41. tunnustaa, että matkailuala on työvoimavaltaista, sillä on korkea naispuolisten työntekijöiden osuus
eikä siihen sisälly välttämättä paljon tuontia; matkailualalle on helppo päästä, sillä on kaiken tyyppisiäja kokoisia yrityksiä ja se tarjoaa paikalliselle taloudelle mahdollisuuksia ruohonjuuritason taloudellisiinyhteyksiin mahdollistaen näin köyhille pääsyn työhön ammattitaidottomina tai vielä koulutuksessaollessaan;
42. katsoo, että hallitukset voisivat luoda kannustimia yrityksille, jotta nämä sijoittaisivat ja toimisivat
köyhiä hyödyttävällä tavalla, mukauttamalla lisenssejä, toimilupia, jakeluketjuja ja markkinointiakoskevaa politiikkaansa;
43. kehottaa yhteispuheenjohtajiaan välittämään tämän päätöslauselman AKT-EU-ministerineuvostolle,
Euroopan komissiolle, Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille ja Afrikan unionille.
PÄÄTÖSLAUSELMA (1)
pienaseista ja kevyistä aseista sekä kestävästä kehityksestä
AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous, joka
— kokoontui Bridgetownissa (Barbados) 20.-23. marraskuuta 2006,
— ottaa huomioon työjärjestyksen 17 artiklan 1 kohdan,
— ottaa huomioon Cotonoun sopimuksen ja erityisesti sen 12 artiklan,
— ottaa huomioon vuosituhannen huippukokouksen ja julistuksen sekä vuosituhannen kehitystavoitteet ja
päätöslauselmansa, joissa kehotetaan yhteistoimiin pienaseiden ja kevyiden aseiden laittoman kaupan
lopettamiseksi,
— ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien pienaseiden ja kevyiden aseiden kaikenlaisen laittoman
kaupan ehkäisemiseen, torjumiseen ja hävittämiseen tähtäävän toimintaohjelman (jäljempänä UNPoA),
joka hyväksyttiin heinäkuussa 2001,
— ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien joka toinen vuosi pidettävät kokoukset, jotka järjestetään
valtioille UNPoA-toimintaohjelman täytäntöönpanon tarkastelemiseksi ja jotka on järjestetty heinä-kuussa 2003, heinäkuussa 2005 ja heinäkuussa 2006,
— ottaa huomioon, että Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous hyväksyi joulukuussa 2005 kansainvä-
lisen välineen, jonka avulla valtiot voivat tunnistaa ja jäljittää oikea-aikaisesti ja luotettavasti laittomiapienaseita ja kevyitä aseita (
2),
— ottaa huomioon, että 6. heinäkuuta 2005 tuli voimaan vuonna 2001 hyväksytty ampuma-aseiden,
niiden osien ja komponenttien sekä ampumatarvikkeiden laittoman valmistuksen ja laittoman kaupantorjumista koskeva pöytäkirja (
3),
— ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1325 (2000), joka koskee sodan vaiku-
tusta naisiin, ja naisten panoksen konfliktien ratkaisuun ja kestävään rauhaan,
— ottaa huomioon kesäkuussa 2005 Gleneaglesissa (Yhdistynyt kuningaskunta) pidetyn G8-huippuko-
kouksen päätelmät ja erityisesti tuen kaksinkertaistamisen vuoteen 2010 mennessä —50 miljardia
Yhdysvaltain dollaria maailmanlaajuisesti ja 25 miljardia Yhdysvaltain dollaria Afrikalle —sekä 16. ja
17. heinäkuuta 2006 Pietarissa (Venäjä) pidetyn G8-huippukokouksen päätelmät,
— ottaa huomioon Rooman perussäännön, jolla perustetaan kansainvälinen rikostuomioistuin,30.12.2006 C 330/22 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous antoi päätöslauselman 23. marraskuuta 2006 Bridgetownissa
(Barbados).
(2) A/60/463 (L 55) päätös, 8. joulukuuta 2005.
(3) Pöytäkirja, joka tunnetaan YK:n ampuma-asepöytäkirjana, hyväksyttiin toukokuussa 2001 yleiskokouksen päätöslausel-
malla 55/255.
— ottaa huomioon 12. lokakuuta 2005 hyväksytyn Afrikkaa koskevan EU:n strategian,
— ottaa huomioon 20. joulukuuta 2005 allekirjoitetun kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen
konsensuksen,
— ottaa huomioon päätöslauselmat, jotka Euroopan parlamentti on antanut 15. maaliskuuta 2001 (1),
15. marraskuuta 2001 (2), 19. kesäkuuta 2003 (3) ja 26. toukokuuta 2005 (4) pienaseiden ja kevyiden
aseiden leviämisen ja väärinkäytön estämisestä sekä 17. marraskuuta 2005 (5) aseiden vientiä koskevien
Euroopan unionin käytännesääntöjen toimintaohjeen 8 mukaisesta neuvoston kuudennesta vuosikerto-muksesta sekä 6. huhtikuuta 2006 (
6) kehitysavun tehokkuudesta ja korruptiosta kehitysmaissa,
— ottaa huomioon 26. kesäkuuta 1997 hyväksytyn EU:n ohjelman tavanomaisten aseiden laittoman
kaupan estämiseksi ja torjumiseksi (7), 12. heinäkuuta 2002 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan
2002/589/YUTP Euroopan unionin osallistumisesta käsiaseiden ja kevyiden aseiden epävakauttavan
keskittymisen ja leviämisen torjumiseen (8), 23. kesäkuuta 2003 hyväksytyn neuvoston yhteisen
kannan 2003/468/YUTP aseiden välityksen valvonnasta (9) sekä Eurooppa-neuvoston 15.-16. joulukuu-
ta 2005 hyväksymän EU:n strategian pienaseiden ja kevyiden aseiden sekä niissä käytettävien ampuma-tarvikkeiden laittoman keskittymisen ja kaupan torjumiseksi (
10),
— ottaa huomioon päätelmät, jotka neuvosto hyväksyi kokouksessaan 3. lokakuuta 2005 ja joissa ilmais-
taan EU:n tuki Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa tehtävälle kansainväliselle asekauppasopimukselle,
