritettaviin yhteisiin passituksiin liittyvän arvioidun kokonaispaljouden perusteella, jotka perustuvat erityisesti asianomaisen kaupallisiin asiakirjoihin ja kirjanpitoasiakirjoihin;

b) ottaen huomioon asianomaisia tavaroita kulutukseen luovutettaessa koskevat, vakuustoimipaikan maassa voimassa olevat korkeimmat maksut, tuontitullit mukaan luettuina. Tässä laskelmassa yhteisötavaroita, jotka kuljetetaan yhteistä passitusmenettelyä koskevan yleissopimuksen mukaisesti, pidetään muina kuin yhteisötavararoina.

Tullit ja muut maksut, joista passituksesta vastaava antaa sitoumuksen kunkin passituksen osalta, lasketaan, kun tarvittavat tiedot ovat saatavilla. Kun kyseessä ovat muut kuin lisäyksessä I olevassa luettelossa mainitut tavarat, määrän katsotaan kuitenkin olevan 7 000 euroa, ellei toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä olevien muiden tietojen perusteella päädytä muuhun määrään.

3. Vakuustoimipaikka tarkastelee viitemäärää erityisesti passituksesta vastaavan pyynnöstä ja tarkistaa määrää tarvittaessa.

4. Kunkin passituksesta vastaavan on varmistettava, etteivät sidotut määrät ylitä viitemäärää ottaen huomioon passitukset, jotka eivät ole päättyneet.

Kutakin passitusta koskevaa viitemäärää käsitellään ja sen käyttöä voidaan valvoa toimivaltaisten viranomaisten tietojärjestelmien avulla.

53 artikla

Yleisvakuuden määrä ja vapautus vakuuden antamisesta

1. Yleisvakuudella katettava määrä on yhtä suuri kuin 52 artiklassa tarkoitettu viitemäärä.

2. Henkilöille, jotka todistavat toimivaltaisille viranomaisille, että heidän taloudellinen tilanteensa on vakaa ja että he täyttävät 3 ja 4 kohdassa määrätyt luotettavuutta koskevat vaatimukset, voidaan antaa lupa käyttää määrältään vähennettyä yleisvakuutta tai myöntää vapautus vakuuden antamisesta.

3. Yleisvakuuden määrään voidaan tehdä vähennys, jolloin sen suuruus on:

a) 50 prosenttia viitemäärästä, jos passituksesta vastaava osoittaa omaavansa riittävän kokemuksen yhteisen passitusmenettelyn käytöstä;

b) 30 prosenttia viitemäärästä, jos passituksesta vastaava osoittaa omaavansa riittävän kokemuksen yhteisen passitusmenettelyn käytöstä ja toimivansa läheisessä yhteistyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa.

4. Vapautus vakuuden antamisesta voidaan myöntää, jos passituksesta vastaava osoittaa omaavansa riittävän kokemuksen yhteisen passitusmenettelyn käytöstä, toimivansa läheisessä yhteistyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa, hallitsevansa kuljetukset ja omaavansa riittävät varat sitoumustensa täyttämiseksi.

5. Sovellettaessa 3 ja 4 kohtaa maat ottavat huomioon lisäyksen III määräykset.

53 a artikla

Yleisvakuutta ja vapautusta vakuuden antamisesta koskevat yksityiskohtaiset säännöt

Kutakin yleisvakuutta ja/tai vapautusta vakuuden antamisesta käytettäessä

a) määritettyyn viitemäärään liittyvä vakuuden viitenumero annetaan passituksesta vastaavalle;

b) vakuustoimipaikka antaa ja toimittaa passituksesta vastaavalle vakuuden viitenumeroon liittyvän alkuperäisen tunnusluvun.

Passituksesta vastaava voi antaa vakuudelle yhden tai useampia tunnuslukuja itseään tai edustajiaan varten.

54 artikla

Petosriskeille alttiita tavaroita koskevat erityiset määräykset

1. Kun on kyse lisäyksessä I olevassa luettelossa tarkoitetuista tavaroista, passituksesta vastaavan on saadakseen luvan yleisvakuuden käyttöön osoitettava täyttävänsä 45 artiklassa määrätyt edellytykset, olevansa vakaassa taloudellisessa tilanteessa, omaavansa riittävän kokemuksen yhteisen passitusmenettelyn käytöstä ja joko osoitettava toimivansa läheisessä yhteistyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa tai hallitsevansa kuljetukset.

2. Näiden tavaroiden osalta yleisvakuuden määrään voidaan tehdä vähennys, jolloin sen suuruus on:

a) 50 prosenttia viitemäärästä, jos passituksesta vastaava osoittaa toimivansa läheisessä yhteistyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja hallitsevansa kuljetukset;

b) 30 prosenttia viitemäärästä, jos passituksesta vastaava osoittaa toimivansa läheisessä yhteistyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa, hallitsevansa kuljetukset ja omaavansa riittävät varat sitoumustensa täyttämiseksi.

3. Sovellettaessa 2 kohtaa maat ottavat huomioon lisäyksen III määräykset.

4. Edellisiä kohtia sovelletaan myös, kun hakemus koskee nimenomaisesti yleisvakuuden käyttöä, kun kyseessä on sekä lisäyksessä I olevassa luettelossa tarkoitettujen tavaroiden että kyseiseen luetteloon kuulumattomien tavaroiden kattaminen samalla yleisvakuustodistuksella.

5. Vapautusta vakuuden antamisesta ei sovelleta lisäyksessä I olevassa luettelossa tarkoitettujen tavaroiden yhteisiin passituksiin.

6. Yleisvakuuden myöntämistä ja vakuuden määrään tehtävää vähennystä koskevat periaatteet huomioon ottaen määrältään vähennetyn yleisvakuuden käyttö voidaan kieltää väliaikaisesti poikkeustapauksissa erityisissä olosuhteissa.

7. Yleisvakuuden myöntämistä ja vakuuden määrään tehtäviä vähennyksiä koskevat periaatteet huomioon ottaen yleisvakuuden käyttö voidaan kieltää väliaikaisesti sellaisten tavaroiden osalta, joilla on tehty todistettavasti laaja-alaisia petoksia yleisvakuutta käytettäessä.

8. Edellä 6 ja 7 kohdan soveltamisedellytykset esitetään lisäyksessä IV.

55 artikla

Vakuusasiakirja

1. Yleisvakuuden antaa takaaja.

2. Yleisvakuudesta on laadittava liitteen III lisäyksessä C4 olevan mallin mukainen vakuusasiakirja. Vakuusasiakirja jää vakuustoimipaikan säilytettäväksi.

3. Sovelletaan 17 artiklan 2 kohdan määräyksiä tarvittavin muutoksin.

56 artikla

Yleisvakuustodistukset tai vapautusta vakuuden antamisesta koskevat todistukset

1. Toimivaltaiset viranomaiset antavat luvan perusteella passituksesta vastaavalle yhden tai useamman yleisvakuustodistuksen tai vapautusta vakuuden antamisesta koskevan todistuksen, jäljempänä ’todistus’, joka laaditaan liitteen III mukaisesti ja jolla passituksesta vastaava voi todistaa joko yleisvakuuden tai vakuuden antamisesta myönnetyn vapautuksen sovellettaessa 22 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.

2. Todistuksen voimassaoloaika on enintään kaksi vuotta. Vakuustoimipaikka voi kuitenkin pidentää voimassaoloaikaa kerran enintään kahdella vuodella.

57 artikla

Kumoaminen ja peruuttaminen

1. Yleisvakuuden kumoamiseen ja peruuttamiseen sovelletaan soveltuvin osin 19 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa.

2. Vakuustoimipaikan on syötettävä tietojärjestelmään toimivaltaisten viranomaisten kumoamat yleisvakuuden käyttöä koskevat luvat, niiden kumoamat vapautukset vakuuden antamisesta tai kumotut päätökset, joilla vakuustoimipaikka on hyväksynyt takaajan sitoumuksen tai takaajan sitoumuksen peruuttamisen, sekä kumoamisen voimaantulopäivät.

