Yleissopimus liikkuvaan kalustoon kohdistuvista kansainvälisistä vakuusoikeuksista



Virallinen lehti nro L 121 , 15/05/2009 s. 0008 - 0024



KÄÄNNÖS Yleissopimus liikkuvaan kalustoon kohdistuvista kansainvälisistä vakuusoikeuksista TÄMÄN YLEISSOPIMUKSEN OSAPUOLET, jotka OVAT TIETOISIA tarpeesta hankkia ja käyttää liikkuvaa kalustoa, joka on arvokasta tai jolla on erityistä taloudellista merkitystä, sekä tehokkaalla tavalla helpottaa tällaisen kaluston hankinnan ja käytön rahoitusta, OVAT TIETOISIA pääomarahoituksen ja leasing-vuokraukseen liittyvistä eduista ja haluavat helpottaa tällaisia toimintamuotoja laatimalla niitä varten selkeät säännöt, PITÄVÄT MIELESSÄ tarpeen varmistaa, että edellä tarkoitettuun liikkuvaan kalustoon kohdistuvat vakuusoikeudet tunnustetaan ja suojataan maailmanlaajuisesti, HALUAVAT tarjota kaikille asianomaisille osapuolille laajat vastavuoroiset taloudelliset edut, OVAT VAKUUTTUNEITA SIITÄ, että näissä säännöissä on otettava huomioon pääomarahoitusta ja leasing-vuokrausta koskevat periaatteet ja niillä on edistettävä osapuolten mahdollisuuksia toimia näiden toimien vaatimalla tavalla itsenäisesti, OVAT TIETOISIA tarpeesta laatia liikkuvaan kalustoon kohdistuvia kansainvälisiä vakuusoikeuksia koskevat oikeudelliset puitteet ja perustaa tätä varten oikeuksien suojaamiseksi kansainvälinen kirjaamisjärjestelmä, OTTAVAT HUOMIOON tällaiseen kalustoa koskevien, olemassa olevien yleissopimusten sisältämät tavoitteet ja periaatteet, OVAT SOPINEET seuraavista määräyksistä: I LUKU SOVELTAMISALA JA YLEISET MÄÄRÄYKSET 1 artikla Määritelmät Tässä yleissopimuksessa seuraavia käsitteitä käytetään, jollei asiayhteys muuta edellytä, alla olevassa merkityksessä: a) "sopimus" tarkoittaa vakuussopimusta, omistusoikeuden pidättämistä koskevan ehdon sisältävää sopimusta tai leasing-vuokrasopimusta; b) "siirtosopimus" tarkoittaa välipuhetta, joka antaa vakuus- tai muussa tarkoituksessa siirronsaajalle liitännäisoikeuksia yhdessä vastaavan kansainvälisen vakuusoikeuden siirron kanssa tai siitä erillään; c) "liitännäisoikeudet" tarkoittavat kaikkia sellaisia sopimukseen perustuvia velkojan oikeuksia maksuun tai muuhun suoritukseen, joiden vakuutena vakuusesine on tai joihin vakuusesine liittyy; d) "maksukyvyttömyysmenettelyn alkaminen" tarkoittaa ajankohtaa, jolloin maksukyvyttömyysmenettelyn katsotaan alkavan maksukyvyttömyyteen sovellettavan lain mukaan; e) "ehdollinen ostaja" tarkoittaa ostajaa sopimuksessa, johon sisältyy omistusoikeuden pidättämistä koskeva ehto; f) "ehdollinen myyjä" tarkoittaa myyjää sopimuksessa, johon sisältyy omistusoikeuden pidättämistä koskeva ehto; g) "kauppasopimus" tarkoittaa muuta kuin edellä a alakohdassa tarkoitettua sopimusta, jonka perusteella myyjä myy esineen ostajalle; h) "tuomioistuin" tarkoittaa sopimusvaltion perustamaa yleistä tuomioistuinta, hallintotuomioistuinta tai välimiesoikeutta; i) "velkoja" tarkoittaa vakuussopimuksessa vakuusoikeuden haltijaa, omistusoikeuden pidättämistä koskevan ehdon sisältävässä sopimuksessa ehdollista myyjää tai leasing-vuokrasopimuksessa vuokralleantajaa; j) "velallinen" tarkoittaa vakuussopimuksessa vakuuden asettajaa, omistusoikeuden pidättämistä koskevan ehdon sisältävässä sopimuksessa ehdollista ostajaa tai leasing-vuokrasopimuksessa vuokralleottajaa, taikka henkilöä, jonka esineeseen kohdistuvaa oikeutta rasittaa kirjaamiskelpoinen lakisääteinen oikeus tai vakuusoikeus; k) "selvittäjä" tarkoittaa henkilöä, joka on valtuutettu hallinnoimaan velallisen toiminnan tervehdyttämistä tai velallisen omaisuuden rahaksi muuttamista, mukaan luettuna henkilö, jonka valtuutus on väliaikainen, sekä myös velallista, jolla säilyy määräysvalta omaisuuteensa, jos tällainen määräysvallan säilyminen on maksukyvyttömyyteen sovellettavan lain mukaan mahdollinen; l) "maksukyvyttömyysmenettely" tarkoittaa konkurssia, likvidaatiota tai muuta kaikkia velkoja koskevaa oikeudellista tai hallinnollista menettelyä, jossa velallisen varat ja toiminta ovat tuomioistuimen valvonnassa tai seurannassa velallisen toiminnan tervehdyttämiseksi tai velallisen omaisuuden rahaksi muuttamiseksi, väliaikaiset menettelyt mukaan luettuna; m) "oikeudenhaltija" tarkoittaa: i) velallista; ii) henkilöä, joka antaa velka- tai vekselitakauksen, standby-remburssin tai muun luottotakuun velkojan saamisen vakuudeksi; tai iii) muuta henkilöä, jolla on esineeseen kohdistuvia oikeuksia; n) "valtionsisäinen oikeustoimi" tarkoittaa 2 artiklan 2 kohdan a–c alakohdassa mainittua oikeustointa, jos kaikkien oikeustoimen osapuolten