jossa annetaan sitovat yhteiset normit tavanomaisten aseiden maailmanlaajuiselle kaupalle (11),
— ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston Brysselissä 12. joulukuuta 2003 hyväksymän Euroopan turvalli-
suusstrategian,
— ottaa huomioon OAU:n ministerikokouksen 30. marraskuuta ja 1. joulukuuta 2000 Bamakossa (Mali)
hyväksymän Bamakon julistuksen Afrikan yhteisestä kannasta pienaseiden ja kevyiden aseiden laitto-
maan vientiin, levittämiseen ja kauppaan,
— ottaa huomioon UNPoA-toimintaohjelman täytäntöönpanossa saavutettua edistystä käsitellyttä tarkis-
tuskonferenssia koskevan Afrikan yhteisen kannan, joka hyväksyttiin Afrikan unionin järjestämässätoisessa Afrikan hallitusten asiantuntijoiden ja alueellisten taloudellisten yhteisöjen konferenssissa piena-seiden ja kevyiden aseiden laittomasta kaupasta 14.-16. joulukuuta 2005 Windhoekissa (Namibia), ja
Afrikan unionin tammikuussa 2006 Khartumissa (Sudan) tekemän päätöksen Ex. CL/DE.255 (viii),
— ottaa huomioon Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön vuonna 2001 hyväksymän ampuma-aseita, ampu-
matarvikkeita ja niihin liittyviä materiaaleja koskevan pöytäkirjan, joka tuli voimaan heinäkuussa 2005,
— ottaa huomioon Afrikan hallitusten maaliskuussa 2002 Pretoriassa pitämän kokouksen UNPoA-toimin-
taohjelman täytäntöönpanosta: tarpeet ja kumppanuudet,
— ottaa huomioon Nairobin julistuksen ja koordinoidun toimintasuunnitelman vuodelta 2000 (mukaan
luettuna kolme ministeritason tarkistuskokousta vuosina 2002, 2004 ja 2005) sekä vuonna 2004
hyväksytyn pienaseiden ja kevyiden aseiden ehkäisemistä, valvontaa ja vähentämistä Suurten järvienalueella ja Afrikan sarvessa koskevan Nairobin pöytäkirjan, joka tuli voimaan 5. toukokuuta 2006,
— ottaa huomioon pienaseiden ja kevyiden aseiden tuontia, vientiä ja valmistusta Länsi-Afrikassa
koskevan Länsi-Afrikan talousyhteisön moratorion vuodelta 1998 ja sen jatkamisen myöhemmissävaiheissa,30.12.2006 C 330/23 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) EYVL C 343, 5.12.2001, s. 311.
(2) EYVL C 140 E, 13.6.2002, s. 587.
(3) EUVL C 69 E, 19.3.2004, s. 136.
(4) EUVL C 117 E, 18.5.2006, s. 230.
(5) EUVL C 280 E, 18.11.2006, s. 443.
(6) EUVL C 293 E, 2.12.2006, s. 316.
(7) Neuvoston hyväksymä 26. kesäkuuta 1997.
(8) EYVL L 191, 19.7.2002, s. 1.
(9) EUVL L 156, 25.6.2003, s. 79.
(10) Euroopan unionin neuvosto 5319/06, 13. tammikuuta 2006.
(11) Euroopan unionin neuvosto, 2678. neuvoston kokous, Luxemburg, 3. lokakuuta 2005.
— ottaa huomioon vuonna 1998 tehdyn Amerikan valtioiden yleissopimuksen ampuma-aseiden, ampu-
matarvikkeiden, räjähteiden ja muiden niihin liittyvien materiaalien laittoman valmistuksen ja kaupantorjumisesta,
— ottaa huomioon Wienissä 22. kesäkuuta 2006 annetun alueellisen integraation roolia rauhan ja turval-
lisuuden edistämisessä koskevan päätöslauselmansa (
1),
— ottaa huomioon yleiskokouksen päätöslauselman A/RES/60/68 pienaseiden ja kevyiden aseiden lait-
toman valmistuksen, viennin ja levittämisen sekä niiden liiallisen keskittymisen kielteisten humanitaa-
risten vaikutusten ja kehitysvaikutusten käsittelystä,
— ottaa huomioon maailmanlaajuisen One million faces -vetoomuksen, jota yli miljoona ihmistä ja
250 kansalaisjärjestöä tukevat eri puolilla maailmaa vaatien sitovaa kansainvälistä asekauppasopimusta,
— ottaa huomioon poliittisten asioiden valiokunnan mietinnön,
A. on tyytyväinen kasvavaan kansainväliseen tukeen, jota yli 50 maata on osoittanut virallisesti tukevansa
ja joka kohdistuu oikeudellisesti sitovaan kansainväliseen asekauppasopimukseen, jolla kielletään sellai-nen aseiden vienti, joka uhkaa ihmisoikeuksia tai kansainvälistä humanitaarista oikeutta tai maiden tai
alueiden vakautta tai joka todennäköisesti lisää aseellisen selkkauksen syntymistä tai yltymistä,
B. on tyytyväinen aseviennin maailmanlaajuisiin periaatteisiin, jotka kansalaisjärjestöt ja oikeusasiantun-
tijat ovat kehittäneet ja joissa valtioille annetaan kansainvälistä aseiden ja ammusten vientiä koskeviavelvoitteita,
C. muistuttaa, että tarkistetussa Cotonoun sopimuksessa vakavat korruptiotapaukset voivat johtaa neuvot-
teluihin kumppanuussopimuksen 96 ja 97 artiklan mukaisesti ja että erityistapauksissa kyseiset neuvot-telut voivat antaa aihetta erityistoimiin,
D. aikoo päättäväisesti vähentää inhimillistä kärsimystä, jota pienaseiden ja kevyiden aseiden kaikenlainen
laiton kauppa aiheuttaa, ja katsoo, että konfliktin jälkeisiin ja rauhanrakentamista koskeviin toimiin onsisällytettävä kansallisia toimia pienaseiden ja kevyiden aseiden sääntelemiseksi, ja muistuttaa, ettäturvallisuutta ja kestävää kehitystä ei saavuteta ilman rauhaa,
E. ottaa huomioon arviot, joiden mukaan pienaseilla tapetaan vuosittain puoli miljoonaa ihmistä,
F. on tyytyväinen tavanomaisten aseiden tuonnin, viennin ja siirron tehokkaasta valvonnasta
