Päätöslauselma [1]

lapsityön yhteiskunnallisista seurauksista ja torjuntastrategioista

AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous, joka

- kokoontui Port Moresbyssä (Papua-Uusi-Guinea) 25.– 28. marraskuuta 2008,

- ottaa huomioon työjärjestyksensä 17 artiklan 1 kohdan,

- ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen lapsen oikeuksista, joka hyväksyttiin 20. marraskuuta 1989 [2] ja joka astui voimaan vuonna 1990, ja varsinkin sen 28 ja 32 artiklan,

- ottaa huomioon Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksen N:o 138, joka koskee työhön pääsemiseksi vaadittavaa vähimmäisikää (1973) [3] ja N:o 182, joka koskee lapsityön pahimpien muotojen kieltämistä ja välittömiä toimia niiden poistamiseksi (1999) [4],

- ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 177–181 artiklan,

- ottaa huomioon Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun ja Luxembourgissa 25. kesäkuuta 2005 tarkistetun AKT-valtioiden ja EU:n välisen kumppanuussopimuksen (jäljempänä "Cotonoun sopimus") ja etenkin sen 26 ja 50 artiklan,

- ottaa huomioon neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan parlamentin ja komission 20. joulukuuta 2005 antaman yhteisen julkilausuman Euroopan unionin kehityspolitiikasta: Eurooppalainen konsensus, ja varsinkin sen 12, 97, 101 ja 103 artiklan [5],

- ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien 8. syyskuuta 2000 antaman vuosituhannen julistuksen, jossa esitellään kansainvälisen yhteisön yhteisesti laatimat vuosituhannen kehitystavoitteet köyhyyden nujertamiseksi,

- ottaa huomioon maailman koulutusfoorumin Dakarissa, Senegalissa vuonna 2000 (Dakarin huippukokous) laatiman toimintaohjelman "Koulutusta kaikille: yhteisten sitoumustemme lunastaminen" [6],

- ottaa huomioon kestävää kehitystä edistävää koulutusta AKT-valtioissa koskevan Brysselin julistuksen ja AKT-valtioiden opetusministereiden vuonna 2006 hyväksymän toimintaohjelman,

- ottaa huomioon EU:n Luccassa, Italiassa vuonna 2003 hyväksymän julistuksen,

- ottaa huomioon ILO:n kansainvälisen ohjelman lapsityön poistamiseksi (IPEC-ohjelma),

- ottaa huomioon komission tiedonannon "Lapsille erikoisasema EU:n ulkoisissa toimissa" [7],

- ottaa huomioon vuoden 2008 maailmanlaajuisen seurantaraportin "Koulutus kaikille vuoteen 2015 mennessä: saavutammeko sen?" [8],

- ottaa huomioon AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen lasten oikeuksia ja erityisesti lapsisotilaita koskevan päätöslauselman, joka hyväksyttiin 15. lokakuuta 2003 [9],

- ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselman lasten hyväksikäytöstä, painopisteenä erityisesti lapsityö [10],

- ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselman "Yritysten yhteiskuntavastuusta: uusi kumppanuus" [11],

- ottaa huomioon sosiaali- ja ympäristöasioiden valiokunnalle antamansa mietinnön (AKT-EU/100.247/08/lop.),

A. ottaa huomioon, että lapsityö juontaa juurensa massaköyhyydestä ja monien kehitysmaiden yhteisöjen kulttuurista ja perinteistä,

B. toteaa, että lapsityövoima alentaa aikuisten palkkoja ja pahentaa siten köyhyyskierrettä pakottamalla aikuiset kilpailemaan lasten tarjoamaa halpatyövoimaa vastaan,

C. katsoo, että lapsityö on tyypillisesti raskasta työtä, jota tehdään usein vaikeissa olosuhteissa 12–14 tuntia päivässä, ja siitä ansaittu mitätön "palkka" palautetaan usein työnantajalle maksuksi asunnosta ja ruuasta tai vajaista kiintiöistä perittävinä sakkoina,

D. panee merkille, että ILO:n mukaan lapsityöhön osallistuu noin 165 miljoonaa 5–14-vuotiasta lasta; toteaa, että lapsityön pahimmat muodot ja lasten oikeuksien loukkaukset, kuten lapsiorjuus (kotiapulaiset), lasten myynti ja kauppaaminen, lapsiprostituutio, lasten värvääminen aseellisiin selkkauksiin ja muut työn muodot, vahingoittavat lasten tavanomaista fyysistä kehitystä ja mielenterveyttä,