pääintressien keskus ja kyseessä oleva esine ovat saman sopimusvaltion alueella sopimuksentekohetkellä, ja jos oikeustoimen perustama vakuusoikeus on kirjattu 50 artiklan 1 kohdan mukaisen selityksen antaneen sopimusvaltion kansalliseen rekisteriin; o) "kansainvälinen vakuusoikeus" tarkoittaa velkojan vakuusoikeutta, joka kuuluu 2 artiklan soveltamisalaan; p) "kansainvälinen rekisteri" tarkoittaa tämän yleissopimuksen tai pöytäkirjan soveltamista varten perustettua kansainvälistä vakuusoikeuksien kirjaamisjärjestelmää; q) "leasing-vuokrasopimus" tarkoittaa sopimusta, jolla henkilö (vuokralleantaja) luovuttaa toiselle henkilölle (vuokralleottaja) oikeuden esineen hallintaan tai määräysvaltaan (johon voi liittyä mahdollisuus esineen lunastukseen) vuokraa tai muuta suoritusta vastaan; r) "kansallinen vakuusoikeus" tarkoittaa velkojan hallussa olevaa esineeseen kohdistuvaa, 50 artiklan 1 kohdan mukaisen selityksen soveltamisalaan kuuluvaa vakuusoikeutta; s) "lakisääteinen oikeus tai vakuusoikeus" tarkoittaa 39 artiklan mukaisen selityksen antaneen sopimusvaltion lakiin perustuvaa oikeutta tai vakuusoikeutta, joka on asetettu saamisen vakuudeksi, mukaan lukien valtion, valtion viranomaisen tai hallitustenvälisen tai yksityisen järjestön saamisen vakuudeksi asetetut oikeudet tai vakuusoikeudet; t) "ilmoitus kansallisesta vakuusoikeudesta" tarkoittaa kansallisen vakuusoikeuden perustamista koskevaa ilmoitusta, joka on kirjattu tai annettu kirjattavaksi kansainväliseen rekisteriin; u) "esine" tarkoittaa 2 artiklassa tarkoitettuihin esineryhmiin kuuluvaa esinettä; v) "ennalta voimassa oleva oikeus tai vakuusoikeus" tarkoittaa mitä tahansa esineeseen kohdistuvaa oikeutta tai vakuusoikeutta, joka on perustettu tai syntynyt ennen tämän yleissopimuksen 60 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määritettyä voimaantulopäivää; w) "korvaus esineen menetyksestä" tarkoittaa esineeseen liittyvää rahallista tai muuta korvausta, joka maksetaan esineen täydellisestä tai osittaisesta menetyksestä tai tuhoutumisesta taikka sen täydellisestä tai osittaisesta takavarikosta tai pakkolunastuksesta; x) "tuleva siirtosopimus" tarkoittaa siirtosopimusta, joka on tarkoitus tehdä tulevaisuudessa tietyn tapahtuman seurauksena, riippuen siitä, toteutuuko tapahtuma vai ei; y) "tuleva kansainvälinen vakuusoikeus" tarkoittaa esineeseen kohdistuvaa tulevaa vakuusoikeutta, joka on tarkoitettu perustettavaksi tietyn tapahtuman seurauksena (mukaan lukien velallisen saama esineeseen kohdistuva vakuusoikeus), riippuen siitä, toteutuuko tapahtuma vai ei; z) "tuleva myynti" tarkoittaa myyntiä, joka on tarkoitettu toteutettavaksi tulevaisuudessa tietyn tapahtuman seurauksena, riippuen siitä toteutuuko tapahtuma vai ei; aa) "pöytäkirja" tarkoittaa kunkin tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvan esineryhmän ja liitännäisoikeuksien osalta pöytäkirjaa, joka koskee kyseistä esineryhmää ja liitännäisoikeuksia; bb) "kirjattu" tarkoittaa V luvun määräysten mukaisesti kansainväliseen rekisteriin kirjattua; cc) "kirjattu vakuusoikeus" tarkoittaa kansainvälistä vakuusoikeutta, kirjaamiskelpoista lakisääteistä oikeutta tai vakuusoikeutta, tai kansallista vakuusoikeutta, joka on yksilöity V luvun mukaisesti kirjatusta kansallisesta vakuusoikeudesta annetussa ilmoituksessa; dd) "kirjaamiskelpoinen lakisääteinen oikeus tai vakuusoikeus" tarkoittaa lakisääteistä oikeutta tai vakuusoikeutta, joka on kirjattavissa 40 artiklan mukaisesti talletetun selityksen mukaisesti; ee) "kirjaaja" tarkoittaa pöytäkirjan osalta kyseisessä pöytäkirjassa mainittua tai 17 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti nimettyä henkilöä tai tahoa; ff) "määräykset" tarkoittavat valvontaviranomaisen pöytäkirjan nojalla antamia tai hyväksymiä määräyksiä; gg) "myynti" tarkoittaa esineen omistusoikeuden siirtymistä kauppasopimuksen nojalla; hh) "turvattu velka" tarkoittaa vakuusoikeudella turvattua velkaa; ii) "vakuussopimus" tarkoittaa sopimusta, jolla vakuuden antaja myöntää tai sopii myöntävänsä velkojalle esineeseen kohdistuvan vakuusoikeuden (mukaan lukien oikeus esineen omistukseen) vakuuden antajan tai kolmannen henkilön olemassa olevan tai tulevan velvoitteen täyttämisen vakuudeksi; jj) "vakuusoikeus" tarkoittaa vakuussopimuksella perustettua oikeutta; kk) "valvontaviranomainen" tarkoittaa pöytäkirjan osalta 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valvontaviranomaista; ll) "omistusoikeuden pidättämistä koskevan ehdon sisältävä sopimus" tarkoittaa esineen kauppaa koskevaa