24. heinäkuuta 2006 annettuun YK:n päätöslauselmaesitykseen, jossa ehdotetaan hallitusten asiantunti-joiden ryhmän perustamista viimeistään vuonna 2008 sellaisen kattavan ja oikeudellisesti sitovanvälineen toteutettavuuden, laajuuden ja alustavien muuttujien tutkimiseksi, jolla annetaan yhteiset
kansainväliset normit tavanomaisten aseiden tuontia, vientiä ja siirtoa varten,
G. ottaa huomioon UNPoA-toimintaohjelman täytäntöönpanossa saavutettua edistystä käsittelevän YK:n
tarkistuskonferenssin, joka pidettiin 26. kesäkuuta-7. heinäkuuta 2006 (jäljempänä pienaseiden tarkis-tuskonferenssi), ja sen, että konferenssin jatkotoimien on onnistuttava, vaikka siinä ei päästykään sopi-
mukseen mistään toimista toimintaohjelman vahvistamiseksi edelleen,
H. panee merkille, että edellä mainitun päätöslauselmaluonnoksen, joka jätettiin YK:n yleiskokouksen
ensimmäiselle komitealle lokakuussa 2006, on sisällettävä valtioiden velvoitteet edistää ja suojellaihmisoikeuksia, sillä muuten asekauppasopimus ei estä aseiden tarjontaa pahimmille väärinkäyttäjille,
I. vahvistaa huolensa siitä että pienaseet ja kevyet aseet leviävät jatkuvasti laittomasti, ja katsoo, että ne
ovat kehitysmaiden todellisia joukkotuhoaseita ja aiheuttavat tarpeetonta inhimillistä kärsimystä, pahen-tavat aseellisia selkkauksia ja epävakautta, helpottavat terrorismia, heikentävät kestävää kehitystä jaoikeusvaltioperiaatetta ja aiheuttavat vakavia ihmisoikeuksien ja kansainvälisen humanitaarisen
oikeuden rikkomuksia,30.12.2006 C 330/24 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) EUVL C 307, 15.12.2006.
J. on tyytyväinen Argentiinan, Australian, Costa Rican, Suomen, Japanin, Kenian ja Yhdistyneen kunin-
gaskunnan Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen ensimmäiselle komitealle 24. heinäkuuta 2006toimittamaan päätöslauselmaesitykseen, jossa pyydetään perustamaan asiantuntijaryhmä, joka vastaaraportin laatimisesta oikeudellisesti sitovasta välineestä, jolla annetaan yleiset kansainväliset normittavanomaisten aseiden tuonnille, viennille ja siirrolle, ja kehottaa komiteaa vahvistamaan asiantuntija-
ryhmän valtuutusta antamalla selkeät viitteet ihmisoikeuslainsäädäntöön, kiristämällä aikataulua ja
korvaamalla epäselvä ilmaus ”toteutettavuuden” tutkimisesta selkeällä tuella sitovalle asekauppasopi-
mukselle,
K. muistuttaa, että G8-valtioiden osuus maailman asekaupasta on noin 85 prosenttia ja että Yhdysvaltain
kongressille 29. elokuuta 2005 esitetyn raportin mukaan sopimukset tavanomaisista aseiden viennistä
kehitysmaihin muodostivat 62,7 prosenttia kaikkien kansainvälisten asekauppasopimusten arvosta
vuosina 1997-2004 ja että vuonna 2004 asetoimitukset kehitysmaille muodostivat 64,6 prosenttiakaikkien tällaisten aseiden toimituksista maailmassa,
L. muistuttaa, että G8-valtiot kuluttavat yhteensä vuosittain noin 63 miljardia euroa kehitykseen ja että
EU ja Euroopan maat antavat itse yli puolet kaikesta virallisesta kehitysavusta,
M. vahvistaa, että teollisuusmaiden pienaseiden ja kevyiden aseiden vienti ja kehitysmaiden välinen vienti
voivat ruokkia konflikteja ja siten toimia vastoin kyseisten maiden kehitysapua ja teknistä apuakoskevaa politiikkaa,
N. on innostunut valtion ja hallituksen päämiesten vuoden 2005 maailman huippukokouksessa UNPoA-
toimintaohjelman täytäntöönpanolle ilmaisemasta tuesta ja siitä että he tunnustavat pienaseiden ja
kevyiden aseiden laittoman kaupan kielteisen vaikutuksen kehitykseen, rauhaan, turvallisuuteen jaihmisoikeuksiin,
O. katsoo, että on kiinnitettävä huomiota pienaseiden ja kevyiden aseiden laillisen ja laittoman tuotannon,
viennin ja levittämisen sekä korruptiokäytäntöjen väliseen yhteyteen kehitysmaissa ja teollisuusmaissa,
P. aikoo päättäväisesti vahvistaa UNPoA-toimintaohjelmaa ja suostutella hallituksia hyväksymään sitovia
säännöksiä pienaseiden ja kevyiden aseiden (mukaan luettuna välittäminen ja vienti) valvomiseksikansainvälisellä alueellisella ja kansallisella lainsäädännöllä,
Q. on vakuuttunut, että aika on kypsä sille, että kansainväliset ja alueelliset yhteisöt torjuvat pienaseiden ja
kevyiden aseiden leviämistä ja väärinkäyttöä sitovilla kansainvälisillä normeilla, jotka perustuvat
kansainvälisen lainsäädännön, myös ihmisoikeuksien ja kansainvälisen humanitaarisen lainsäädännön,
noudattamiseen,
R. on huolestunut siitä että ammukset ja räjähteet eivät sisälly kansainväliseen välineeseen, jonka avulla
valtiot voivat tunnistaa ja jäljittää oikea-aikaisesti ja luotettavasti laittomia pienaseita ja kevyitä aseita, jaettä kyseinen väline on luonteeltaan oikeudellisesti sitomaton,
S. pahoittelee edelleen sitä että YK:n laajapohjaiset neuvottelut pienaseiden ja kevyiden aseiden laittoman
välittämisen torjumiseksi etenevät hitaasti ja etteivät neuvottelijat sitoudu neuvottelemaan oikeudelli-sesti sitovasta aseiden välitystä koskevasta kansainvälisestä välineestä,