E. katsoo, että lapsityön pahimpiin muotoihin on kiinnitettävä erityistä huomiota ja että niihin on puututtava kiireellisillä toimenpiteillä,

F. katsoo, että uhattuina ovat varsinkin tietyt lapsi- ja nuorisoryhmät, etenkin lapset, jotka kuuluvat etnisiin ja muihin vähemmistöryhmiin, maahanmuuttajalapset, evakot tai pakolaiset, lapset, jotka kärsivät aseellisista selkkauksista, ja lapsisotilaat, orvot, lapset ilman vanhempien seuraa, HIV/aidsin läheisyydessä elävät lapset, sekä vammaiset lapset; katsoo, että tytöt ovat alttiina lisäriskeille, kuten hyväksikäytölle ja seksuaaliselle hyväksikäytölle,

G. katsoo, että heikoimmassa asemassa olevien lasten selkeimpiin tunnusmerkkeihin kuuluu lapsityö, joka on jo sinänsä osoitus puutteista useiden vuosituhattavoitteiden saavuttamisessa, kuten köyhyyden poistaminen, yleiset koulutusmahdollisuudet, sukupuolten tasa-arvo, HI-viruksen/aidsin torjuminen ja maailmanlaajuisen kehityskumppanuuden perustaminen,

H. katsoo, että lasten kaupallinen hyväksikäyttö loukkaa törkeästi heidän ihmisarvoaan ja rikkoo yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden periaatetta; katsoo, että ratifioimalla lapsen oikeuksien yleissopimuksen valtiot tunnustavat lasten ihmisoikeudet,

I. toteaa, että hyvätasoisen yleisen peruskoulutuksen tarjoaminen kaikille lapsille on ratkaisevan tärkeää lasten voimaannuttamiseksi hankkimaan tärkeät taidot ja tiedot, joiden avulla he pystyvät pääsemään eroon köyhyydestä, vaikuttamaan omien yhteiskuntiensa kehitykseen, tekemään vapaasti tietoon perustuvia ratkaisuja elämässään ja näin myös osallistumaan maidensa yhteiskunta- ja talouskehitykseen,

J. toteaa, että mahdollisuus laadukkaaseen koulutukseen merkitsee sitä, että kouluissa suhtaudutaan myönteisesti lapsiin ja huolehditaan yhtäläisesti molempien sukupuolten tarpeista ja että niiden vesihuolto ja saniteettitilat ovat kunnossa, sillä koulutuksen heikko taso saattaa karkottaa lapset koulusta ja saattaa heidät alttiiksi hyväksikäytölle,

K. toteaa, että lapsityön eri muotojen vaikutuksiin kuuluu etenkin tyttöjen alhainen osallistuminen perus- ja toisen asteen koulutukseen, koulun keskeyttävien suuri osuus, korkea lukutaidottomuus ja läpäisijöiden alhainen määrä, lasten fyysisen kehityksen hidastuminen, teini-ikäisten raskauksien korkea määrä, lasten huumeiden käyttö ja aikuisten korkea työttömyysaste,

L. panee merkille, että useimmat maat ovat säätäneet lakeja ja laatineet politiikkoja lasten hyvinvoinnin ja edun suojelemiseksi,

M. toteaa, että on hallitusten, työnantajien, työntekijöiden ja heidän järjestöjensä ja koko yhteiskunnan vastuulla toimia lapsityön asteittaiseksi poistamiseksi,

N. toteaa, että lapsityötä käyttävät usein muut kuin laillisesti perustetut ja asianmukaisen lainsäädännön alaiset yritykset ja että se on erittäin yleistä epävirallisella sektorilla ja maataloussektorilla, yksityistalouksissa tai kotityössä, jota ei edes pidetä yhteiskunnallisesti niin merkittävänä, että sitä tunnistettaisiin työksi, ja eräissä tapauksissa laittomassa toiminnassa,

O. katsoo, että monissa tapauksissa lasten hyväksikäyttö AKT-valtioissa tapahtuu eurooppalaisissa yrityksissä, jotka näin ollen pahentavat lapsityövoiman käytön ongelmaa AKT-valtioissa,