sopimusta, jonka mukaan omistusoikeus siirtyy vasta, kun sopimuksessa mainittu yksi tai useampi ehto on toteutunut; mm) "kirjaamaton vakuusoikeus" tarkoittaa (muuta kuin 39 artiklan soveltamisalaan kuuluvaa) sopimukseen perustuvaa vakuusoikeutta taikka lakisääteistä oikeutta tai vakuusoikeutta, jota ei ole kirjattu, riippumatta siitä olisiko se tämän yleissopimuksen mukaisesti kirjaamiskelpoinen; ja nn) "kirjallinen" tarkoittaa sellaista tietoa (mukaan lukien televiestinnän avulla välitetty tieto), joka on konkreettisessa muodossa tai muussa sellaisessa muodossa, joka voidaan myöhemmin saattaa konkreettiseen muotoon ja josta tietoa koskeva hyväksyntämerkintä on kohtuudella luettavissa. 2 artikla Kansainvälinen vakuusoikeus 1. Tässä yleissopimuksessa määrätään tietyn tyyppiseen liikkuvaan kalustoon kohdistuvien kansainvälisten vakuusoikeuksien perustamisesta ja vaikutuksista sekä liitännäisoikeuksista. 2. Tässä yleissopimuksessa liikkuvaan kalustoon kohdistuvaksi kansainväliseksi vakuusoikeudeksi katsotaan 7 artiklan mukaisesti perustettu vakuusoikeus, joka kohdistuu tämän artiklan 3 kohdassa ja sovellettavassa pöytäkirjassa mainittuun liikkuvan kaluston ryhmään kuuluvaan selvästi yksilöitävissä olevaan esineeseen ja: a) jonka vakuuden asettaja on myöntänyt vakuussopimuksen nojalla; b) joka kuuluu sellaiselle henkilölle, joka on omistusoikeuden pidättämistä koskevan ehdon sisältävässä sopimuksessa ehdollinen myyjä; tai c) joka kuuluu sellaiselle henkilölle, joka on leasing-vuokrasopimuksessa vuokralleantaja. Tämän kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluva vakuusoikeus ei samalla voi kuulua b tai c alakohdan soveltamisalaan. 3. Edellä olevissa kohdissa tarkoitetut liikkuvan kaluston ryhmät ovat: a) lentokaluston rungot ja moottorit sekä helikopterit; b) rautateillä liikkuva kalusto; ja c) avaruuskalusto. 4. Se, sovelletaanko 2 kohdan soveltamisalaan kuuluvaan vakuusoikeuteen kyseisen kohdan a, b vai c alakohtaa, määräytyy sovellettavan lain mukaisesti. 5. Esineeseen kohdistuva kansainvälinen vakuusoikeus koskee myös esineen menetyksestä maksettavaa korvausta. 3 artikla Soveltamisala 1. Tätä yleissopimusta sovelletaan silloin, kun velallinen kansainvälisen vakuusoikeuden perustavan sopimuksen tekoajankohtana sijaitsee sopimusvaltion alueella. 2. Tämän yleissopimuksen soveltamiseen ei vaikuta, sijaitseeko velkoja sopimusvaltion alueella. 4 artikla Velallisen sijaintipaikka 1. Edellä 3 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa velallisen katsotaan sijaitsevan siinä sopimusvaltiossa: a) jonka lain mukaisesti se on perustettu tai muodostettu; b) jonka alueella sillä on lakisääteinen kotipaikka; c) jonka alueella sillä on keskushallinto; tai d) jonka alueella sillä on toimipaikka. 2. Jos velallisella on useampi kuin yksi toimipaikka, 1 kohdan d alakohdan viittaus toimipaikkaan tarkoittaa sen päätoimipaikkaa tai, jos velallisella ei ole toimipaikkaa, velallisen vakinaista asuinpaikkaa. 5 artikla Yleissopimuksen tulkinta ja sovellettava laki 1. Tämän yleissopimuksen tulkinnassa on otettava huomioon sen johdannossa mainittu tarkoitus, sen kansainvälinen luonne ja tarve edistää sen soveltamisen yhdenmukaisuutta ja ennakoitavuutta. 2. Tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvia asioita koskevat kysymykset, joita ei siinä ole nimenomaisesti ratkaistu, on ratkaistava niiden yleisten periaatteiden mukaisesti, joihin yleissopimus perustuu tai, tällaisten periaatteiden puuttuessa, sovellettavan lain mukaisesti. 3. Sovellettavalla lailla tarkoitetaan kansallisia säännöksiä, joita on sovellettava oikeuspaikassa voimassa olevien kansainvälisen yksityisoikeuden säännösten nojalla. 4. Jos valtio koostuu useasta alueesta, joista jokaisella on omat säännökset ratkaistavana olevan kysymyksen osalta, eikä asiaan liittyvää aluetta ole mainittu, kyseessä olevan valtion lain mukaan määräytyy, minkä alueen säännöksiä sovelletaan. Mikäli asiaa koskevia säännöksiä ei ole, sovellettavat säännökset määräytyvät sen mukaan mihin alueeseen asialla on läheisin yhteys. 6 artikla Yleissopimuksen ja pöytäkirjan suhde 1. Tämän yleissopimuksen ja pöytäkirjan katsotaan muodostavan yhden asiakirjan ja niitä on tulkittava sellaisena. 