T. korostaa, että UNPoA-toimintaohjelma edellyttää, että valtiot käyttävät vientilupia arvioidessaan tiuk-
koja kansallisia säännöksiä ja menettelyjä, joita sovelletaan kaikkiin pienaseisiin ja kevyisiin aseisiin ja
jotka ovat yhdenmukaisia valtioiden nykyisten vastuiden ja asiaankuuluvan kansainvälisen lainsäädän-
nön kanssa ottaen huomioon erityisesti riskin, että kyseiset aseet joutuvat laittoman kaupan kohteeksi,
U. on tyytyväinen kansalaisjärjestöjen nykyiseen kampanjointiin, erityisesti sellaiseen jossa keskitytään
tukemaan asekauppasopimusta, ja tukee kampanjointia,
V. vahvistaa, että pienaseiden ja kevyiden aseiden saatavuuden, tarjonnan ja kysynnän rajoittaminen on
ratkaisevan tärkeää kaikkien valtioiden ja niiden kansalaisten hyvinvoinnin kannalta ja että se voidaantoteuttaa yleisesti toimilla ja aloitteilla valtioiden, alueiden ja mannerten tasolla sekä kansainvälisellätasolla, mutta erityisesti:
—vähentämällä pienaseiden ja kevyiden aseiden tuotantoa,
—poliittisella sitoutumisella ja toimilla, jotka kohdistetaan konfliktin perimmäisiin syihin kokonaisval-
taisesti,30.12.2006 C 330/25 Euroopan unionin virallinen lehti FI
—estämällä, torjumalla ja lopettamalla pienaseiden ja kevyiden aseiden laittoman valmistuksen, hallus-
sapidon, varastoinnin, kaupan ja väärinkäytön,
—korostamalla tiedotusta ja koulutusta,
—osallistumalla tehokkaisiin ylimääräisten ja laittomien aseiden keräys- ja hävitysmekanismeihin,
—tehokkailla aseidenriisunta-, demobilisaatio- ja kotouttamistoimilla, joilla edistetään ihmisten turval-
lisuutta ja kestävää kehitystä rauhansopimuksissa,
—tarjoamalla kuntoutus- ja kotouttamisapua demobilisoiduille sotilaille, entisille taistelijoille ja erityi-
sesti lapsisotilaille, kuten konfliktien jälkeistä jälleenrakentamista ja kehitystä koskevissa Afrikan
unionin päätelmissä todetaan, ottaen huomioon heidän erityistarpeensa, erityisesti ne, jotka liittyvätperheen jälleenyhdistymiseen, heidän kotoutumiseensa siviiliyhteiskuntaan ja heidän asianmukainenkuntoutukseensa,
—varmistamalla, että lapsia suojellaan konfliktialueilla suoralta yhteydeltä pienaseisiin ja kevyisiin
aseisiin,
—tunnustamalla pienaseiden ja kevyiden aseiden vaikutus erityisesti naisiin ja tyttöihin —mukaan
luettuna sukupuoleen perustuva väkivalta,
—edistämällä YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1325 (2000) sisältämien määräysten
täytäntöönpanoa,
—tunnustamalla sen, että pienaseita ja kevyitä aseita koskevien ohjelmien on jatkuttava konfliktien ja
siirtymäkauden jälkeen siten, että pienaseiden vähentäminen ja hallinta sisällytetään kaikkiin kansal-lisiin ja paikallisiin toimintasuunnitelmiin ja strategioihin, jotka liittyvät kansalliseen turvallisuuteen,kehitykseen, terveyteen, köyhyyden vähentämiseen, rikosten torjuntaan ja konfliktien jälkeiseen
jälleenrakentamiseen ja jotka toteutetaan kuulemalla kaikkia yhteisön jäseniä ja sidosryhmiä, myös
kansalaisjärjestöjä, ja tekemällä yhteistyötä niiden kanssa käyttäen paikallisiin olosuhteisiin sopiviakehityskannustimia,
W. on tyytyväinen EU:n strategiaan pienaseiden ja kevyiden aseiden sekä niiden ammusten laittoman
keskittymisen ja kaupan torjumiseksi ja toistaa, että on luotava johdonmukainen kaikkia koskettavasuunnitelma EU:n pienaseita ja kevyitä aseita koskevalle toiminnalle ulkomailla ja että siinä on otettavahuomioon pitkän aikavälin kestävä kehitys sekä se, että hallitusten on tehtävä kansainvälistä yhteistyötäkansainvälisissä järjestöissä ja noudatettava kansainvälisessä lainsäädännössä annettuja velvollisuuksia,
X. kehottaa EU:n jäsenvaltioita asettamaan pienaseiden ja kevyiden aseiden valvontaa ja hävittämistä
koskevat strategiat etusijalle, myös hankkeet joilla pyritään entisten taistelijoiden aseidenriisuntaan,demobilisaatioon, kotiuttamiseen, kuntoutukseen ja kotouttamiseen, täydessä yhteistyössä paikallistenyhteisöjen ja aseellisesta väkivallasta selviytyneiden kanssa sekä varmistamaan tällaisten ohjelmien riit-
tävän rahoituksen kymmenennessä Euroopan kehitysrahastossa,
Y. katsoo, että EU:n jäsenvaltioiden selkeä, tehokas ja yhdenmukainen yleinen aseidenviennin valvontaa
koskeva politiikka, joka perustuu oikeudellisesti sitoviin aseiden vientiä koskeviin menettelysääntöihin,
olisi EU:n ratkaiseva panos AKT-maiden kestävään kehitykseen,
Z. toistaa, että pienaseiden ja kevyiden aseiden kaikenlaisen laittoman kaupan ehkäiseminen, torjuminen
ja hävittäminen on keskeinen tekijä kaikissa konfliktien ehkäisyä ja ratkaisua sekä konfliktien jälkeistäkestävää jälleenrakennusta ja kestävän rauhan edistämistä ja turvallisuutta koskevassa toiminnassa sekä
rikosten torjunnassa ja että se auttaa siten luomaan olosuhteet kestävälle inhimilliselle ja sosiaalis-talou-
delliselle kehitykselle,
AA. ottaa huomioon aseellisesta selkkauksesta selvinneiden erityistarpeet, myös heidän terveyttä, taloutta ja
kuntoutusta koskevat tarpeensa, sekä naisten, miesten, tyttöjen, poikien, vanhusten ja pakolaisten