P. ottaa huomioon, että lasten taloudellisesta hyväksikäytöstä kärsii neljästä kymmeneen miljoonaa lasta Euroopassa (joista osa on pahimpien hyväksikäytön muotojen, kuten nuorten tyttöjen prostituution, uhreja), ja katsoo, että on syytä painottaa, että monet näistä lapsista ja nuorista aikuisista tulevat AKT-maista ja oleskelevat usein laittomasti Euroopan maissa,

Q. katsoo, ettei lapsityön vaikutusta perheen tuloihin voida jättää huomiotta köyhimmissä maissa,

R. katsoo, että vanhempien lasten osa-aikainen työllistäminen perheen maatilalla tai liiketoiminnassa ei ole tuomittavaa sillä edellytyksellä, että se ei heikennä lapsen koulutusta, terveyttä ja hyvinvointia,

S. katsoo, ettei käytännössä ole välttämättä moraalisesti helppoa erottaa toisistaan kaupallisesti hyväksikäytettyjä lapsia ja niitä lapsia, joiden työllä tuetaan toimeentulorajalla olevia maatiloja,

T. ottaa huomioon, että HIVin/AIDSin tapaisten tautien vitsaus on vaikuttanut osaltaan lasten hyväksikäyttöön tulonhankinnassa,

U. toteaa, että kulttuuriin ja sukupuoleen liittyvä epätasa-arvo mutkistavat lapsityön poistamista,

V. toteaa, että edullisten ja takaisinmaksuehdoiltaan kohtuullisten lainojen saatavuus voi parantaa lapsityön tilannetta ja lisätä koulunkäyntiä,

W. toteaa, että vaihtoehtoisten lastenhoitomahdollisuuksien saatavuus vähentää lapsityön käyttöä ja luo suotuisat olosuhteet koulunkäynnin lisääntymiselle,

X. toteaa, että työ aikuisten koulutus- ja palkkatason korottamiseksi auttaa vähentämään lapsityön käytön yleisyyttä ja intensiivisyyttä ja parantaa lasten mahdollisuuksia pysyä koulussa,

Y. toteaa, että kaupunkien ja maaseudun väliset erot vaikuttavat lasten koulunkäyntiin ja työntekoon liittyviin päätöksiin,

Z. toteaa, että jokaisella lapsella on oikeus syntymänsä rekisteröimiseen; panee merkille, että syntymän rekisteröintimahdollisuuksien puute edesauttaa lasten riistoa ja hyväksikäyttöä työvoiman niin kutsutuilla näkymättömillä aloilla, esimerkiksi kotitaloustyössä ja maataloudessa,

AA. toteaa, että yritykset, jotka toiminnassaan rikkovat lapsityötä koskevia kansainvälisiä välineitä ja kansainvälistä ja kansallista lainsäädäntöään, saavat epäoikeudenmukaista kilpailuetua,

AB. ottaa huomioon, että kehitysmaissa maataloussektori on merkittävä lasten hyväksikäyttäjä, ja Human Rights Watch -järjestön vuonna 2002 tekemän selvityksen mukaan noin 70 prosenttia lapsista, eli 170 miljoonaa lasta, toimii tällä alalla, jossa he joutuvat työskentelemään 12 tuntia päivässä vuoden jokaisena päivänä ja altistuvat usein myrkyllisille torjunta-aineille, jopa 100 celsiusasteen äärilämpötiloille sekä raskaille taakoille ja teollisuudessa käytettäville leikkuukoneille,

AC. katsoo, että pyrotekniikka, jätteiden kierrätys, kivenhakkaus ja kaivostyö kuuluvat lapsityön pahimpiin muotoihin ja että kaikkein pahin hyväksikäytön muoto on lapsisotilaiden käyttö taisteluissa,

AD. katsoo, että kehitysmaista tavaroita hankkivat ostajat voivat ratkaisevasti auttaa saamaan selville kokonaan tai osittain lapsityövoimalla valmistetut tuotteet ja kieltäytyä ostamasta niitä ja siten käyttää suoraa ja tehokasta taloudellista painostusta,

AE. katsoo, että lasten perusoikeudet saattavat jäädä vakavasti huomioimatta, kun lapsia asetetaan alati esille ja käytetään hyväksi tiedotusvälineiden mainonnassa (esimerkiksi radiossa, televisiossa ja sanomalehdissä),