3. Kumoamisen tai peruuttamisen voimaantulopäivästä alkaen 22 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi annettuja todistuksia ei saa enää käyttää tavaroiden asettamiseen yhteiseen passitusmenettelyyn, ja passituksesta vastaavan on palautettava ne viipymättä vakuustoimipaikalle.

Kukin maa ilmoittaa komissiolle palauttamatta jääneiden edelleen voimassa olevien todistusten tai varastetuiksi, kadonneiksi tai väärennetyiksi ilmoitettujen todistusten tunnistetiedot. Komissio ilmoittaa asiasta muille maille.

III LUKU

Erikoismallisten sinettien käyttö

58 artikla

1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa passituksesta vastaavalle luvan kiinnittää kulkuneuvoihin tai kolleihin erikoismallisia sinettejä, jos toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet kyseiset sinetit lisäyksessä II vahvistettujen edellytysten mukaisina.

2. Passituksesta vastaava merkitsee passitusilmoitukseen käytettävien sinettien lukumäärän, tyypin ja merkit.

Passituksesta vastaava kiinnittää sinetit viimeistään tavaroita luovutettaessa.

IV LUKU

Vapautus sitovan kuljetusreitin noudattamisesta

59 artikla

Toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää vapautuksen sitovan kuljetusreitin noudattamisesta passituksesta vastaavalle, jonka toteuttamien toimenpiteiden perusteella toimivaltaiset viranomaiset voivat minä hetkenä tahansa varmistua lähetyksen sijaintipaikasta.

V LUKU

Valtuutetun lähettäjän asema

60 artikla

Valtuutettu lähettäjä

Henkilölle, joka aikoo suorittaa yhteisiä passituksia esittämättä passitusilmoituksessa mainittuja tavaroita lähtötoimipaikassa tai missään muussakaan sallitussa paikassa, voidaan myöntää valtuutetun lähettäjän asema.

Tämä yksinkertaistettu menettely voidaan myöntää ainoastaan henkilöille, joilla on lupa käyttää yleisvakuutta tai jotka on vapautettu vakuuden antamisesta.

61 artikla

Luvan sisältö

Luvassa vahvistetaan erityisesti:

a) yksi tai useampi suoritettaviin yhteisiin passituksiin toimivaltainen lähtötoimipaikka;

b) määräaika, jonka kuluessa toimivaltaisten viranomaisten on valtuutetun lähettäjän esitettyä ilmoituksen suoritettava mahdollisesti tarvittavat tarkastukset ennen tavaroiden luovutusta;

c) toteutettavat tunnistamistoimenpiteet. Tätä varten toimivaltaiset viranomaiset voivat määrätä, että valtuutetun lähettäjän on kiinnitettävä kulkuneuvoihin tai kolleihin toimivaltaisten viranomaisten lisäyksessä II esitettyjen ominaispiirteiden mukaisina hyväksymät erikoismalliset sinetit;

d) luvan ulkopuolelle jätetyt tavararyhmät tai tavaroiden liikkeet.

62 artikla

Lähtötoimipaikassa suoritettavat muodollisuudet

Valtuutettu lähettäjä esittää passitusilmoituksen lähtötoimipaikalle. Tavaroita ei voida luovuttaa ennen 61 artiklan b alakohdassa määrätyn määräajan päättymistä.

63 artikla

Pakolliset maininnat

Valtuutettu lähettäjä syöttää tarvittaessa tietojärjestelmään seuraavat tiedot:

— sinettien lukumäärä, tyyppi ja merkit,

— tarvittaessa 26 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistettu sitova kuljetusreitti,

— 29 artiklan mukaisesti vahvistettu määräaika, jonka kuluessa tavarat on esitettävä määrätoimipaikalle.

VI LUKU

Valtuutetun vastaanottajan asema

64 artikla

Valtuutettu vastaanottaja

1. Henkilölle, joka aikoo vastaanottaa tiloihinsa tai muihin määrättyihin paikkoihin yhteiseen passitusmenettelyyn asetettuja tavaroita esittämättä niitä ja passituksen saateasiakirjaa määrätoimipaikassa, voidaan myöntää valtuutetun vastaanottajan asema.

2. Passituksesta vastaava on täyttänyt 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan määräysten mukaiset velvollisuutensa ja yhteinen passitusmenettely on päättynyt heti, kun lähetyksen mukana oleva passituksen saateasiakirja ja muuttumattomat tavarat on toimitettu vahvistetussa määräajassa valtuutetulle vastaanottajalle tämän tiloihin tai luvassa ilmoitettuihin paikkoihin ja kun tunnistamistoimenpiteet on asianmukaisesti toteutettu.

3. Valtuutetun vastaanottajan on kuljettajan pyynnöstä annettava jokaisesta 2 kohdassa määrättyjen edellytysten mukaisesti toimitetusta lähetyksestä 38 artiklassa, jota sovelletaan soveltuvin osin, tarkoitettu tulotodistus.

65 artikla

Velvollisuudet

1. Valtuutetun vastaanottajan on tiloihinsa tai luvassa mainittuihin paikkoihin saapuvien tavaroiden osalta:

a) ilmoitettava viipymättä toimivaltaiselle määrätoimipaikalle tavaroiden saapumisesta saapumisilmoitussanomalla, joka sisältää tapahtumat kuljetuksen aikana;

b) odotettava purkulupasanomaa ennen tavaroiden purkamista;

c) vastaanotettuaan purkulupasanoman lähetettävä määrätoimipaikalle viimeistään kolmantena tavaroiden saapumista seuraavana päivänä purkuun liittyviä huomautuksia koskeva sanoma, joka sisältää kaikki eroavaisuudet, luvassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti;

d) säilytettävä määrätoimipaikan saatavilla tai toimitettava sille tavaroiden mukana olleen passituksen saateasiakirjan kappale luvassa vahvistettujen järjestelyjen mukaisesti.

2. Määrätoimipaikka syöttää tarkastustulossanoman tiedot tietojärjestelmään.

66 artikla

Luvan sisältö

1. Luvassa vahvistetaan erityisesti:

a) yksi tai useampi valtuutetun vastaanottajan vastaanottamien tavaroiden osalta toimivaltainen määrätoimipaikka;

b) määräaika, jonka kuluessa valtuutetun vastaanottajan on saatava määrätoimipaikalta purkulupasanoman välityksellä saapumista ennakoivaa sanomaa koskevat tiedot voidakseen soveltaa 37 artiklan 3 kohtaa tarvittavin muutoksin;

c) luvan ulkopuolelle jätetyt tavararyhmät ja tavaroiden liikkeet.

2. Toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat luvassa, vaaditaanko määrätoimipaikan toimenpiteitä ennen kuin valtuutettu vastaanottaja saa saapuneet tavarat haltuunsa.

VII LUKU

Rautateitse tai suurkontteja käyttäen tapahtuviin kuljetuksiin sovellettavat yksinkertaistetut menettelyt

1 jakso

Rautateitse tapahtuvia kuljetuksia koskevat yleiset määräykset

67 artikla

Soveltamisala

Yhteiseen passitusmenettelyyn liittyviä muodollisuuksia yksinkertaistetaan 68–79, 95 ja 96 artiklan määräysten mukaisesti rautatieyhtiöiden ”CIM-/kiitotavararahtikirjalla”, jäljempänä ’CIM-rahtikirja’, suorittamien tavarakuljetusten osalta.

68 artikla

Käytettävän asiakirjan oikeudellinen pätevyys

CIM-rahtikirja vastaa passitusilmoitusta.

69 artikla

Kirjanpidon tarkastus

Kunkin maan rautatieyhtiön on annettava maansa toimivaltaisten viranomaisten käyttöön tarkastusta varten yhdessä tai useammassa tilitysyksikössä pidetty kirjanpito.

70 artikla

Passituksesta vastaava

1. Rautatieyhtiö, joka hyväksyy tavarat kuljetettaviksi yhteistä passitusta koskevana ilmoituksena käytettävällä CIM-rahtikirjalla, toimii passituksesta vastaavana kyseisen passituksen osalta.