erityistarpeet,30.12.2006 C 330/26 Euroopan unionin virallinen lehti FI
AB. toistaa vakavan huolensa, joka koskee pienaseiden ja kevyiden aseiden tuhoisaa vaikutusta lapsiin, joista
monet ovat aseellisten selkkausten uhreja tai jotka on pakotettu lapsisotilaiksi tai jotka ovat osallistu-neet järjestäytyneeseen aseelliseen väkivaltaan, ja ottaa tässä suhteessa huomioon YK:n yleiskokouksenerityisistunnot lapsista sekä turvallisuusneuvoston päätöslauselmat 1379, 1460, 1539 ja 1612, jotkamuodostavat kattavat puitteet lasten suojelemiselle aseellisissa selkkauksissa,
AC. muistuttaa, että sotilasmenot ja velat ovat vuonna 2003 annetun UNDP:n inhimillistä kehitystä
koskevan raportin mukaan vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisen kaksi suurinta estettä ja
että vientitakuulaitokset ovat tärkeässä osassa kehitysmaiden sotilasmenojen ja velkojen kasvattami-sessa,
1. kehottaa valtioita sopimaan asekaupan maailmanlaajuisista periaatteista, joilla olisi taattava vähintään,
että
—kaikille siirroille annetaan erityinen lupa,
—nykyisiä asiaankuuluvan kansainvälisen lainsäädännön velvoitteita noudatetaan,
—YK:n turvallisuusneuvoston asettamia aseidenvientikieltoja noudatetaan ja valvotaan ja
—lupia ei myönnetä, jos on olemassa vaara, että vietyjä aseita käytetään vakaviin ihmisoikeuksien tai
kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön rikkomuksiin, myös silloin kun on olemassa vaara, ettäkyseiset aseet voidaan toimittaa luvattomille käyttäjille, kuten terroristeille, palkkasotilaille jasisseille, ja ne voivat vaikuttaa alueelliseen ja/tai sisäiseen turvallisuuteen ja vakauteen;
2. kehottaa kansainvälistä yhteisöä aloittamaan YK:n puitteissa pikaisesti neuvottelut kansainvälisestä
asekauppasopimuksesta, jotta voidaan luoda oikeudellisesti sitova väline pienaseiden ja kevyidenaseiden tuotannon vähentämiseksi kaikissa tuottajamaissa ja aseiden siirron sääntelemiseksi maailman-
laajuisesti, siten kuin edellisissä kohdissa mainituissa maailmanlaajuisia periaatteita koskevissa neuvotte-
luissa on määritelty;
3. korostaa, että nykyiset aseidenvientiä koskevat kansainvälisen lainsäädännön velvoitteet, jotka koskevat
erityisesti ihmisoikeuksien ja humanitaarisen lainsäädännön perusteita, olisi kodifioitava;
4. kehottaa kaikkia YK:n ampuma-asepöytäkirjan allekirjoittaneita maita ratifioimaan pöytäkirjan ja siirtä-
mään sen välittömästi osaksi kansallista lainsäädäntöä;
5. kehottaa UNPoA-toimintaohjelman, ampuma-asepöytäkirjan ja muiden vastaavien kansainvälisten ja
alueellisten välineiden ja aloitteiden sopimusvaltioita kehittämään teknisen avun ohjelmia niidenkolmansien valtioiden tai alueellisten järjestöjen avustamiseksi, jotka haluavat kehittää oikeudellistavalvontaa asekaupan sääntelemiseksi;
6. kehottaa UNPoA:n ja muiden sovellettavien kansainvälisten välineiden sopimusvaltioita sopimaan yhtei-
sestä raportointimekanismista, jota voidaan käyttää myöhemmissä tarkistuskonferensseissa tai proses-
seissa ja jota YK:n aseidenriisuntaosaston olisi kehitettävä ja koordinoitava kuulemalla sopimusvaltioita;
Alueellisella tasolla
7. kehottaa perustamaan tai valitsemaan tarpeen mukaan yhteyspisteen paikallisten ja alueellisten järjes-
töjen puitteissa yhdistäväksi tekijäksi UNPoA:n täytäntöönpanoon liittyvissä asioissa;
8. kannustaa neuvottelemaan oikeudellisesti sitovista välineistä, joilla pyritään ehkäisemään, torjumaan ja
hävittämään pienaseiden ja kevyiden aseiden kaikenlainen laiton kauppa, ja kehottaa valtioita ratifioi-maan ne ja panemaan ne täysimääräisesti täytäntöön;
Kansallisella tasolla
9. kehottaa valtioita tekemään aseidenvientikieltojen rikkomuksista (myös taloudellisesta tai logistisesta
tuesta) rikoksen kansallisessa lainsäädännössä;
10. kehottaa valtioita parantamaan asevoimien ja lainvalvontavirastojen sekä rikosoikeudellisten järjestel-
mien toimintaa, avoimuutta ja demokraattista vastuuvelvollisuutta, jotta saadaan luotua turvallinen
ympäristö, jossa kansalaiset eivät enää tunne tarvetta ampuma-aseiden hallussapitoon;30.12.2006 C 330/27 Euroopan unionin virallinen lehti FI
11. suosittaa, että kansallisia lakeja pannaan täytäntöön ja valvotaan aktiivisesti ulkomailla toimivien yksi-
tyisten sotilas- ja turvallisuuspalvelujen sääntelemiseksi, ja että jos tällaisia lakeja ei ole, ne on kehitet-tävä ja niitä on sovellettava, jotta sääntelyä ja vastuuvelvollisuutta voidaan kehittää tällä kasvavallaturvallisuusalalla;
12. kehottaa kaikkia valtioita sisällyttämään kansalliseen lainsäädäntöönsä lainvalvontaviranomaisten
menettelysäännöt (
1) sekä lainvalvontaviranomaisten voimankäyttöä ja ampuma-aseiden käyttöä
koskevat perusperiaatteet (2);
13. suosittaa vahvasti, että hallitukset estävät siviilejä pitämästä hallussaan ja käyttämästä automaattisia ja
puoliautomaattisia kiväärejä ja konekiväärejä;
14. kehottaa valtioita kehittämään kansallista lainsäädäntöä pienaseiden ja kevyiden aseiden sekä automaat-