Yleistä

1. on tyytyväinen ILO:n yleissopimukset 138 ja 182 ratifioineiden AKT- ja EU-valtioiden suureen määrään (katso liite 1); kehottaa valtioita varmistamaan sopimusten täytäntöönpano ja kehottaa niitä, jotka eivät vielä ole ratifioineet sopimusta, ratifioimaan sen välittömästi;

2. myöntää, että kaikkein vaarallisimmilla aloilla työskentelevät lapset on asetettava etusijalle;

3. vaatii erittäin painokkaasti, että ne, joita vastaan on näyttöä lapsisotilaiden värväämisestä tai käytöstä, on luovutettava kansainväliselle rikostuomioistuimelle syytteeseenpanoa varten;

4. korostaa yleissopimuksen 182 yhteydessä nopean toiminnan tarvetta lapsityön kaikkein pahimpien muotojen lopettamiseksi, kuten lasten työ orjuutta tai maaorjuutta muistuttavissa olosuhteissa ja vaarallinen työ huumeiden tuotannossa ja salakuljettamisessa sekä pienaseiden salakuljettamisessa ja kauppaamisessa, hyvin nuorten lasten hyväksikäyttö ja lasten kaupallinen seksuaalinen hyväksikäyttö;

5. kehottaa kaikkia ILO:n yleissopimuksen 182 allekirjoittaneita EU-maita julkaisemaan vuosittain todisteet siitä, että ne ovat noudattaneet 8 artiklaa, jossa sopimuspuolia kehotetaan tukemaan toisiaan sopimuksen määräysten toimeenpanossa tehostetun kansainvälisen yhteistyön ja/tai avustusten muodossa;

6. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja AKT-ryhmän valtioita kehittämään AKT–EU-kumppanuuden puitteissa lapsityön torjumiseen tähtääviä integroituja strategioita, joiden perustana on todellisuuden täsmällinen arvioiminen ja ohjenuorana lapsen etu; korostaa tässä yhteydessä tarvetta saada kansalaisyhteiskunta ja ammattijärjestöt täysimittaisesti mukaan politiikan muotoilemiseen, toteuttamiseen ja lapsityön torjuntatoimien valvontaan;

7. korostaa, että lapsityön torjuminen edellyttää erityisesti terveyden, koulutuksen, työllisyyden ja sosiaalisen suojelun aloilla oikeaa poliittisten linjojen ja ohjelmien sekoitusta, jonka on tähdättävä tietoisuuden lisäämiseen sosiaalisesta liikkuvuudesta, tietokantaresurssien ja analyysien kehittämiseen, työlainsäädäntöön ja sen täytäntöönpanoon, ihmisarvoiseen työhön, hyvälaatuiseen koulutukseen, joka on ilmaista ja pakollista, ammatilliseen koulutukseen ja suoraan toimintaan, jolla lapset voidaan saada pois työstä, kuntouttaa ja sopeuttaa yhteiskuntaan;

8. kehottaa kansainvälistä yhteisöä ja varsinkin EU:n jäsenvaltioita ja Euroopan komissiota sisällyttämään lapsityökysymykset kaikkiin kehitysyhteistyöohjelmiensa toimintoihin ja pyrkimyksiinsä saavuttaa vuosituhattavoitteet vuoteen 2015 mennessä muun muassa kiinnittämällä huomiota lasten puutteellisen suojelun syihin ja lasten oikeuksien loukkauksiin; korostaa, että tällaisilla toimilla on myös ratkaistava työstä pois saatujen lasten kuntoutusta ja yhteiskuntaan sopeuttamista koskevat ongelmat;

9. tunnustaa, että lapsityö on pitkälti köyhyyden aiheuttamaa ja että pitkän aikavälin ratkaisu perustuu kestävään talouskasvuun sekä hyvään hallintoon, joka johtaa yhteiskunnalliseen edistykseen ja etenkin köyhyyden lievittämiseen ja yleisen perusasteen koulutuksen saavuttamiseen;

10. korostaa tarvetta käsitellä lapsityön poistamista HIVin/AIDSin torjunnan ja konfliktinratkaisustrategioiden yhteydessä;