2. Sen maan rautatieyhtiö, jonka alueen kautta kuljetus saapuu sopimuspuolten alueelle, toimii passituksesta vastaavana sellaisiin tavaroihin liittyvien passitusten osalta, jotka kolmannen maan rautatieyhtiö on hyväksynyt kuljetettavikseen.

71 artikla

Lipuke

Rautatieyhtiöiden on varmistettava, että yhteisessä passitusmenettelyssä tapahtuvat kuljetukset yksilöidään käyttämällä kuviollisia lipukkeita, joiden malli on liitteen III lisäyksessä B11.

Lipukkeet on kiinnitettävä CIM-rahtikirjaan sekä rautatievaunuun, jos se on täyteen lastattu, tai muissa tapauksissa yhteen tai useampaan kolliin.

Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu lipuke voidaan korvata liitteen III lisäyksessä B11 olevan kuvion toistavalla vihreällä leimasinvärillä tehdyllä leimalla.

72 artikla

Kuljetussopimuksen muuttaminen

Jos kuljetussopimusta muutetaan niin, että

— kuljetus, jonka oli määrä päättyä sopimuspuolen alueen ulkopuolella, päättyy tämän sopimuspuolen alueella,

— kuljetus, jonka oli määrä päättyä sopimuspuolen alueella, päättyy tämän sopimuspuolen alueen ulkopuolella,

rautatieyhtiöt voivat panna muutetun sopimuksen täytäntöön ainoastaan lähtötoimipaikan etukäteen antamalla suostumuksella.

Kaikissa muissa tapauksissa rautatieyhtiöt voivat panna muutetun sopimuksen täytäntöön; niiden on viipymättä ilmoitettava lähtötoimipaikalle tehdyistä muutoksista.

Tavaroiden kuljetus sopimuspuolten välillä

73 artikla

CIM-rahtikirjan käyttö

1. Jos yhteisessä passitusmenettelyssä tapahtuva kuljetus alkaa ja sen on määrä päättyä sopimuspuolten alueella, CIM-rahtikirja on esitettävä lähtötoimipaikassa.

2. Jos tavarat kuljetetaan yhteisössä yhdestä paikasta toiseen paikkaan yhden tai useamman EFTA-maan alueen kautta, lähtötoimipaikka merkitsee selvästi CIM-rahtikirjan 1, 2 ja 3 kappaleeseen tullin käyttöön varattuun kohtaan:

— tunnukset ”T1”, jos tavarat kuljetetaan T1-menettelyssä,

— tapauksen mukaan tunnuksen ”T2” tai ”T2F”, jos tavarat kuljetetaan T2-menettelyssä, jossa kyseisen tunnuksen merkitseminen on pakollista yhteisön säännösten ja määräysten mukaisesti.

Tunnus ”T2”tai ”T2F” vahvistetaan lähtötoimipaikan leimalla.

3. Jos tavarat kuljetetaan yhteisöstä EFTA-maassa sijaitsevaan määräpaikkaan, lähtötoimipaikka merkitsee selvästi CIM-rahtikirjan 1, 2 ja 3 kappaleeseen tullin käyttöön varattuun kohtaan tunnuksen ”T1”, jos tavaroita kuljetetaan T1-menettelyssä.

4. Lukuun ottamatta 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja tapauksia, tavarat, jotka kuljetetaan yhteisössä yhdestä paikasta toiseen paikkaan yhden tai useamman EFTA-maan alueen kautta, ja tavarat, jotka kuljetetaan yhteisöstä EFTA-maassa sijaitsevaan määräpaikkaan, asetetaan yhteisön kunkin jäsenvaltion vahvistamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti T2-menettelyyn koko lähtöasemalta määräasemalle tapahtuvan kuljetuksen ajaksi tarvitsematta esittää lähtötoimipaikassa tavaroihin liittyvää CIM-rahtikirjaa.

Jos tavarat kuljetetaan yhteisössä yhdestä paikasta toiseen paikkaan yhden tai useamman EFTA-maan alueen kautta, 71 artiklassa tarkoitettuja lipukkeita ei tarvitse kiinnittää.

5. Tavaroita, joiden kuljetus alkaa EFTA-maassa, katsotaan kuljetettavan T1-menettelyssä. Jos tavarat on kuitenkin kuljetettava T2-menettelyssä yleissopimuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan määräysten mukaisesti, lähtötoimipaikka merkitsee CIM-rahtikirjan 3 kappaleeseen maininnan siitä, että tavarat, joihin kyseinen asiakirja liittyy, kuljetetaan T2-menettelyssä; tässä tapauksessa lähtötoimipaikka merkitsee näkyvästi tapauksen mukaan tunnuksen ”T2” tai ”T2F” ja varustaa tullin merkinnöille varatun kohdan lähtötoimipaikan leimalla ja toimivaltaisen virkailijan allekirjoituksella. Jos tavarat kuljetetaan T1-menettelyssä, tunnusta ”T1” ei saa merkitä kyseiseen asiakirjaan.

6. Kaikki CIM-rahtikirjan kappaleet palautetaan asianomaiselle.

7. Kukin EFTA-maa voi määrätä, että T1-menettelyssä kuljetettavat tavarat voidaan kuljettaa kyseisessä menettelyssä tarvitsematta esittää lähtötoimipaikassa CIM-rahtikirjaa.

8. Edellä 2, 3 ja 5 kohdassa tarkoitettujen tavaroiden osalta määräaseman tullitoimipaikka toimii määrätoimipaikkana. Jos tavarat kuitenkin luovutetaan vapaaseen liikkeeseen tai asetetaan johonkin muuhun tullimenettelyyn väliasemalla, tästä asemasta vastaava toimipaikka toimii määrätoimipaikkana. Jos tavarat kuljetetaan yhteisössä yhdestä paikasta toiseen paikkaan yhden tai useamman EFTA-maan alueen kautta 4 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti, määrätoimipaikassa ei tarvitse suorittaa mitään muodollisuutta.

74 artikla

Tunnistamistoimenpiteet

Ottaen huomioon rautatieyhtiöiden käyttämät tunnistamistoimenpiteet lähtötoimipaikka ei yleensä sinetöi kulkuneuvoja tai kolleja.

75 artikla

CIM-rahtikirjan eri kappaleiden käyttö

1. Lukuun ottamatta tapauksia, joissa tavarat kuljetetaan yhteisön yhdestä paikasta toiseen paikkaan yhden tai useamman EFTA-maan alueen kautta, sen maan rautatieyhtiön, jolle määrätoimipaikka kuuluu, on palautettava määrätoimipaikalle CIM-rahtikirjan 2 ja 3 kappale.

2. Määrätoimipaikka palauttaa viipymättä rautatieyhtiölle 2 kappaleen vahvistusmerkinnällään varustettuna ja säilyttää 3 kappaleen.

Kuljetukset kolmansiin maihin tai kolmansista maista

76 artikla

Kuljetukset kolmansiin maihin

1. Jos kuljetus alkaa sopimuspuolten alueella ja sen on määrä päättyä sopimuspuolten alueen ulkopuolella, sovelletaan 73 ja 74 artiklan määräyksiä.

2. Sen raja-aseman tullitoimipaikka, jonka kautta tavarat poistuvat sopimuspuolten alueelta, toimii määrätoimipaikkana.

3. Määrätoimipaikassa ei tarvitse suorittaa mitään muodollisuuksia.

77 artikla

Kuljetukset kolmansista maista

1. Jos kuljetus alkaa sopimuspuolten alueen ulkopuolella ja sen on määrä päättyä sopimuspuolten alueella, sen raja-aseman tullitoimipaikka, jonka kautta tavarat saapuvat sopimuspuolten alueelle, toimii lähtötoimipaikkana.

Lähtötoimipaikassa ei tarvitse suorittaa mitään muodollisuuksia.

2. Määräaseman tullitoimipaikka toimii määrätoimipaikkana. Jos tavarat kuitenkin luovutetaan vapaaseen liikkeeseen tai asetetaan johonkin muuhun tullimenettelyyn väliasemalla, tästä asemasta vastaava toimipaikka toimii määrätoimipaikkana.

Edellä 75 artiklassa määrätyt muodollisuudet on suoritettava määrätoimipaikassa.