2. Tämän yleissopimuksen ja pöytäkirjan määräysten poiketessa toisistaan ovat pöytäkirjan määräykset ensisijaisia. II LUKU KANSAINVÄLISEN VAKUUSOIKEUDEN PERUSTAMINEN 7 artikla Muotovaatimukset Vakuusoikeus katsotaan perustetuksi tämän yleissopimuksen mukaisena vakuusoikeutena, jos vakuusoikeuden perustava sopimus: a) on tehty kirjallisesti; b) liittyy esineeseen, jonka luovuttamiseen vakuuden asettajalla, ehdollisella myyjällä tai vuokralleantajalla on oikeus; c) mahdollistaa esineen yksilöinnin pöytäkirjan mukaisesti; ja d) jos kyse on vakuussopimuksesta, mahdollistaa turvatun velan yksilöinnin ilman, että turvatun velan summaa tai enimmäissummaa on tarpeen mainita. III LUKU OIKEUDET VELVOLLISUUDEN LAIMINLYÖNTITILANTEESSA 8 artikla Vakuusoikeuden haltijan oikeudet 1. Jäljempänä 11 artiklassa tarkoitetussa velvollisuuden laiminlyöntitilanteessa vakuusoikeuden haltija voi, mikäli vakuuden asettaja on antanut siihen suostumuksensa, joka voidaan antaa milloin tahansa, eikä sopimusvaltion mahdollisesta 54 artiklan mukaisesta julistuksesta muuta johdu, käyttää yhtä tai useampaa seuraavista oikeuksista: a) oikeus ottaa haltuunsa velkojan saamisen vakuudeksi asetettu esine; b) oikeus myydä edellä tarkoitettu esine tai antaa siihen vuokraoikeus; c) oikeus pidättää edellä tarkoitetun esineen ylläpidosta tai käytöstä saatu tuotto tai voitto. 2. Vakuusoikeuden haltija voi myös hakea tuomioistuimen päätöstä luvan tai määräyksen saamiseksi jotakin 1 kohdassa tarkoitettua toimenpidettä varten. 3. Tämän artiklan 1 kohdan a, b tai c alakohdassa taikka 13 artiklassa mainittua oikeutta on käytettävä kaupallisesti järkevällä tavalla. Oikeutta katsotaan käytetyn kaupallisesti järkevällä tavalla, kun se on sovellettavan vakuussopimuksen määräyksen mukainen, jollei kyseinen määräys ole ilmeisen kohtuuton. 4. Vakuusoikeuden haltijan, joka ehdottaa esineen myyntiä tai vuokraoikeuden antamista esineeseen 1 kohdan nojalla, on ilmoitettava siitä kirjallisesti ja kohtuullisessa ajassa etukäteen: a) edellä 1 artiklan m alakohdan i ja ii alakohdassa mainituille henkilöille, joiden oikeuksiin asia vaikuttaa; ja b) edellä 1 artiklan m alakohdan iii alakohdassa mainituille henkilöille, joiden oikeuksiin asia vaikuttaa, ja jotka ovat ilmoittaneet vakuusoikeuden haltijalle oikeuksistaan kohtuullisessa ajassa etukäteen. 5. Määrät, jotka vakuusoikeuden haltija on saanut 1 tai 2 kohdassa mainitun oikeuden käytön seurauksena, otetaan huomioon turvattua velkaa suoritettaessa. 6. Jos summat, jotka vakuusoikeuden haltija on saanut 1 tai 2 kohdassa mainitun oikeuden käytön seurauksena, ylittävät vakuusoikeuden turvaaman summan ja oikeuden käytön aiheuttamat kohtuulliset kulut, ylijäämä on jaettava muiden kirjattujen tai kyseiselle vakuusoikeuden haltijalle ilmoitettujen keskinäisten etusijojen haltijoiden kesken etusijajärjestyksen mukaan ja mahdollisesti jäljelle jäävä määrä on maksettava vakuuden asettajalle. 9 artikla Esineen omistusoikeuden siirto ja palauttaminen 1. Edellä 11 artiklassa tarkoitetun velvollisuuden laiminlyönnin ilmettyä vakuusoikeuden haltija ja kaikki muut oikeudenhaltijat voivat sopia, että vakuuden asettajan omistusoikeus tai muu oikeus esineeseen, johon vakuusoikeus kohdistuu, siirtyy vakuusoikeuden haltijalle turvatun velan suorittamiseksi kokonaan tai osittain. 2. Vakuusoikeuden haltijan hakemuksesta tuomioistuin voi määrätä, että vakuuden asettajan omistusoikeus tai muu oikeus esineeseen, johon vakuusoikeus kohdistuu, siirtyy vakuusoikeuden haltijalle turvatun velan suorittamiseksi kokonaan tai osittain. 3. Tuomioistuin hyväksyy 2 kohdassa tarkoitetun vakuusoikeuden haltijan hakemuksen ainoastaan, jos turvattu velka, jonka suorittamiseksi omistusoikeuden tai muun oikeuden siirto on tarkoitus tehdä, vastaa määrältään esineen arvoa, ottaen huomioon mahdolliset maksut, jotka vakuusoikeuden haltijan on suoritettava muille oikeudenhaltijoille. 4. Jäljempänä 11 artiklassa tarkoitetun velvollisuuden laiminlyönnin ilmettyä vakuuden asettaja tai oikeudenhaltija voi ennen kiinnitetyn esineen myyntiä tai 2 kohdan mukaisen päätöksen antamista purkaa kiinnityksen maksamalla turvatun velan kokonaan, jollei vakuusoikeuden haltijan 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla mahdollisesti antamasta vuokraoikeudesta tai tuomioistuimen 8 artiklan 2 kohdan nojalla tekemästä päätöksestä muuta johdu. Jos muu oikeudenhaltija kuin velallinen maksaa turvatun velan kokonaan velvoitteen laiminlyönnin ilmettyä, kyseinen henkilö saa vakuusoikeuden haltijan oikeudet. 5. Vakuuden asettajan omistusoikeus tai muu esineeseen kohdistuva oikeus, joka siirtyy 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisen myynnin seurauksena tai tämän artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti, vapautuu muista vakuusoikeuksista, joihin nähden myynnin suorittavan vakuusoikeuden haltijan oikeus on 29 artiklan nojalla etusijalla. 