11. korostaa, että ilman vanhempien tukea elävät lapset, kuten orvot, katulapset, kotimaansa sisällä siirtymään joutuneet lapset, pakolaiset sekä kaupanteon ja seksuaalisen ja taloudellisen hyväksikäytön uhriksi joutuneet lapset tarvitsevat erityishoivaa ja että näiden lasten ja heitä tukevien elinten, laitosten ja palvelujen auttamiseksi on toteutettava kohdennettuja toimenpiteitä;

12. toteaa, että vaikka monet hallitukset ovat hyväksyneet politiikkoja ja ryhtyneet toimiin lapsityön poistamiseksi, jos kyseisten lasten perheille ei voida tarjota vaihtoehtoisia tulonlähteitä, perheet joutuvat kuitenkin entistä pahempaan tilanteeseen;

13. korostaa, että kaikkia lapsityön poistamiseen tähtääviä politiikkoja tulisi aina harkita kaikille tarjottavan ihmisarvoisen työn viitekehyksessä keskeisten kansainvälisten työntekoa koskevien normien mukaisesti; uskoo, että alueeltaan rajatut lapsityön vastaiset kampanjat eivät voi onnistua ilman EU:n ja AKT-valtioiden kaupan käytäntöjen laajempia uudistuksia;

14. kehottaa EU- ja AKT-valtioiden hallituksia ja kansalaisyhteiskunnan toimijoita tekemään yhteistyötä perustaakseen kansallisia lapsityötä käsitteleviä työryhmiä, jotka muun muassa tuottavat ja levittävät tietoa oikeuksista ja parhaista käytännöistä ja pyrkivät koordinoimana politiikkoja paikallisten, kansallisten ja kansainvälisten hallinnon toimijoiden, kansalaisjärjestöjen ja ammattiyhdistysten kanssa;

15. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja AKT-valtioita sisällyttämään lapsityötä koskevat kysymykset nykyisiin ja tuleviin maatalousalan kehityshankkeisiin;

16. kehottaa AKT-valtioiden hallituksia tehostamaan pyrkimyksiään varmistaa yleinen syntymien rekisteröinti ja kehottaa Euroopan komissiota tukemaan näitä pyrkimyksiä ja sisällyttämään yleisen syntymien rekisteröinnin kehitysyhteistyöpolitiikkaan;

17. kehottaa EU:ta panemaan täytäntöön direktiivin, jolla taataan erityiskohtelu laittomasti maassa oleskeleville lapsille, jotka ovat joutuneet ihmiskaupan ja hyväksikäytön uhreiksi EU:n alueella;

Koulutus ja lapsityön poistaminen

18. katsoo, että kaikilla lapsilla, jotka eivät ole täysipäiväisessä koulutuksessa, on riski joutua hyväksikäytetyiksi; katsoo, että lapsiksi määritellään tässä yhteydessä ne, jotka eivät ole ylittäneet kyseessä olevan maan kokopäiväisen oppivelvollisuuden ikärajaa;

19. painottaa, että vaikka työkokemus voi olla osa lapsen koulutusta, se ei koskaan saisi altistaa hyväksikäytölle eikä häiritä lapsen kokopäiväistä koulutusta ja lapselle pitäisi myös joka tapauksessa jäädä riittävästi aikaa leikkiin ja lapsuudenkokemuksiin; toteaa, että tämä koskee yhtäläisesti palkkatyötä ja kotityötä, kuten lastenhoitoa tai työntekoa perheen maatilalla; huomauttaa, että kun otetaan huomioon, että lapsen työansiot voivat muodostaa merkittävän osan hyvin vähävaraisten perheiden tuloista, on huolehdittava tarkoin siitä, ettei vanhempia arvostella, kun he oikeutetusti estävät lapsen hyväksikäytön työssä;

20. kehottaa kaikkia EU:n ja AKT:n jäsenvaltioita varmistamaan, että vuosituhannen vaihteen julistuksen toisen tavoitteen, yleisen peruskoulutuksen, saavuttamiseksi aloitetut toimet ovat kestäviä ja laadukkaita; kehottaa siksi EU:ta sitomaan koulutusrahoitus hallittavissa olevien luokkakokojen ylläpitämiseen ja tyydyttävään opettajakoulutukseen; kehottaa sekä EU- että AKT-valtioita osoittamaan rahoitusta opiskelijoiden oppimateriaaleihin ja aterioihin sen varmistamiseksi, että koulutuksesta ei tule kustannuskysymys, jonka vuoksi lapset otetaan pois koulusta;