78 artikla

Kuljetukset sopimuspuolten alueen kautta

1. Jos kuljetus alkaa ja sen on määrä päättyä sopimuspuolten alueen ulkopuolella, lähtötoimipaikkana toimii 77 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu toimipaikka ja määrätoimipaikkana 76 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu toimipaikka.

2. Lähtö- ja määrätoimipaikoissa ei tarvitse suorittaa mitään muodollisuuksia.

79 artikla

Tavaroiden tullioikeudellinen asema

Tavaroita, joita kuljetetaan 77 artiklan 1 kohdan tai 78 artiklan 1 kohdan mukaisesti, katsotaan kuljetettavan T1-menettelyssä, jollei niiden yhteisöasemaa vahvisteta liitteen II määräysten mukaisesti.

2 jakso

Kuljetukset suurkonteissa

80 artikla

Soveltamisala

Yhteiseen passitusmenettelyyn liittyviä muodollisuuksia yksinkertaistetaan 81–96 artiklan määräysten mukaisesti sellaisten tavarakuljetusten osalta, jotka rautatieyhtiöt suorittavat suurkontteja käyttäen kuljetusyritysten välityksellä siirtoilmoituksilla, jäljempänä tässä liitteessä ’TR-siirtoilmoitus’. Kyseisiin kuljetuksiin sisältyy tarvittaessa kuljetusyritysten muita kuljetusmuotoja kuin rautatiekuljetus kuljetettaessa näitä lähetyksiä lähetysmaan lähtöasemalle ja määrämaan määräasemalta sekä osalla näiden asemien välistä kuljetusreittiä tapahtuva merikuljetus.

81 artikla

Määritelmät

Sovellettaessa 80–96 artiklaa tarkoitetaan:

1. ’kuljetusyrityksellä’ yritystä, jonka rautatieyhtiöt muodostavat yhtiönä, jossa ne ovat osakkaina; tällainen yritys on perustettu TR-siirtoilmoituksilla suurkontteja käyttäen tapahtuvia tavarakuljetuksia varten;

2. ’suurkontilla’ kuljetusvälinettä, joka on: — luonteeltaan pysyvä, — erityisesti suunniteltu helpottamaan tavaroiden kuljetusta yhdellä tai useammalla kuljetustavalla ilman välilastausta, — suunniteltu siten, että se on helppo kiinnittää ja/tai sitä on helppo käsitellä, — suunniteltu siten, että se voidaan sinetöidä asianmukaisesti, jos sinetöinti on tarpeen 89 artiklan mukaisesti, — kooltaan sellainen, että sen pohjan neljän ulkokulman rajoittama ala on vähintään seitsemän neliömetriä;

3. ’TR-siirtoilmoituksella’ kuljetussopimuksena toimivaa asiakirjaa, jolla kuljetusyritys järjestää yhden tai useamman suurkontin kuljetuksen kansainvälisessä liikenteessä lähettäjältä vastaanottajalle. TR-siirtoilmoituksen oikeaan yläkulmaan on merkittävä sarjanumero, josta se voidaan tunnistaa. Tämä sarjanumero muodostuu kahdeksasta numerosta, joiden edellä on kirjaimet TR. TR-siirtoilmoitus muodostuu numerojärjestyksessä seuraavista kappaleista: 1 : kuljetusyrityksen keskushallinnon kappale; 2 : kuljetusyrityksen määräasemalla toimivan kansallisen edustajan kappale; 3A : tullin kappale; 3B : vastaanottajan kappale; 4 : kuljetusyrityksen keskushallinnon kappale; 5 : kuljetusyrityksen lähtöasemalla toimivan kansallisen edustajan kappale; 6 : lähettäjän kappale. TR-siirtoilmoituksen jokaisessa kappaleessa, paitsi 3A kappaleessa, on oikeassa reunassa noin neljä senttimetriä leveä vihreä reunus;

4. ’suurkonttiluettelolla’, jäljempänä ’luettelo’, TR-siirtoilmoitukseen sen erottamattomana osana liitettyä asiakirjaa, joka on tarkoitettu koskemaan usean suurkontin lähetystä sellaiselta yhdeltä lähtöasemalta sellaiselle yhdelle määräasemalle, joilla tullimuodollisuudet on määrä suorittaa. Luettelo on esitettävä yhtä monena kappaleena kuin TR-siirtoilmoitus, johon se liittyy. Luettelojen lukumäärä on merkittävä TR-siirtoilmoituksen oikeassa yläkulmassa olevaan luettelojen lukumäärän merkitsemistä varten varattuun kohtaan. Asianomaisen TR-siirtoilmoituksen sarjanumero on lisäksi merkittävä kunkin luettelon oikeaan yläkulmaan.

82 artikla

Käytettävän asiakirjan oikeudellinen pätevyys

Kuljetusyrityksen käyttämä TR-siirtoilmoitus vastaa passitusilmoitusta.

83 artikla

Kirjanpidon tarkastus – Annettavat tiedot

1. Kuljetusyrityksen on annettava jokaisessa maassa tarkastusta varten toimivaltaisten viranomaisten käyttöön yhden tai useamman kansallisen edustajansa välityksellä yhdessä tai useammassa tilitysyksikössään tai yhden tai useamman kansallisen edustajansa tilitysyksikössä kyseisten yksikköjen kirjanpito.

2. Toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä kuljetusyrityksen tai sen yhden tai useamman kansallisen edustajan on toimitettava niille viipymättä kaikki jo päättyneitä tai parhaillaan tapahtuvia kuljetuksia koskevat asiakirjat, kirjanpito tai tiedot, joiden tutkimista viranomaiset pitävät tarpeellisena.

3. Jos 82 artiklan mukaisesti TR-siirtoilmoitusta käytetään passitusilmoituksena, kuljetusyrityksen tai sen yhden tai useamman kansallisen edustajan on ilmoitettava:

a) määrätoimipaikoille jokaisesta TR-siirtoilmoituksesta, jonka 1 kappale on lähetetty sille ilman tullin vahvistusmerkintää;

b) lähtötoimipaikoille jokaisesta TR-siirtoilmoituksesta, jonka 1 kappaletta ei ole palautettu sille ja jonka osalta se ei ole voinut varmistaa, että lähetys on esitetty asianmukaisesti määrätoimipaikassa tai että lähetys on viety sopimuspuolten alueelta kolmanteen maahan 93 artiklaa sovellettaessa.

84 artikla

Passituksesta vastaava

1. Jonkin maan kuljetusyrityksen hyväksymien, 80 artiklassa tarkoitettujen tavarakuljetusten osalta passituksesta vastaavana toimii tämän maan rautatieyhtiö.

2. Kolmannen maan kuljetusyrityksen hyväksymien, 80 artiklassa tarkoitettujen tavarakuljetusten osalta passituksesta vastaavana toimii sen maan rautatieyhtiö, jonka alueen kautta kuljetus saapuu sopimuspuolten alueelle.

85 artikla

Muissa kuin rautatiekuljetuksissa suoritettavat tullimuodollisuudet

Jos tullimuodollisuudet on suoritettava lähtöasemalle tai määräasemalta muuten kuin rautateitse tapahtuvan kuljetuksen aikana, kukin TR-siirtoilmoitus voi koskea vain yhtä suurkonttia.

86 artikla

Lipuke

Kuljetusyrityksen on varmistettava, että yhteisessä passitusmenettelyssä tapahtuvat kuljetukset yksilöidään käyttämällä kuviollisia lipukkeita, joiden malli on liitteen III lisäyksessä B11. Lipukkeet on kiinnitettävä TR-siirtoilmoitukseen sekä yhteen tai useampaan suurkonttiin.

Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu lipuke voidaan korvata liitteen III lisäyksessä B11 olevan kuvion toistavalla vihreällä leimasinvärillä tehdyllä leimalla.

87 artikla

Kuljetussopimuksen muuttaminen

Jos kuljetussopimusta muutetaan niin, että

— kuljetus, jonka oli määrä päättyä sopimuspuolen alueen ulkopuolella, päättyy tämän sopimuspuolen alueella,

— kuljetus, jonka oli määrä päättyä sopimuspuolen alueella, päättyy tämän sopimuspuolen alueen ulkopuolella,

kuljetusyritys voi panna muutetun sopimuksen täytäntöön ainoastaan lähtötoimipaikan etukäteen antamalla suostumuksella.