tisten ja puoliautomaattisten konekiväärien valvonnasta ja luvista ja estämään aseiden myynnin ihmi-
sille, jotka ovat syyllistyneet väkivaltarikoksiin, erityisesti perheväkivaltarikoksiin, tai jotka on tuomittu
aseiden laittomasta kaupasta tai asevalvontasäännösten rikkomuksesta;
15. korostaa, että on varmistettava kansallisten aloitteiden kestävyys muun muassa kehittämällä tarpeiden
ja resurssien arviointia, edistämällä asianmukaisia kumppanuuksia kansalaisyhteiskunnan kanssa täytän-töönpanoa varten ja hyväksymällä valtioiden ensisijainen vastuu toimien täytäntöönpanossa;
16. kehottaa kaikkia toimijoita vahvistamaan nykyisiä kansallisia yhteyspisteitä tai kansallisia koordinointi-
toimistoja ja niiden yhteyksiä kansainvälisiin ja kahdenvälisiin lahjoittajiin;
17. pitää ensisijaisena (kuten Bamakon ja UNPoA-toimintaohjelman puitteissa suositetaan)
—toimivien kansallisten yhteyspisteiden, kansallisten toimintasuunnitelmien ja/tai kansallisten koordi-
nointitoimistojen perustamista ja kehittämistä, mikäli niitä ei jo ole perustettu,
—tarvetta vahvistaa aseiden hallintaa koskevien säännöksiä, myös tarvetta vahvistaa ja yhdenmu-
kaistaa lainsäädäntöä tätä tarkoitusta varten, sekä tarvetta ottaa lainvalvontavirastot mukaan koulu-tusta ja valmiuksien kehittämistä koskeviin ohjelmiin asian kaikilla aloilla, mutta erityisesti rajaval-
vonnassa, varastojen hallinnassa ja tilastoinnissa,
—lainvalvonnan toimintavalmiuksien kehittämistä tarvittaessa, mukaan luettuna varastojen hallinta,
valvonta, hävittäminen, tilastointi ja rajavalvonta,
—tiedonvaihdon ja yhteistyömekanismien tehostamista pienaseiden ja kevyiden aseiden laittoman
kaupan ehkäisemiseksi, torjumiseksi ja lopettamiseksi;
18. kehottaa kaikkia valtioita, jotka eivät vielä ole niin tehneet, osallistumaan UNPoA-toimintaohjelman
täytäntöönpanoon;
19. kehottaa kaikkia valtioita sääntelemään varastojen hallintaa ja suojaamaan varastot asevarkauksilta ja
aseiden katoamiselta;
20. kehottaa kaikkia valtioita, erityisesti AKT- ja EU-maita, vaihtamaan tietoja aseiden välityksestä;21. kehottaa kaikkia valtioita hyväksymään niin pian kuin mahdollista tarvittavat lainsäädäntötoimet ja
muut toimet pienaseiden ja kevyiden aseiden sekä ampumatarvikkeiden ja muiden niihin liittyvien
materiaalien laittoman valmistamisen ja kaupan sekä laittoman hallussapidon tai käytön muuttamiseksi
rikoksiksi kansallisissa lainsäädännöissä;
22. kehottaa kaikkia valtioita vahvistamaan sitoumuksensa lasten suojelemiseksi pienaseiden ja kevyiden
aseiden leviämisen ja väärinkäytön seurauksilta sekä hyväksikäytöltä lapsisotilaana sodan aikana;30.12.2006 C 330/28 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) Lainvalvontaviranomaisten menettelysäännöt, jotka on hyväksytty 17. joulukuuta 1979 annetulla yleiskokouksen päätös-
lauselmalla 34/169.
(2) Lainvalvontaviranomaisten voimankäyttöä ja ampuma-aseiden käyttöä koskevat perusperiaatteet, jotka YK:n kahdeksas
rikosten torjuntaa ja rikollisten kohtelua käsittelevä kokous on hyväksynyt Havannassa Kuubassa 27. elokuuta-7. syyskuuta
1990.
23. kehottaa kaikkia valtioita noudattamaan YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1325 (2000)
asetettuja velvollisuuksia ja lopettamaan rankaisemattomuuden ja asettamaan syytteeseen ne, jotka ovatsyyllistyneet kansanmurhaan, rikoksiin ihmiskuntaa vastaan ja sotarikoksiin, mukaan luettuna naisiin jatyttöihin kohdistunut seksuaalinen väkivalta, ja korostaa tässä suhteessa, että kyseiset rikokset on pois-tettava armahdusta koskevista säännöksistä, mikäli se on mahdollista;
24. kehottaa kaikkia valtioita ottamaan huomioon sukupuoliasiat ja naisten erityistarpeet, kun ne käsitte-
levät pienaseiden ja kevyiden aseiden kaikenlaista laitonta kauppaa, jotta toimintaohjelma sekä naisia,rauhaa ja turvallisuutta koskeva YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1325 (2000) voidaanpanna tehokkaasti täytäntöön;
Loppupäätelmät ja ensisijaiset toimet
25. aikoo päättäväisesti panna täytäntöön ja laajentaa UNPoA-toimintaohjelmaa, jonka koskemattomuus
on säilytettävä ja josta ei pidä neuvotella;
26. suosittaa, että vaikka tarkistuskonferenssin tulos oli pettymys, olisi julkaistava vuosittainen kertomus
siitä, miten YK on edistynyt UNPoA-toimintaohjelman täytäntöönpanossa;
27. suosittaa UNPoA-toimintaohjelmaa käsitelleen YK:n konferenssin jälkeen, tunnustaen että prosessi
tapahtuu UNPoA-toimintaohjelman muuttujien ulkopuolella ja on rinnakkainen sen kanssa, että asia-nosaiset valtiot kehittäisivät aseidenvientiä koskevia yleisperiaatteita vuonna 2006 ja/tai että tästä
muodostuisi rinnakkainen ja täydentävä prosessi YK:n järjestelmän puitteissa, mikä johtaa kansainvä-
lisen välineen luomiseen;
28. on tyytyväinen siihen, että YK:n yleiskokouksen kansainvälinen aseidenriisuntakomitea hyväksyi