10 artikla Ehdollisen myyjän tai vuokralleantajan oikeudet Jäljempänä 11 artiklassa tarkoitetun velvollisuuden laiminlyönnin ilmetessä omistusoikeuden pidättämistä koskevan ehdon sisältävän sopimuksen tai vuokrasopimuksen soveltamisen yhteydessä, ehdollinen myyjä tai vuokralleantaja voi: a) päättää sopimuksen voimassaolon ja ottaa sopimuksen kohteena olevan esineen haltuunsa, jollei sopimusvaltion mahdollisesti antamasta 54 artiklan mukaisesta julistuksesta muuta johdu; tai b) hakea tuomioistuimen päätöstä luvan tai määräyksen saamiseksi jompaakumpaa edellä tarkoitettua toimenpidettä varten. 11 artikla Velvollisuuden laiminlyönti 1. Velallinen ja velkoja voivat milloin tahansa sopia kirjallisesti siitä, minkä olosuhteiden katsotaan tarkoittavan velvollisuuden laiminlyöntiä tai muutoin luovan perusteen 8–10 ja 13 artiklan mukaisten oikeuksien käytölle ja toimenpiteiden täytäntöönpanolle. 2. Mikäli velallinen ja velkoja eivät ole tehneet edellä tarkoitettua sopimusta, "velvollisuuden laiminlyönnin" katsotaan 8–10 ja 13 artiklaa sovellettaessa tarkoittavan sellaista velvollisuuden laiminlyöntiä, joka merkittävällä tavalla estää velkojaa saamasta suoritusta, johon hänellä on sopimuksen nojalla oikeus. 12 artikla Ylimääräiset oikeudet Sovellettavan lain mahdollistamia ylimääräisiä oikeuksia, mukaan lukien oikeudet, joista osapuolet ovat keskenään sopineet, voidaan käyttää siltä osin kuin ne eivät ole 15 artiklassa tarkoitettujen tämän luvun pakottavien määräysten vastaisia. 13 artikla Väliaikaiset turvaamistoimenpiteet 1. Jollei sopimusvaltion mahdollisesti antamasta 55 artiklan mukaisesta julistuksesta muuta johdu, sen on varmistettava, että velkoja, joka pystyy todistamaan velallisen laiminlyöneen velvollisuutensa, voi ennen vaatimustaan koskevan lopullisen päätöksen antamista ja siltä osin kuin velallinen on antanut suostumuksensa, joka voidaan antaa milloin tahansa, saada pyyntönsä mukaisesti tuomioistuimelta viipymättä määräyksen yhdestä tai useammasta seuraavasta turvaamistoimenpiteestä: a) esineen ja sen arvon säilyttäminen; b) esineen haltuunotto tai valvonta; c) esineen siirtämisen estäminen; ja d) esineen vuokralle antaminen tai, jollei asiaan sovelleta tämän kohdan a–c alakohtaa, esineen ja sen tuoton hallinta. 2. Tuomioistuin voi 1 kohdan mukaisen määräyksen antamisen yhteydessä asettaa tarpeelliseksi katsomiaan ehtoja suojatakseen oikeudenhaltijoita, jos velkoja: a) ei täytä tähän yleissopimukseen tai sovellettavaan pöytäkirjaan perustuvia velvollisuuksiaan velallista kohtaan pannessaan väliaikaista turvaamistoimenpidettä koskevaa määräystä täytäntöön; tai b) ei pysty näyttämään toteen vaatimustaan kokonaan tai osittain vaatimusta koskevan lopullisen ratkaisun antamisen yhteydessä. 3. Ennen 1 kohdan mukaisen määräyksen antamista tuomioistuin voi edellyttää sitä koskevan pyynnön tiedoksiantoa oikeudenhaltijoille. 4. Tämän artiklan määräykset eivät vaikuta 8 artiklan 3 kohdan soveltamiseen eivätkä rajoita tuomioistuimen oikeutta antaa määräyksiä muista kuin tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista väliaikaisista turvaamistoimenpiteistä. 14 artikla Menettelyä koskevat vaatimukset Jollei 54 artiklan 2 kohdan määräyksistä muuta johdu, tämän luvun määräysten mukaiset oikeudet on pantava täytäntöön sellaisen menettelyn mukaisesti, josta on säädetty täytäntöönpanopaikan laissa. 15 artikla Määräyksistä poikkeaminen Tässä luvussa tarkoitetuista osapuolista kaksi tai useampi voi milloin tahansa sopia kirjallisesti poikkeavansa keskinäisissä suhteissaan joistakin tämän luvun määräyksistä tai muuttavansa niiden vaikutuksia, lukuun ottamatta 8 artiklan 3–6 kohtaa, 9 artiklan 3 ja 4 kohtaa, 13 artiklan 2 kohtaa ja 14 artiklaa. IV LUKU KANSAINVÄLINEN KIRJAAMISJÄRJESTELMÄ 16 artikla Kansainvälinen rekisteri 1. Perustetaan kansainvälinen rekisteri, johon kirjataan: a) kansainväliset vakuusoikeudet, tulevat kansainväliset vakuusoikeudet ja kirjaamiskelpoiset lakisääteiset oikeudet ja vakuusoikeudet; b) kansainvälisten vakuusoikeuksien siirtosopimukset ja tulevat siirtosopimukset; c) lain tai sopimuksen mukaiseen sijaantuloon perustuvat kansainvälisten vakuusoikeuksien saannot sovellettavan lain mukaisesti; d) kansallisia vakuusoikeuksia koskevat ilmoitukset; ja e) tämän kohdan edellä olevissa alakohdissa tarkoitettujen vakuusoikeuksien etusijajärjestyksen muuttaminen. 2. Yksittäiselle esineryhmälle ja liitännäisoikeuksien ryhmälle voidaan perustaa erillinen kansainvälinen rekisteri. 