Kaikissa muissa tapauksissa kuljetusyritys voi panna muutetun sopimuksen täytäntöön; sen on viipymättä ilmoitettava lähtötoimipaikalle tehdyistä muutoksista.

Tavaroiden kuljetus sopimuspuolten välillä

88 artikla

TR-siirtoilmoitus ja luettelot

1. Jos yhteisessä passituksessa tapahtuva kuljetus alkaa ja sen on määrä päättyä sopimuspuolten alueella, TR-siirtoilmoitus on esitettävä lähtötoimipaikassa.

2. Jos tavarat kuljetetaan yhteisössä yhdestä paikasta toiseen paikkaan yhden tai useamman EFTA-maan alueen kautta, lähtötoimipaikka merkitsee selvästi TR-siirtoilmoituksen 1, 2, 3A ja 3B kappaleeseen tullin käyttöön varattuun kohtaan:

— tunnuksen ”T1”, jos tavarat kuljetetaan T1-menettelyssä,

— tapauksen mukaan tunnuksen ”T2” tai ”T2F”, jos tavarat kuljetetaan T2-menettelyssä, jossa kyseisen tunnuksen merkitseminen on pakollista yhteisön säännösten ja määräysten mukaisesti.

Tunnus ”T2”tai ”T2F” vahvistetaan lähtötoimipaikan leimalla.

3. Jos tavarat kuljetetaan yhteisöstä EFTA-maassa sijaitsevaan määräpaikkaan, lähtötoimipaikka merkitsee selvästi TR-siirtoilmoituksen 1, 2, 3A ja 3B kappaleeseen tullin käyttöön varattuun kohtaan tunnuksen ”T1”, jos tavaroita kuljetetaan T1-menettelyssä.

4. Lukuun ottamatta 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja tapauksia, tavarat, jotka kuljetetaan yhteisössä yhdestä paikasta toiseen paikkaan yhden tai useamman EFTA-maan alueen kautta, ja tavarat, jotka kuljetetaan yhteisöstä EFTA-maassa sijaitsevaan määräpaikkaan, asetetaan yhteisön kunkin jäsenvaltion vahvistamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti T2-menettelyyn koko kuljetuksen ajaksi tarvitsematta esittää lähtötoimipaikassa tavaroihin liittyvää TR-siirtoilmoitusta. Jos tavarat kuljetetaan yhteisössä yhdestä paikasta toiseen paikkaan yhden tai useamman EFTA-maan alueen kautta, 86 artiklassa tarkoitettuja lipukkeita ei tarvitse kiinnittää.

5. Tavaroita, joiden kuljetus alkaa EFTA-maassa, katsotaan kuljetettavan T1-menettelyssä. Jos tavarat on kuitenkin kuljetettava T2-menettelyssä yleissopimuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan määräysten mukaisesti, lähtötoimipaikka merkitsee TR-siirtoilmoituksen 3A kappaleeseen maininnan siitä, että tavarat, joihin kyseinen asiakirja liittyy, kuljetetaan T2-menettelyssä; tässä tapauksessa lähtötoimipaikka merkitsee näkyvästi tapauksen mukaan tunnuksen ”T2” tai ”T2F” ja varustaa tullin merkinnöille varatun kohdan lähtötoimipaikan leimalla ja toimivaltaisen virkailijan allekirjoituksella. Jos tavarat kuljetetaan T1-menettelyssä, tunnusta ”T1” ei saa merkitä kyseiseen asiakirjaan.

6. Jos TR-siirtoilmoitus koskee samanaikaisesti kontteja, joissa kuljetetaan T1-menettelyssä olevia tavaroita, ja kontteja, joissa kuljetetaan T2-menettelyssä olevia tavaroita, lähtötoimipaikka merkitsee TR-siirtoilmoituksen 1, 2, 3A ja 3B kappaleeseen tullin merkinnöille varattuun kohtaan yhtä tai useampaa konttia koskevat erilliset viitteet sen sisältämien tavaralajien mukaisesti ja vastaavasti tunnuksen ”T1” ja ”T2” tai ”T2F” viittaamaan asianomaiseen yhteen tai useampaan konttiin.

7. Jos 3 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa käytetään suurkonttiluetteloja, T1-menettelyssä kuljetettavia tavaroita sisältäville suurkonteille on laadittava erilliset luettelot ja niihin on viitattava mainitsemalla TR-siirtoilmoituksen 1, 2, 3A ja 3B kappaleen tullin merkinnöille varatussa kohdassa yhden tai useamman suurkonttiluettelon järjestysnumero. Tunnus ”T1” on merkittävä yhden tai useamman luettelon järjestysnumeron viereen.

8. Kaikki TR-siirtoilmoituksen kappaleet palautetaan asianomaiselle.

9. Kukin EFTA-maa voi määrätä, että T1-menettelyssä kuljetettavat tavarat voidaan kuljettaa kyseisessä menettelyssä tarvitsematta esittää lähtötoimipaikassa TR-siirtoilmoitusta.

10. Edellä 2, 3 ja 5 kohdassa tarkoitettujen tavaroiden osalta TR-siirtoilmoitus on esitettävä määrätoimipaikassa, jossa tavarat ilmoitetaan luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen tai asetettaviksi muuhun tullimenettelyyn.

Jos tavarat kuljetetaan yhteisössä yhdestä paikasta toiseen paikkaan yhden tai useamman EFTA-maan alueen kautta 4 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti, määrätoimipaikassa ei tarvitse suorittaa mitään muodollisuuksia.

89 artikla

Tunnistamistoimenpiteet

Tavaroiden tunnistaminen tapahtuu yleissopimuksen 11 artiklan mukaisesti. Lähtötoimipaikka ei kuitenkaan yleensä sinetöi suurkontteja, jos rautatieyhtiöt toteuttavat tunnistamistoimenpiteet. Jos tullisinettejä kiinnitetään, siitä mainitaan TR-siirtoilmoituksen 3A ja 3B kappaleessa tullin merkinnöille varatussa kohdassa.

90 artikla

TR-siirtoilmoituksen eri kappaleiden käyttö

1. Lukuun ottamatta tapauksia, joissa tavarat kuljetetaan yhteisön yhdestä paikasta toiseen paikkaan yhden tai useamman EFTA-maan alueen kautta, kuljetusyrityksen on palautettava määrätoimipaikalle TR-siirtoilmoituksen 1, 2 ja 3A kappale.

2. Määrätoimipaikka palauttaa kuljetusyritykselle viipymättä vahvistusmerkinnöillään varustettuina 1 ja 2 kappaleen ja säilyttää 3A kappaleen.

Tavaroiden kuljetus kolmansiin maihin tai kolmansista maista

91 artikla

Kuljetukset kolmansiin maihin

1. Jos kuljetus alkaa sopimuspuolten alueella ja sen on määrä päättyä sopimuspuolten alueen ulkopuolella, sovelletaan 88 artiklan 1–9 kohdan ja 89 artiklan määräyksiä.

2. Sen raja-aseman tullitoimipaikka, jonka kautta tavarat poistuvat sopimuspuolten alueelta, toimii määrätoimipaikkana.

3. Määrätoimipaikassa ei tarvitse suorittaa mitään muodollisuuksia.

92 artikla

Kuljetukset kolmansista maista

1. Jos kuljetus alkaa sopimuspuolten alueen ulkopuolella ja sen on määrä päättyä sopimuspuolten alueella, sen raja-aseman tullitoimipaikka, jonka kautta tavarat saapuvat sopimuspuolten alueelle, toimii lähtötoimipaikkana. Lähtötoimipaikassa ei tarvitse suorittaa mitään muodollisuuksia.

2. Toimipaikka, jossa tavarat esitetään, toimii määrätoimipaikkana.

Edellä 90 artiklassa määrätyt muodollisuudet on suoritettava määrätoimipaikassa.