26. lokakuuta 2006 päätöslauselman, jolla pyritään perustamaan laaja, oikeudellisesti sitova väline tava-nomaisten aseiden kauppaa koskevine kansainvälisine normeineen, ja pyytää AKT- ja EU-valtioita tuke-maan kyseistä yleiskokouksen päätöslauselmaa;
29. pahoittelee syvästi, että YK:n tarkistuskonferenssi ei saanut heinäkuussa 2006 aikaan yhteistä kantaa
eikä varsinkaan päässyt sopimukseen tulevan asekauppasopimuksen periaatteista eikä perustanut seu-rantamekanismia;
30. pyytää, että monenkeskiset ja alueelliset rahoituslaitokset ryhtyvät tarvittaessa toimiin pienaseita ja
kevyitä aseita koskevien ohjelmien perustamiseksi konflikteista toipuvien alueiden jälleenrakennus- ja
kuntoutustoimien ja hallinnoinnin vahvistamistoimien puitteissa lainsäädännön vahvistamiseksi ja lain-
valvontavirastojen toimintavalmiuksien parantamiseksi pienaseiden ja kevyiden aseiden alalla;
31. kehottaa myös kyseisiä rahoituslaitoksia edistämään sosiaalis-taloudellisia kehitysohjelmia, jotka sisäl-
tävät tiedottamista pienaseiden ja kevyiden aseiden kaikenlaisen laittoman kaupan ongelmista ja seu-rauksista;
32. kannustaa antamaan tarvittaessa alueellista tukea kansallisille aseistariisunta-, demobilisaatio- ja kotout-
tamisohjelmille, erityisesti konfliktien jälkeisissä tilanteissa, ja viittaa erityisesti asiaankuuluvien lakien,
asetusten ja hallinnollisten menettelyjen käyttöönottamiseen, noudattamiseen, täytäntöönpanoon taivahvistamiseen;
33. kehottaa alueita edistämään tehokasta varastojen hallintaa ja turvallisuutta, erityisesti fyysisiä turva-
toimia;
34. kannustaa alueita kehittämään tarvittaessa ja vapaaehtoiselta pohjalta toimia avoimuuden lisäämiseksi
pienaseiden ja kevyiden aseiden kaikenlaisen laittoman kaupan ehkäisemiseksi, torjumiseksi ja lopetta-
miseksi;
35. kehottaa kaikkia EU- ja AKT-valtioita ja asianmukaisia kansainvälisiä ja alueellisia järjestöjä, jotka voivat
niin tehdä, harkitsemaan vakavasti avun, myös teknisen ja taloudellisen avun, antamista UNPoA-toimin-taohjelman sisältämien toimien täytäntöönpanon tukemiseksi;
36. kehottaa kaikkia valtioita ja kansainvälisiä ja alueellisia järjestöjä sekä hallitusten että parlamenttien
tasolla tekemään yhteistyötä ja kehittämään ja vahvistamaan kumppanuuksia resurssien ja tiedon jaka-
miseksi pienaseiden ja kevyiden aseiden kaikenlaisesta laittomasta kaupasta;30.12.2006 C 330/29 Euroopan unionin virallinen lehti FI
37. kehottaa UNPoA-toimintaohjelman täytäntöönpanon helpottamiseksi kaikkia EU- ja AKT-valtioita ja
kansainvälisiä ja alueellisia järjestöjä harkitsemaan vakavasti asianomaisten valtioiden avustamistanäiden pyynnöstä valmiuksien kehittämisessä aloilla, kuten asianmukaisen lainsäädännön ja sääntelynkehittäminen, lainvalvonta, jäljittäminen ja merkintä, varastojen hallinta ja turvallisuus, pienaseiden jakevyiden aseiden hävittäminen ja tiedon kerääminen ja vaihto, korostaen jäsenvaltioiden vastuuta
varmistettaessa kansallisten aloitteiden kestävyys kaikkien UNPoA-toimintaohjelman hankkeiden
täytäntöönpanossa;
38. kehottaa kaikkia valtioita perustamaan julkisen tietokannan, joka sisältää jäsenvaltioiden ja kansainvä-
listen, alueellisten ja muiden keskeisten järjestöjen vapaaehtoisesti antamat tiedot asianomaisten maidentarpeista, UNPoA-toimintaohjelman täytäntöönpanosta saaduista opetuksista ja muista tiedoista, jotkavoivat parantaa koordinointia ja auttaa resurssien osoittamisessa oikeisiin kohteisiin;
39. muistuttaa OECD:n kehitysapukomitean suuntaviivoista ja muista kehityskumppanien tekemistä
toimista virallisen kehitysavun käyttämiseksi UNPoA-toimintaohjelman täytäntöönpanossa; kannustaakaikkia valtioita, virastoja ja toimielimiä hyödyntämään tätä kehitystä täysimääräisesti; kehottaa tarkista-maan tällaiset suuntaviivat uudelleen, jotta virallisen kehitysavun käyttöä tehostettaisiin UNPoA-toimin-taohjelman täytäntöönpanon tukemiseksi ja pienaseiden ja kevyiden aseiden leviämisen ja laittoman
käytön kielteisten vaikutusten torjumiseksi;
40. kehottaa YK:n pääsihteeristöä osoittamaan johtajuutta ja koordinoimaan UNPoA-toimintaohjelman
täytäntöönpanoa;
41. kehottaa AKT-EU-neuvostoa antamaan panoksensa EU:n ja AKT-maiden yhteistyön vahvistamiseen
UNPoA-toimintaohjelman täytäntöönpanossa ja pitämään tarpeita ja kumppanuutta käsitteleviä alueel-lisia konferensseja kahden vuoden välein täytäntöönpanon arvioimiseksi kullakin alueella, samoin kuinAfrikan tarpeita ja kumppanuuksia käsitelleessä konferenssissa vuonna 2002;
42. kehottaa sisällyttämään pienaseita ja kevyitä aseita koskevat asiat asianmukaisiin EU:n ja AKT-maiden
prosesseihin ja asiakirjoihin, erityisesti kaikkeen rauhaa ja turvallisuutta koskevaan politiikkaan ja kaik-kiin toimiin niiden toisiaan vastaavissa alueellisissa ja kansallisissa elimissä, sillä sitä tarvitaan turvalli-suusalan uudistuksessa sekä aseistariisunta-, demobilisaatio- ja kotouttamisprosessissa;
43. kehottaa asettamaan etusijalle hyvää hallintotapaa koskevat parlamentaariset toimet ja työn keskeisinä