3. Tämän luvun ja V luvun määräyksiä sovellettaessa "kirjaamisen" katsotaan tarkoittavan soveltuvin osin myös rekisterimerkinnän muutosta, laajentamista tai rekisteristä poistamista. 17 artikla Valvontaviranomainen ja kirjaaja 1. Valvontaviranomainen nimetään pöytäkirjan määräysten mukaisesti. 2. Valvontaviranomainen: a) perustaa kansainvälisen rekisterin tai huolehtii sen perustamisesta; b) nimittää kirjaajan ja vapauttaa tämän tehtävistään, jollei pöytäkirjassa toisin määrätä; c) varmistaa, että kirjaajan vaihtuessa uudella kirjaajalla on tai hänelle voidaan siirtää kansainvälisen rekisterin jatkuvan tehokkaan toiminnan edellyttämät oikeudet; d) neuvoteltuaan ensin sopimusvaltioiden kanssa, laatii tai hyväksyy määräykset, jotka annetaan kansainvälisen rekisterin toimintaa koskevan pöytäkirjan mukaisesti, ja huolehtii niiden julkaisusta; e) vahvistaa hallinnolliset menettelytavat, joita sovelletaan valvontaviranomaiselle tehtäviin kansainvälisen rekisteriin toimintaa koskeviin valituksiin; f) valvoo kirjaajan työtä ja kansainvälisen rekisterin toimintaa; g) antaa kirjaajan pyynnöstä tälle tarpeellisiksi katsomansa ohjeet; h) asettaa ja tarkistaa säännöllisin väliajoin kansainvälisen rekisterin palveluista perittävät maksut; i) suorittaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän yleissopimuksen ja pöytäkirjan tavoitteiden toteuttamista varten on käytettävissä tehokas ilmoituksiin perustuva sähköinen rekisterijärjestelmä; j) toimittaa sopimusvaltioille säännöllisin väliajoin kertomuksen tämän yleissopimuksen ja pöytäkirjan mukaisten velvollisuuksiensa hoitamisesta. 3. Valvontaviranomainen voi tehdä sopimuksia, jotka ovat tarpeen sen tehtävien hoitamiseksi, mukaan lukien 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut sopimukset. 4. Valvontaviranomainen hallitsee kaikkia oikeuksia kansainvälisen rekisterin tiedostoihin ja arkistoihin. 5. Kirjaaja huolehtii kansainvälisen rekisterin tehokkaasta toiminnasta ja hoitaa tämän yleissopimuksen, pöytäkirjan ja määräysten mukaiset tehtävänsä. V LUKU MUUT KIRJAAMISEEN LIITTYVÄT ASIAT 18 artikla Kirjaamista koskevat vaatimukset 1. Pöytäkirjassa ja määräyksissä täsmennetään vaatimukset, mukaan lukien esineen yksilöintiä koskevat vaatimukset, joita sovelletaan: a) rekisterimerkinnän tekemiseen (mukaan lukien mahdollisuus hankkia etukäteen sähköisesti suostumus sellaiselta henkilöltä, jonka suostumus vaaditaan 20 artiklan nojalla); b) rekisteritietojen hakemiseen ja rekisteriotteiden antamiseen sekä, jollei edellä olevasta muuta johdu; c) sen varmistamiseen, että kansainvälisestä rekisteristä saatavat muut kuin rekisterimerkintöihin liittyvät tiedot ja asiakirjat pidetään luottamuksellisina. 2. Kirjaajalla ei ole velvollisuutta tarkistaa, onko 20 artiklan mukainen suostumus kirjaamiseen tosiasiallisesti annettu tai pätevä. 3. Kun tulevana kansainvälisenä vakuusoikeutena kirjatusta vakuusoikeudesta tulee kansainvälinen vakuusoikeus, uutta kirjaamista ei vaadita, jos rekisterimerkinnän tiedot ovat riittävät kansainvälisen vakuusoikeuden kirjaamista varten. 4. Kirjaaja varmistaa, että merkinnät tehdään kansainvälisen rekisterin tiedostoon ja että merkinnät ovat haettavissa niiden vastaanottojärjestyksessä, ja että merkinnästä näkyy päivämäärä ja kellonaika, jona se on vastaanotettu. 5. Pöytäkirjassa voidaan määrätä, että sopimusvaltio voi nimetä alueellaan olevan yhden tai useamman yhteysviranomaisen, jonka kautta kansainväliseen rekisteriin kirjattavat tiedot on toimitettava. Sopimusvaltio, joka nimeää tällaisen yhteysviranomaisen, voi asettaa yksityiskohtaisempia vaatimuksia, jotka tietojen on täytettävä, jotta ne voidaan toimittaa kansainväliseen rekisteriin. 19 artikla Rekisterimerkinnän voimassaolo ja ajankohta 1. Rekisterimerkintä on voimassa ainoastaan, jos se on tehty 20 artiklan mukaisesti. 2. Voimassa oleva rekisterimerkintä on täydellinen, kun vaadittavat tiedot on kirjattu kansainvälisen rekisterin tiedostoon, josta ne ovat haettavissa. 3. Rekisterimerkintä on 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla haettavissa, kun: a) kansainvälinen rekisteri on antanut sille vastaanottojärjestyksen mukaisen tiedostonumeron; ja b) rekisterimerkinnän sisältämät tiedot, mukaan lukien tiedostonumero, on tallennettu kestävässä muodossa ja ovat luettavissa kansainvälisessä rekisterissä. 4. Jos alun perin tulevana kansainvälisenä vakuusoikeutena kirjatusta vakuusoikeudesta tulee kansainvälinen vakuusoikeus, kyseinen kansainvälinen vakuusoikeus katsotaan kirjatuksi tulevan kansainvälisen vakuusoikeuden kirjaamisen ajankohdasta lukien, edellyttäen, että rekisterimerkintä oli edelleen voimassa välittömästi ennen kansainvälisen vakuusoikeuden perustamista 7 artiklan määräysten mukaisesti. 