93 artikla

Kuljetukset sopimuspuolten alueen kautta

1. Jos kuljetus alkaa ja sen on määrä päättyä sopimuspuolten alueen ulkopuolella, lähtötoimipaikkana toimii 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu toimipaikka ja määrätoimipaikkana 91 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu toimipaikka.

2. Lähtö- ja määrätoimipaikoissa ei tarvitse suorittaa mitään muodollisuuksia.

94 artikla

Tavaroiden tullioikeudellinen asema

Tavaroita, joita kuljetetaan 92 artiklan 1 kohdan tai 93 artiklan 1 kohdan mukaisesti, katsotaan kuljetettavan T1-menettelyssä, jollei niiden yhteisöasemaa vahvisteta liitteen II määräysten mukaisesti.

3 jakso

Muut määräykset

95 artikla

Tavaraluettelot

1. Tämän liitteen 22 artiklan 5 kohtaa ja tämän liitteen lisäyksessä V olevaa 24 kohtaa sovelletaan tavaraluetteloihin, jotka mahdollisesti liitetään CIM-rahtikirjaan tai TR-siirtoilmoitukseen. Näiden luettelojen lukumäärä ilmoitetaan asianomaisen CIM-rahtikirjan tai TR-siirtoilmoituksen kohdassa, joka on varattu liiteasiakirjojen mainitsemiseen.

Tavaraluetteloon on lisäksi merkittävä sen vaunun numero, johon CIM-rahtikirja liittyy, tai tapauksen mukaan tavaroiden kuljetukseen käytetyn kontin numero.

2. Sopimuspuolten alueella alkavissa kuljetuksissa, jotka koskevat samanaikaisesti T1- ja T2-menettelyssä kuljetettavia tavaroita, on laadittava erilliset tavaraluettelot; jos tavarat kuljetetaan suurkontteja käyttäen TR-siirtoilmoituksilla, erilliset tavaraluettelot on laadittava jokaista sellaista suurkonttia varten, jossa kuljetetaan kahteen eri tavararyhmään kuuluvia tavaroita.

Näiden kahden tavararyhmän perusteella laadittujen tavaraluettelojen järjestysnumerot on merkittävä tapauksen mukaan joko CIM-rahtikirjan tai TR-siirtoilmoituksen tavaran kuvausta varten varattuun kohtaan.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja 67–96 artiklassa määrättyjen menettelyjen soveltamiseksi CIM-rahtikirjaan tai TR-siirtoilmoitukseen liitetyt tavaraluettelot muodostavat niiden erottamattoman osan, ja niillä on sama oikeusvaikutus.

Tällaisten tavaraluettelojen alkuperäiskappaleessa on oltava lähettävän aseman vahvistusmerkintä.

4 jakso

Tavanomaisten ja yksinkertaistettujen menettelyjen soveltamisala — Yhdistetty maantie-rautatiekuljetus

96 artikla

1. Edellä 67–95 artiklan määräykset eivät estä II osastossa määriteltyjen menettelyjen käyttöä; sovelletaan kuitenkin 69 ja 71 tai 83 ja 86 artiklan määräyksiä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa CIM-rahtikirjaa tai TR-siirtoilmoitusta laadittaessa on merkittävä selvästi maininta käytettävästä yhdestä tai useammasta passitusilmoituksesta näiden asiakirjojen liitteitä koskeville tiedoille varattuun kohtaan.

Tässä maininnassa on ilmoitettava kunkin käytettävän asiakirjan laji, antotoimipaikka, päiväys ja kirjaamisnumero.

CIM-rahtikirjan 2 kappaleessa tai TR-siirtoilmoituksen 1 ja 2 kappaleessa on lisäksi oltava sen rautatieyhtiön vahvistusmerkintä, jolle asianomaiseen yhteiseen passitukseen liittyvä viimeinen rautatieasema kuuluu. Tämän rautatieyhtiön on tehtävä vahvistusmerkintänsä varmistuttuaan siitä, että mainittu yksi tai useampi passitusasiakirja koskee kyseistä tavarakuljetusta.

Jos 1 kohdassa ja tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu yhteinen passitus päättyy EFTA-maassa, tämä maa voi määrätä, että CIM-rahtikirjan 2 kappale tai TR-siirtoilmoituksen 1 ja 2 kappale on esitettävä siinä tullitoimipaikassa, jolle asianomaiseen yhteiseen passitukseen liittyvä viimeinen rautatieasema kuuluu. Tämän tullitoimipaikan on tehtävä vahvistusmerkintänsä varmistuttuaan siitä, että mainittu yksi tai useampi passitusasiakirja koskee kyseistä tavarakuljetusta.

3. Jos yhteinen passitus tapahtuu TR-siirtoilmoituksella 80–94 artiklan määräysten mukaisesti, tämän passituksen yhteydessä käytettävä CIM-rahtikirja jätetään 67–79 artiklan ja 96 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle. CIM-rahtikirjassa on oltava selvästi maininta TR-siirtoilmoituksesta liitteitä koskeville tiedoille varatussa kohdassa. Siinä on oltava maininta ”TR-siirtoilmoitus”, jota seuraa sarjanumero.

4. Jos rautatieyhtiöt ottavat suorittaakseen rautatieasemalla yhdellä tai useammalla passitusilmoituksella tapahtuvan tavaroiden yhdistetyn maantie-rautatiekuljetuksen II osastossa määritellyn menettelyn mukaisesti, ja kyseiset tavarat lastataan rautatievaunuihin, rautatieyhtiöt sitoutuvat vastaamaan tullien ja muiden maksujen suorittamisesta, jos rikkomisia tai sääntöjenvastaisuuksia tapahtuu rautatiekuljetuksen aikana, jos maassa, jossa rikkominen tai sääntöjenvastaisuus on tapahtunut tai sen katsotaan tapahtuneen, ei ole voimassa olevaa vakuutta ja jos ei ole mahdollista kantaa kyseisiä määriä passituksesta vastaavalta.

97 artikla

Valtuutettu lähettäjä ja valtuutettu vastaanottaja

1. Jos on myönnetty vapautus passitusilmoituksen esittämisestä lähtötoimipaikassa tavaroista, jotka on määrä lähettää CIM-rahtikirjalla tai TR-siirtoilmoituksella 67–96 artiklan määräysten mukaisesti, toimivaltaiset viranomaiset määrittävät tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että CIM-rahtikirjan 1, 2 ja 3 kappaleeseen tai TR-siirtoilmoituksen 1, 2, 3A ja 3B kappaleeseen merkitään tunnus ”T1”, ”T2” tai ”T2F” tapauksen mukaan.

2. Jos 67–96 artiklan määräysten mukaisesti kuljetettavat tavarat on tarkoitettu valtuutetulle vastaanottajalle, toimivaltaiset viranomaiset voivat määrätä, että 64 artiklan 2 kohdan ja 66 artiklan 1 kohdan a alakohdan määräyksistä poiketen rautatieyhtiön tai kuljetusyrityksen on palautettava CIM-rahtikirjan 2 ja 3 kappale tai TR-siirtoilmoituksen 1, 2 ja 3A kappale suoraan määrätoimipaikkaan.

(98–110 artikla (avoimet))

VIII LUKU

Ilmakuljetuksiin sovellettavat yksinkertaistetut menettelyt

111 artikla

Yksinkertaistettu menettely (1 taso)

1. Lentoyhtiölle voidaan antaa lupa käyttää passitusilmoituksena lentoliikenteen manifestia, jos manifestin sisältö on kansainvälistä siviili-ilmailua koskevan yleissopimuksen liitteen 9 lisäyksessä 3 olevan mallin mukainen (yksinkertaistettu menettely — 1 taso).

Luvassa mainitaan manifestin muoto sekä yhteisten passitusten lähtö- ja määrälentoasemat. Lentoyhtiön on annettava luvan oikeaksi todistettu jäljennös kunkin asianomaisen lentoaseman toimivaltaisille viranomaisille.

2. Jos tavarakuljetus koskee samanaikaisesti tavaroita, jotka on määrä kuljettaa T1-menettelyssä, ja tavaroita, jotka on määrä kuljettaa T2-menettelyssä, nämä tavarat on mainittava erillisissä manifesteissa.