tekijöinä kaikissa strategioissa pienaseiden ja kevyiden aseiden ja alueellisten selkkausten torjumiseksi;
44. pyytää EU:n ja AKT:n jäsenvaltioita, komission lähetystöjä ja Euroopan unionin ja Afrikan unionin
puheenjohtajia puolustamaan tässä päätöslauselmassa esitettyjä periaatteita ja suosituksia;
45. kehottaa tässä yhteydessä komissiota ja neuvostoa päättämään oikeusasiansa kevyiden aseiden ohjelmia
koskevasta toimivallasta ja hakemaan —jolleivät onnistu ratkaisemaan asiaa keskenään —Euroopan
parlamentin sitovaa sovittelua;
46. kehottaa jäsenvaltioita panemaan täytäntöön vuonna 2003 annetussa aseiden välitystä koskevassa
neuvoston yhteisessä kannassa annetut sitoumukset; kehottaa julkaisemaan strategiaan kahden vuoden
välein tehtävän tarkistuksen ja sisällyttämään siihen luettelon niistä jäsenvaltioista, jotka eivät ole
panneet täytäntöön sitoumuksiaan tällä alalla;
47. kehottaa tekemään EU:n vuonna 1998 antamista aseidenvientiä koskevista menettelysäännöistä oikeu-
dellisesti sitovia; kehottaa EU:ta tiedottamaan AKT-kumppaneille menettelysääntöjä koskevista vuosiker-tomuksista ja niiden täytäntöönpanossa saavutetusta edistyksestä;
48. kehottaa erityisesti neuvostoa ja komissiota antamaan asianmukaiset määrärahat pienaseita ja kevyitä
aseita koskeville toimille asetuksilla, joilla perustetaan liittymistä valmisteleva tukiväline, eurooppalainen
naapuruuden ja kumppanuuden väline sekä kehitysyhteistyön rahoitusväline;30.12.2006 C 330/30 Euroopan unionin virallinen lehti FI
49. kehottaa EU:n jäsenvaltioita tutkimaan vientiluottolaitostensa myöntämien luottojen erittäin ongelmal-
lista vaikutusta rauhaan, turvallisuuteen ja kehitykseen kolmansissa maissa ja pyytää kaikkia jäsenval-tioita antamaan yksityiskohtaiset tiedot aseidenvientiin annetuista luotoista, jotka joidenkin arvioidenmukaan muodostavat noin 20 prosenttia kaikista myönnetyistä vientiluotoista ja joissain jäsenvaltioissajopa 50 prosenttia tai enemmän, ja pyytää jäsenvaltioita erityisesti sitoutumaan pidättymään myöntä-
mästä luottoja aseidenvientiin tulevaisuudessa;
50. kehottaa yhteispuheenjohtajiaan välittämään tämän päätöslauselman AKT-EU-neuvostolle, Euroopan
komissiolle, jäsenvaltioiden parlamenteille, YK:n pääsihteerille, pienaseita ja kevyitä aseita käsittelevälleparlamentaariselle foorumille, parlamenttien välisen liiton yleiskokoukselle, Yhdysvaltain kongressille ja
panafrikkalaiselle parlamentille.
PÄÄTÖSLAUSELMA (1)
vesikysymyksistä kehitysmaissa
AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous, joka
— kokoontui Bridgetownissa (Barbados) 20.-23. marraskuuta 2006,
— ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 177, 178, 179, 180, 181 ja 181 a artiklan,
— ottaa huomioon Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen ja erityisesti
sen 32 artiklan, jossa tunnustetaan tarve parantaa AKT-valtioiden luonnonvarojen ja etenkin energia-varojen käyttöä,
— ottaa huomioon neljännen Meksikossa 16.-22. maaliskuuta 2006 pidetyn maailman vesifoorumin
tulokset,
— ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssissa Rio de Janeirossa
vuonna 1992 hyväksytyn Agenda 21:n ja etenkin sen luvun 18,
— ottaa huomioon YK:n vuosituhannen julistuksen ja vuosituhannen kehitystavoitteet sekä YK:n vuositu-
hathankkeen vesihuollon ja jätevesihuollon kysymyksiä käsittelevän ryhmän ”terveys, ihmisarvo ja
kehitys —kuinka ne saavutetaan?” -nimisen loppuraportin (2005),
— ottaa huomioon Johannesburgissa 26. elokuuta-4. syyskuuta 2002 järjestetyssä kestävän kehityksen
huippukokouksessa hyväksytyn poliittisen julistuksen, jossa YK:n vuosituhannen kehitystavoitteidensaavuttamiseksi määritellään ensisijaiset toimet viidellä keskeisellä alalla, joita ovat: vesihuolto ja jäteve-denpuhdistus, energia, terveys, maatalous ja luonnon monimuotoisuus,
— ottaa huomioon Kööpenhaminassa pidetyn sosiaalisen kehityksen huippukokouksen (1995) julistuksen
puhtaan veden saannista ja jäteveden puhdistuksesta köyhyyden vähentämiseksi,
— ottaa huomioon makeaa vettä käsitelleen Bonnin kansainvälisen konferenssin (2001),
— ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien Mar del Platassa järjestetyn (1977) vesikysymyksiä käsitte-
levän konferenssin sekä vesivarojen arviointia ja käyttöä koskevan toimintaohjelman,
— ottaa huomioon New Delhissä pidetyn (1990) maailmanlaajuisen kuulemisen, joka käsitteli puhtaan
veden jakelua ja asianmukaisten välineiden käyttöönottamista jätteiden poistoon,
— ottaa huomioon Afrikan yhtenäisyysjärjestön 37. huippukokouksessa hyväksytyn puiteasiakirjan, jonka
mukaan NEPADin (uusi kumppanuus Afrikan kehittämiseksi) kymmenestä tavoitteesta yhdeksäs oninfrastruktuurien parantaminen, tieto- ja viestintätekniikan (TVT), energian, kuljetusten, vesihuollon japuhtaanapidon infrastruktuurit mukaan luettuina,30.12.2006 C 330/31 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous hyväksyi päätöslauselman 23. marraskuuta 2006 Bridgetow-
nissa (Barbados).