5. Edellä 4 kohtaa sovelletaan tarvittavin mukautuksin kansainvälisen vakuusoikeuden tulevan siirtosopimuksen kirjaamiseen. 6. Rekisterimerkintä on haettavissa kansainvälisen rekisterin tiedostosta pöytäkirjassa määrätyin edellytyksin. 20 artikla Suostumuksen antaminen kirjaamiselle 1. Osapuoli voi kirjata kansainvälisen vakuusoikeuden tai tulevan kansainvälisen vakuusoikeuden taikka kansainvälisen vakuusoikeuden siirtosopimuksen tai tulevan siirtosopimuksen rekisteriin ja muuttaa tai laajentaa rekisterimerkintää ennen sen voimassaolon päättymistä, jos toinen osapuoli on antanut siihen kirjallisen suostumuksen. 2. Kansainvälisen vakuusoikeuden heikentäminen toiseen vakuusoikeuteen nähden voidaan kirjata rekisteriin, jos sen oikeuden haltija, jonka etusijaa heikennetään, on antanut siihen kirjallisen suostumuksensa, joka voidaan antaa milloin tahansa. 3. Rekisterimerkintä voidaan poistaa, jos se osapuoli, jonka hyväksi merkintä on tehty, on antanut siihen kirjallisen suostumuksensa. 4. Sijaantulija voi kirjata kansainvälisen vakuusoikeuden saamisen lain tai sopimuksen mukaisen sijaantulon perusteella. 5. Kirjaamiskelpoisen lakisääteisen oikeuden tai vakuusoikeuden voi kirjata kyseisen oikeuden haltija. 6. Ilmoituksen kansallisesta vakuusoikeudesta voi kirjata kyseisen oikeuden haltija. 21 artikla Rekisterimerkinnän voimassaolo Kansainvälisen vakuusoikeuden rekisterimerkintä on voimassa, kunnes se poistetaan tai kun rekisterimerkinnässä mainittu voimassaoloaika päättyy. 22 artikla Tietojen haku rekisteristä 1. Kuka tahansa voi pöytäkirjassa ja määräyksissä määrätyllä tavalla hakea tai pyytää sähköisesti kansainvälisestä rekisteristä siihen kirjattuja tietoja, jotka koskevat vakuusoikeuksia tai tulevia vakuusoikeuksia. 2. Saatuaan pyynnön esinettä koskevasta rekisteriotteesta, kirjaaja toimittaa sähköisesti pöytäkirjassa ja määräyksissä määrätyllä tavalla rekisteriotteen: a) joka sisältää kaikki kyseistä esinettä koskevat rekisteriin kirjatut tiedot sekä maininnan päivämäärästä ja kellonajasta, jolloin tiedot on kirjattu rekisteriin; tai b) jossa todetaan, että kansainvälisessä rekisterissä ei ole kyseistä esinettä koskevia tietoja. 3. Edellä 2 kohdan nojalla annetussa rekisteriotteessa on mainittava, että rekisterimerkinnässä mainittu velkoja on saanut tai aikoo hankkia esineeseen kohdistuvan kansainvälisen vakuusoikeuden, mutta ei sitä, koskeeko merkintä kansainvälistä vakuusoikeutta tai tulevaa vakuusoikeutta, vaikka tämä ilmenisi kyseiseen rekisterimerkintään liittyvistä tiedoista. 23 artikla Luettelo julistuksista ja ilmoitetuista lakisääteisistä oikeuksista ja vakuusoikeuksista Kirjaaja pitää yllä luetteloa julistuksista, julistusten peruuttamisista ja julistuksissa luetelluista lakisääteisten oikeuksien ja vakuusoikeuksien ryhmistä, jotka tallettaja on toimittanut kirjaajalle sopimusvaltioiden 39 ja 40 artiklan mukaisina julistuksina, sekä kaikkien julistusten ja julistusten peruuttamisten päivämääristä. Luettelo on kirjattava ja sen on oltava haettavissa julistuksen antaneen valtion nimen perusteella, ja luettelon tulee olla pyynnöstä kenen tahansa henkilön saatavilla pöytäkirjan ja määräysten mukaisesti. 24 artikla Rekisteriotteiden näyttöarvo Asiakirja, joka on määrättyjen muotovaatimusten mukainen ja jonka mukaan se on kansainvälisen rekisterin antama rekisteriote, on prima facie todiste: a) siitä, että se on kansainvälisen rekisterin antama; ja b) rekisteriotteessa mainituista tiedoista, mukaan lukien rekisterimerkinnän päivämäärä ja kellonaika. 25 artikla Rekisterimerkinnän poistaminen 1. Kun kansainvälisellä vakuusoikeudella turvattu velka tai velvollisuus, johon kirjattu lakisääteinen oikeus tai vakuusoikeus perustuu, on suoritettu, tai kun kirjatun omistusoikeuden pidättämistä koskevan ehdon sisältävän sopimuksen mukaisen omistusoikeuden siirron ehdot on täytetty, vakuusoikeuden haltijan on viipymättä poistettava merkintä rekisteristä velallisen toimitettua vakuusoikeuden haltijalle asiaa koskevan kirjallisen pyynnön rekisteriin kirjattuun osoitteeseen tai vakuusoikeuden haltijan vastaanotettua tällaisen pyynnön kyseisessä osoitteessa. 