3. Manifestissa on oltava lentoyhtiön päiväämä ja allekirjoittama merkintä, jossa on tunnus:

— ”T1”, jos tavarat kuljetetaan T1-menettelyssä,

— ”T2” tai ”T2F” tapauksen mukaan, jos tavarat kuljetetaan T2-menettelyssä, mutta yhdessä manifestissa voi kuitenkin olla ainoastaan jompikumpi tunnus.

4. Manifestissa on myös oltava seuraavat tiedot:

— tavarat kuljettavan lentoyhtiön nimi,

— lennon numero,

— lennon päivämäärä,

— lastauslentoaseman (lähtölentoasema) ja purkauslentoaseman (määrälentoasema) nimi,

sekä jokaisen manifestiin merkityn lähetyksen osalta:

— lehtorahtikirjan numero,

— kollien lukumäärä,

— tavaroiden tavanomaisen kauppanimityksen mukainen tavaran kuvaus, johon sisältyvät tarvittavat tiedot niiden tunnistamiseksi,

— bruttopaino.

Jos tavarat lähetetään yhteislähetyksenä, niiden kuvaus korvataan tarvittaessa maininnalla ”yhteislähetys” mahdollisesti lyhennetyssä muodossa. Tällöin manifestissa tarkoitettuja lähetyksiä koskeviin lentorahtikirjoihin on sisällyttävä tavaroiden tavanomainen kauppanimitys, johon sisältyvät tarvittavat tiedot niiden tunnistamiseksi.

5. Manifesti on esitettävä vähintään kahtena kappaleena lähtölentoaseman toimivaltaisille viranomaisille, jotka säilyttävät yhden kappaleen.

Mainitut viranomaiset voivat vaatia tarkastusta varten nähtäväksi kaikki lentorahtikirjat, jotka liittyvät manifestissa mainittuihin lähetyksiin.

6. Manifestista on esitettävä yksi kappale määrälentoaseman toimivaltaisille viranomaisille, jotka säilyttävät sen.

Määrälentoaseman toimivaltaiset viranomaiset voivat myös vaatia tarkastusta varten nähtäväksi manifestit ja lentorahtikirjat, jotka liittyvät lentoasemalla purettuihin tavaroihin.

7. Kunkin määrälentoaseman toimivaltaiset viranomaiset lähettävät kuukausittain kunkin lähtölentoaseman toimivaltaisille viranomaisille vahvistamansa lentoyhtiöiden laatiman luettelon manifesteista, jotka on esitetty niille edeltävän kuukauden aikana.

Mainitussa luettelossa on kunkin manifestin kuvauksessa mainittava seuraavat tiedot:

— manifestin viitenumero,

— tunnus, jolla manifesti yksilöidään passitusilmoitukseksi 3 kohdan mukaisesti,

— tavarat kuljettaneen lentoyhtiön nimi (mahdollisesti lyhennetyssä muodossa),

— lennon numero,

— lennon päivämäärä.

Luvassa voidaan myös valtuuttaa lentoyhtiöt antamaan itse ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot.

Jos mainitussa luettelossa olevissa manifestien tiedoissa havaitaan sääntöjenvastaisuuksia, määrälentoaseman toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat asiasta lähtölentoaseman toimivaltaisille viranomaisille ja luvan antaneelle viranomaiselle mainiten erityisesti niiden tavaroiden lentorahtikirjat, joiden osalta sääntöjenvastaisuuksia on ilmennyt.

112 artikla

Yksinkertaistettu menettely (2 taso)

1. Lentoyhtiölle voidaan antaa lupa käyttää passitusilmoituksena sähköisen tietojenvaihtojärjestelmän välityksellä lähetettyä manifestia, jos yhtiön lentojen lukumäärä maiden välillä on huomattava (yksinkertaistettu menettely — 2 taso).

Poiketen siitä, mitä 45 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määrätään, lentoyhtiön ei tarvitse olla sijoittautunut jonkin sopimuspuolen alueelle, jos yhtiöllä on siellä alueellinen toimipiste.

2. Vastaanotettuaan lupahakemuksen toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat hakemuksesta niiden maiden toimivaltaisille viranomaisille, joiden alueella sähköisen tietojenvaihtojärjestelmän avulla toisiinsa yhteydessä olevat lähtö- ja määrälentoasemat sijaitsevat.

Jollei huomautuksia ole vastaanotettu 60 päivän kuluessa ilmoituspäivästä, toimivaltaiset viranomaiset antavat luvan.

Lupa on voimassa kaikissa asianomaisissa maissa, ja sitä sovelletaan ainoastaan siinä tarkoitettujen lentoasemien välillä tapahtuviin yhteisiin passituksiin.

3. Yksinkertaistettua menettelyä sovelletaan seuraavasti:

a) lähtölentoasemalla laadittu manifesti lähetetään sähköisen tietojenvaihtojärjestelmän välityksellä määrälentoasemalle;

b) lentoyhtiön on merkittävä manifestiin siinä mainittujen tavaroiden osalta tunnus: — ”T1”, jos tavarat kuljetetaan T1-menettelyssä, — ”T2” tai ”TF” tapauksen mukaan, jos tavarat kuljetetaan T2-menettelyssä, — ”TD”, jos tavarat on jo asetettu passitusmenettelyyn. Tällöin lentoyhtiön on merkittävä tunnus ”TD” myös asianomaiseen lentorahtikirjaan, jossa on lisäksi oltava maininta noudatetusta menettelystä sekä passitusilmoituksen viitenumero, päivämäärä ja antotoimipaikka, — ”C” (joka vastaa tunnusta ”T2L”) tai ”F” (joka vastaa tunnusta ”T2LF”) tapauksen mukaan, jos yhteisötavaroita ei ole asetettu passitusmenettelyyn, — ”X”, jos vietäviä yhteisötavaroita ei ole asetettu passitusmenettelyyn. Manifestissa on myös oltava 111 artiklan 4 kohdassa määrätyt tiedot;

c) yhteisen passitusmenettelyn katsotaan päättyneen, kun sähköisen tietojenvaihtojärjestelmän välityksellä lähetetty manifesti on määrälentoaseman toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä ja tavarat on esitetty niille;

d) sähköisen tietojenvaihtojärjestelmän välityksellä lähetetyn manifestin jäljennös on esitettävä pyynnöstä lähtö- ja määrälentoasemien toimivaltaisille viranomaisille;

e) lentoyhtiön pitämässä kirjanpidossa on oltava vähintään b alakohdassa tarkoitetut tiedot;

f) lähtölentoaseman toimivaltaiset viranomaiset tekevät kirjanpidon tarkastuksia riskianalyysin perusteella;

g) määrälentoaseman toimivaltaiset viranomaiset tekevät kirjanpidon tarkastuksia riskianalyysin perusteella ja tarvittaessa lähettävät sähköisen tietojenvaihtojärjestelmän välityksellä vastaanotettujen manifestien tietoja lähtölentoaseman toimivaltaisille viranomaisille vahvistettaviksi.

4. Rajoittamatta II osaston VI luvun ja IV osaston määräysten soveltamista:

— lentoyhtiön on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille rikkomisista ja sääntöjenvastaisuuksista,

— määrälentoaseman toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava lähtölentoaseman toimivaltaisille viranomaisille ja luvan antaneelle viranomaiselle mahdollisimman pian rikkomisista ja sääntöjenvastaisuuksista.

IX LUKU

Putkijohdoissa tapahtuvaan kuljetukseen sovellettava yksinkertaistettu menettely

113 artikla

1. Jos yhteistä passitusmenettelyä käytetään tavaroiden kuljetukseen putkijohdoissa, tähän menettelyyn liittyviä muodollisuuksia mukautetaan 2–5 kohdan määräysten mukaisesti.

2. Putkijohdoissa kuljetettavia tavaroita pidetään yhteiseen passitusmenettelyyn asetettuina, kun:

— tavara on saapunut sopimuspuolen alueelle putkijohdoissa,

— tavara on johdettu putkijohtoihin, jos kyseessä on tavara, joka on jo sopimuspuolen alueella.