21. kehottaa Euroopan komissiota osoittamaan rahoitusta koulutukseen ja kiinnittämään kiireellisesti huomiota lapsiin, joiden riski joutua hyväksikäytetyiksi on suurin, eli tyttöihin, konfliktialueiden lapsiin, syrjäytyneiden tai haavoittuvien yhteiskuntaryhmien lapsiin ja maaseudun maatalousalueiden lapsiin;

22. kehottaa hallituksia kehittämään lapsityövoimaa koskevaa lainsäädäntökehystä, sisällyttämään lapsityökysymykset koulutuspolitiikkoihin ja -suunnitelmiin ja ottamaan samalla huomioon kaupunkien ja maaseudun erot;

23. kehottaa AKT-valtioita lisäämään varsinkin yleiseen peruskoulutukseen ja aikuiskoulutukseen suunnattuja koulutusmenojaan;

24. korostaa, että on tärkeää tehostaa lapsityötä koskevia tietopohjia ja verkostoja sekä koulutusta esimerkiksi tutkimuksen, seurannan ja tiedonkeruun avulla sekä analysoimalla tehokkaasti ja asianmukaisesti kyselytutkimuksista ja kokeiluhankkeista saatua palautetta, jotta saadaan parempi käsitys lapsityötä koskevista keskeisistä huolenaiheista ja lasten koulutukseen liittyvistä alueellisista ja kansallisista erityispiirteistä;

25. kehottaa tukemaan ja levittämään tehokkaammin hyviä käytäntöjä, joissa keskitytään konkreettisiin poliittisiin ja taloudellisiin muutoksiin ja jotka perustuvat lapsityön tilannetta koskevaan ajanmukaiseen tietoon;

26. kehottaa hallituksia ja muista laillisesti perustettuja työnantajia järjestämään työssä käyville lapsille ja heidän perheilleen koulutustoimintaa lasten työvoimaan osallistumisen haittavaikutusten lieventämiseksi;

27. vaatii tukiopetusta lapsille, jotka pääsevät aloittamaan koulun muita vanhempana ja jotka tulevat koulutukseen työstä, konfliktialueilta tai siirtolaisina;

28. ilmaisee huolensa kansainvälisten instrumenttien välisistä ristiriidoista erityisesti vuosituhannen julistuksen toisen tavoitteen ja ILO:n yleissopimuksen N:o 138 välillä, joista jälkimmäinen asettaa työhön pääsyn vähimmäisikärajaksi 15 tai erikoistapauksissa 14 vuotta, kun taas ensimmäinen vaatii kaikille vain perusasteen koulutusta; katsoo, että tämä lisää 11–15-vuotiaiden hyväksikäytön riskiä, ja vaatii ristiriidan ratkaisemista;

Yrityssektorin vastuut lapsityön poistamisessa

29. suhtautuu myönteisesti suuryritysten yleistyvään suuntaukseen laatia sosiaalisia käyttäytymissäännöstöjä ja osallistua vapaaehtoisesti eettisen kaupankäynnin aloitteisiin; uskoo kuitenkin, että nämä vapaaehtoiset säännöstöt eivät korvaa julkisviranomaisen valvontaa ja avointa keskeisten työnteon normien noudattamista;

30. kannattaa työpaikan käyttäytymissäännöstöjen edistämistä, vähimmäispalkkalakien säätämistä ja perheiden taloudellista turvallisuutta;

31. kehottaa Euroopan komissiota säilyttämään yrityssektorin vastuun lapsityön poistamisessa ja vahvistamaan sitä; kehottaa Euroopan komissiota velvoittamaan EU:ssa toimivan yrityssektorin dokumentoimaan, raportoimaan ja olemaan vastuussa toimitusketjun kaikkien tasojen työvoimakäytännöistä; kehottaa siksi komissiota perustamaan lapsityötä koskevan vihjepuhelimen, jotta olisi mahdollista saada tietoa lapsityön käytöstä EU:hun sijoittautuneiden yritysten varsinaisessa toiminnassa tai niiden toimitusketjussa; uskoo, että lakien noudattamisen valvontaa koko toimitusketjussa tulisi tukea säännöllisillä ja perinpohjaisilla kaikkien tasojen tarkastuksilla ja riippumattomilla tarkistuksilla; katsoo, että jos yrityksen havaitaan käyttäneen lapsityövoimaa toimitusketjussaan, Euroopan komission olisi velvoitettava se laatimaan ja julkaisemaan enintään kolmen vuoden mittainen aikataulutettu ohjelma lapsityön poistamiseksi toimitusketjusta; katsoo, että seuraamusohjelma on laadittava ja otettava käyttöön siltä varalta, että lapsityön käyttö jatkuu;