Näiden tavaroiden yhteisöasema on vahvistettava tarvittaessa liitteessä II olevien määräysten mukaisesti.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen tavaroiden osalta passituksesta vastaavana toimii siihen maahan sijoittautunut putkijohtojen käyttäjä, jonka kautta tavarat saapuvat jonkun sopimuspuolen alueelle, tai siihen maahan sijoittautunut putkijohtojen käyttäjä, jossa kuljetus alkaa.

4. Sovellettaessa 4 artiklan 2 kohtaa kuljettajana pidetään siihen maahan sijoittautunutta putkijohtojen käyttäjää, jonka alueen kautta tavaraa kuljetetaan putkijohdoissa.

5. Yhteinen passitusmenettely päättyy, kun putkijohdoissa kuljetettu tavara saapuu vastaanottajan laitoksiin tai jakeluverkkoon ja kun se on merkitty tämän kirjanpitoon, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 8 kohdan soveltamista.

6. Jos kahden sopimuspuolen välillä putkijohdoissa kuljetettavaa tavaraa, jota pidetään 2 kohdan määräysten mukaisesti yhteiseen passitusmenettelyyn asetettuna, kuljetetaan sellaisen sopimuspuolen alueen kautta, jossa kyseistä menettelyä ei käytetä putkijohdoissa tapahtuviin kuljetuksiin, kyseisen menettelyn soveltaminen keskeytetään tämän alueen kautta tapahtuvan kuljetuksen ajaksi.

7. Jos tavaraa kuljetetaan putkijohdoissa sellaisen sopimuspuolen alueelta, jolla yhteistä passitusmenettelyä ei käytetä putkijohdoissa tapahtuviin kuljetuksiin, sellaisen sopimuspuolen alueelle, jolla tätä menettelyä käytetään, menettelyn katsotaan alkavan, kun tavara saapuu viimeksi mainitun sopimuspuolen alueelle.

8. Jos tavaraa kuljetetaan putkijohdoissa sellaisen sopimuspuolen alueelta, jolla yhteistä passitusmenettelyä käytetään putkijohdoissa tapahtuviin kuljetuksiin, sellaisen sopimuspuolen alueelle, jolla tätä menettelyä ei käytetä, mainitun menettelyn katsotaan päättyvän, kun tavara poistuu menettelyä käyttävän sopimuspuolen alueelta.

9. Tavaroiden kuljetuksesta vastaavien yritysten on pidettävä kirjanpitonsa toimivaltaisten viranomaisten saatavilla tässä artiklassa tarkoitetun yhteisen passituksen yhteydessä tarpeellisina pidettyjä tarkastuksia varten.

IV OSASTO

VELKA JA SEN KANTAMINEN

114 artikla

Velan syntyminen

1. Edellä 3 artiklan l alakohdassa tarkoitettu velka syntyy:

a) kun tavarat siirretään pois yhteisestä passitusmenettelystä sääntöjenvastaisesti; tai

b) vaikkei tavaroita siirretä pois sääntöjenvastaisesti, kun ei täytetä jotakin velvollisuutta, joka johtuu yhteisen passitusmenettelyn käyttämisestä, tai kun ei noudateta jotakin edellytystä, joka koskee tavaran asettamista yhteiseen passitusmenettelyyn.

Laiminlyönnit, jotka eivät tosiasiallisesti vaikuta menettelyn toimintaan, eivät kuitenkaan aiheuta velan syntymistä edellyttäen, että:

i) niillä ei yritetä siirtää tavaraa pois yhteisestä passitusmenettelystä sääntöjenvastaisesti;

ii) kyse ei ole asianomaisen ilmeisestä laiminlyönnistä;

iii) tavaran edellyttämien toimenpiteiden toteuttamiseksi tarvittavat muodollisuudet suoritetaan jälkikäteen.

Sopimuspuolet voivat yksilöidä tilanteet, joihin toista alakohtaa voidaan soveltaa.

2. Velka syntyy:

a) sinä ajankohtana, jona tavarat siirretään pois yhteisestä passitusmenettelystä sääntöjenvastaisesti; tai

b) sinä ajankohtana, jona velvollisuutta, jonka täyttämättä jättämisestä velka syntyy, ei enää täytetä, tai sinä ajankohtana, jona tavara on asetettu menettelyyn, jos myöhemmin todetaan, ettei jokin edellytys, joka on koskenut tavaroiden asettamista tähän menettelyyn, tosiasiallisesti ole täyttynyt.

3. Yhteiseen passitusmenettelyyn asetetun tavaran osalta ei katsota syntyvän velkaa, jos asianomainen henkilö näyttää toteen, että 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettu tavaroiden yhteiseen passitusmenettelyyn asettamisesta johtuvien velvollisuuksien täyttämättä jättäminen aiheutuu mainitun tavaran täydellisestä tuhoutumisesta tai lopullisesta menettämisestä, joka on ollut seurauksena tavaroiden luonteesta johtuvasta syystä, ennalta arvaamattomasta tapahtumasta, ylivoimaisesta esteestä tai toimivaltaisten viranomaisten antamasta luvasta.

Tavaran lopullisella menettämisellä tarkoitetaan, ettei sitä voida enää käyttää.

115 artikla

Velallisen yksilöiminen

1. Edellä 114 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa velallisina ovat:

a) henkilö, joka on siirtänyt tavaran pois yhteisestä passitusmenettelystä sääntöjenvastaisesti;

b) sääntöjenvastaiseen poissiirtoon osallistuneet henkilöt, jotka ovat tienneet tai joiden olisi kohtuudella pitänyt tietää, että tavara on siirretty pois yhteisestä passitusmenettelystä sääntöjenvastaisesti;

c) tavaraa hankkineet tai hallussaan pitäneet henkilöt, jotka tavaran hankkiessaan tai vastaanottaessaan ovat tienneet taikka joiden olisi tällöin kohtuudella pitänyt tietää, että tavaran on siirretty pois yhteisestä passitusmenettelystä sääntöjenvastaisesti; ja

d) passituksesta vastaava.

2. Edellä 114 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa velallisena on henkilö, jonka tapauksen mukaan on joko täytettävä velvollisuudet, jotka johtuvat tavaran asettamisesta yhteiseen passitusmenettelyyn, tai täytettävä tavaran tähän menettelyyn asettamista koskevat edellytykset.

3. Jos yhtä velkaa kohti on useita velallisia, nämä ovat velasta vastuussa yhteisvastuullisesti.

116 artikla

Velan syntymispaikan määrittäminen

1. Velka syntyy:

a) siinä paikassa, jossa sen aiheuttavat tosiseikat ilmenevät; tai

b) jos kyseistä paikkaa ei voida määrittää, siinä paikassa, jossa toimivaltaiset viranomaiset toteavat tavaran olevan tilanteessa, jossa velka on syntynyt; taikka

c) jos paikkaa ei voida määrittää a tai b alakohdan mukaisesti: — seitsemän kuukauden kuluessa siitä, kun tavarat olisi pitänyt esittää määrätoimipaikassa edellyttäen, että kantamista on pyydetty, jolloin kyseistä ajanjaksoa jatketaan enintään yhdellä kuukaudella, tai — yhden kuukauden kuluessa 41 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun määräajan päättymisestä, jos passituksesta vastaava ei ole toimittanut tietoja tai on toimittanut riittämättömät tiedot joko maassa, jolle viimeinen rajatoimipaikka kuuluu, tai muussa tapauksessa maassa, jolle lähtötoimipaikka kuuluu.

2. Jäljempänä 117 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset ovat sen maan viranomaisia, jossa velka on syntynyt tai sen katsotaan syntyneen tämän artiklan mukaisesti.

117 artikla

Velalliseen sovellettavat toimet

1. Toimivaltaiset viranomaiset aloittavat velan kantamisen heti, kun ne voivat:

a) laskea velan määrän;

b) määrittää velallisen.

2. Tätä tarkoitusta varten ja jollei velan vanhentumisajasta muuta johdu, kyseiset viranomaiset ilmoittavat velan määrän velalliselle s