32. kehottaa Euroopan komissiota ja AKT-valtioiden hallituksia takaamaan, että jokaisen yrityksen, jonka todetaan käyttäneen lapsityövoimaa, velvollisuus on varmistaa yrityksessä työskentelevien lasten asianmukainen sijoittaminen koulutusjärjestelmään;

33. painottaa, että ehtona GSP ja GSP + tullietuusstatuksen myöntämiselle näitä etuuksia hyödyntäville AKT-valtioille on oltava ohjelmat, jotka pelkän ratifioimisen sijasta myös osoittavat noudattavansa ILO:n lapsityötä koskevaa yleissopimusta ja YK:n lapsen oikeuksien yleissopimusta; kehottaa komissiota perustamaan tätä tarkoitusta varten järjestelmän näiden yleissopimusten määräysten noudattamisen säännöllistä ja taajaa arviointia ja seurantaa varten; toteaa, että vakavien ja järjestelmällisten rikkomusten paljastuessa on ryhdyttävä toimenpiteisiin;

34. uskoo, että julkisiin hankintasopimuksiin tulisi sisällyttää lausekkeet, jotka velvoittavat yritykset osoittamaan toimitusketjunsa noudattavan kansainvälisiä lapsityönormeja, ja että sopimuksia ei tulisi solmia, jos todisteita tästä ei saada, ja että kansalaisjärjestöjen ja muiden osapuolten on voitava sopivan tilaisuuden tullen esittää (julkisesti) päinvastaisia todisteita; painottaa ponnekkaasti, että näitä lausekkeita ei pitäisi missään nimessä katsoa tullien ulkopuolisiksi kaupan esteiksi;

35. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja Euroopan komissiota asettamaan yrityksille annettavan tuen, kaupallisen edustuksen, vientitukien ja muiden tukien sekä lainojen, ehdoksi osoitukset siitä, että kansainvälisiä lapsityösopimuksia noudatetaan;

36. korostaa, että maailmankaupan globalisoitumisen ja vapautumisen yhteydessä on noudatettava perusoikeuksia ja kiellettävä lapsityö;

37. kehottaa kansainvälistä yhteisöä (WTO mukaan luettuna) ottamaan ensimmäisenä käyttöön lapsityötä koskevan merkinnän, josta kävisi selvästi ilmi, että "tuotteen viljelyssä/valmistuksessa ei ole käytetty lapsityövoimaa" ja jota voitaisiin käyttää erityisesti sellaisissa maissa, joissa lapsityön tiedetään olevan yleistä;

38. kehottaa yhteispuheenjohtajia välittämään tämän päätöslauselman AKT-EU- ministerineuvostolle, Euroopan komissiolle, Afrikan unionille, Cariforumille, Tyynenmeren saarten foorumille, EU:n jäsenvaltioille, UNICEFille ja ILO:lle.

[1] AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous hyväksynyt 28. marraskuuta 2008 Port Moresbyssa (Papua-Uusi-Guinea).

[2] http://www.unhchr.ch/html/menu3/b/k2crc.htm

[3] http://www.ilocarib.org.tt/childlabour/c138.htm

[4] http://www.ilocarib.org.tt/childlabour/c182.htm

[5] EUVL C 46, 24.2.2006, s. 1.

[6] http://unesdoc.unesco.org/images/0012/001211/121147e.pdf

[7] KOM(2008)0055 lopullinen.

[8] http://unesdoc.unesco.org/images/0015/001547/154743e.pdf

[9] EUVL C 26, 29.1.2004, s. 17.

[10] P6_TA (2005)0272.

[11] P6_TA(2007)0062.

--------------------------------------------------