2. Kun tuleva kansainvälinen vakuusoikeus tai tuleva kansainvälisen vakuusoikeuden siirtosopimus on kirjattu, tulevan velkojan tai siirronsaajan on viipymättä poistettava merkintä rekisteristä tulevan velallisen tai siirtäjän toimitettua tulevalle velkojalle tai siirronsaajalle, ennen kuin tuleva velkoja tai siirronsaaja on suorittanut varat tai on sitoutunut niin tekemään, asiaa koskevan kirjallisen pyynnön rekisteriin kirjattuun osoitteeseen tai tulevan velkojan tai siirronsaajan vastaanotettua tällaisen pyynnön kyseisessä osoitteessa. 3. Kun kansallisen vakuusoikeuden kirjatussa ilmoituksessa yksilöidyllä kansallisella vakuusoikeudella turvattu velka on suoritettu, vakuusoikeuden haltijan on viipymättä poistettava merkintä rekisteristä velallisen toimitettua vakuusoikeuden haltijalle asiaa koskevan kirjallisen pyynnön rekisteriin kirjattuun osoitteeseen tai vakuusoikeuden haltijan vastaanotettua tällaisen pyynnön kyseisessä osoitteessa. 4. Jos rekisterimerkintää ei olisi pitänyt tehdä tai jos se on virheellinen, on henkilön, jonka hyväksi merkintä on tehty, viipymättä poistettava merkintä rekisteristä tai muutettava sitä velallisen toimitettua mainitulle henkilölle asiaa koskevan kirjallisen pyynnön rekisteriin kirjattuun osoitteeseen tai mainitun henkilön vastaanotettua tällaisen pyynnön kyseisessä osoitteessa. 26 artikla Kansainvälisen rekisterin palveluiden saatavuus Keneltäkään ei saa evätä pääsyä kansainvälisen rekisterin kirjaamis- ja hakupalveluihin muutoin kuin siinä tapauksessa, että kyseinen henkilö ei ole noudattanut tässä luvussa määrättyjä menettelytapoja. VI LUKU VALVONTAVIRANOMAISEN JA KIRJAAJAN ERIOIKEUDET JA VAPAUDET 27 artikla Oikeushenkilön asema; koskemattomuus 1. Valvontaviranomainen on kansainvälinen oikeushenkilö, jos sillä ei jo ennestään ole tätä asemaa. 2. Valvontaviranomaisella sekä sen virkamiehillä ja työntekijöillä on pöytäkirjassa määritelty koskemattomuus oikeudellisen ja hallinnollisen menettelyn osalta. 3. a) Valvontaviranomainen on vapautettu veroista ja sillä on muut isäntävaltion kanssa sovitut erioikeudet. b) Tässä kappaleessa "isäntävaltio" tarkoittaa sitä valtiota, jonka alueella valvontaviranomainen sijaitsee. 4. Kansainvälisen rekisterin varat, asiakirjat, tiedostot ja arkistot ovat loukkaamattomat ja koskemattomat takavarikkoa sekä muita oikeudellisia ja hallinnollisia toimia vastaan. 5. Kirjaajaa vastaan 28 artiklan 1 kohdan tai 44 artiklan nojalla esitettävän korvausvaatimuksen osalta sen esittäjällä on oikeus saada sellaisia tietoja ja asiakirjoja, jotka ovat tarpeen korvausvaatimuksen esittämiseksi. 6. Valvontaviranomainen voi luopua 4 kohdan mukaisesta loukkaamattomuudesta ja koskemattomuudesta. VII LUKU KIRJAAJAN VAHINGONKORVAUSVELVOLLISUUS 28 artikla Vahingonkorvausvelvollisuus ja taloudellinen takuu 1. Kirjaajalla on velvollisuus suorittaa korvaus vahingosta tai menetyksestä, joka on aiheutunut jollekin henkilölle suoraan kirjaajan ja kirjaajan alaisten virkamiesten ja työntekijöiden virheestä tai laiminlyönnistä taikka kansainvälisen rekisterijärjestelmän viasta, jollei vika ole johtunut väistämättömästä tapahtumasta, jota ei olisi voitu estää käyttämällä parhaimpia käytettävissä olevia sähköisiin rekisteriohjelmiin ja -toimintoihin liittyviä menetelmiä, mukaan lukien varmistus-, turva- ja verkkojärjestelmät. 2. Kirjaajalla ei ole 1 kohdassa tarkoitettua vahingonkorvausvelvollisuutta silloin, kun vahinko tai menetys johtuu puutteellisista rekisteritiedoista, jotka kirjaaja on vastaanottanut tai jotka kirjaaja on toimittanut samassa muodossa eteenpäin, eikä silloin, kun vahinko tai menetys johtuu teoista tai olosuhteista, joista kirjaaja ja kirjaajan alaiset virkamiehet ja työntekijät eivät ole vastuussa, eikä silloin, kun vahinko tai menetys ilmenee ennen tietojen kirjaamista kansainväliseen rekisteriin. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua vahingonkorvausta voidaan alentaa siltä osin kuin vahinkoa kärsinyt henkilö on aiheuttanut vahingon itse tai on myötävaikuttanut sen syntymiseen. 4. Tässä artiklassa tarkoitetun vahingonkorvausvelvollisuuden kattamiseksi kirjaaja ottaa pöytäkirjan määräysten mukaisesti vakuutuksen tai muun taloudellisen takuun, jonka suuruudesta päättää valvontaviranomainen. VIII LUKU KANSAINVÄLISEN VAKUUSOIKEUDEN VAIKUTUKSET KOLMANSIIN OSAPUOLIIN 29 artikla Etusijajärjestys 1. Kirjatulla vakuusoikeudella on etusija suhteessa muihin myöhemmin kirjattuihin ja kirjaamattomiin vakuusoikeuksiin. 2. Edellä 1 kohdan nojalla ensin kirjatun vakuusoikeuden etusija on voimassa: a) vaikka ensin kirjattu vakuusoikeus olisi perustettu tai kirjattu tietoisena toisesta vakuusoikeudesta; b) myös sellaisen varojen suorittamisen osalta, jonka ensin kirjatun vakuusoikeuden haltija on myöntänyt toisesta vakuusoikeudesta tietoisena. 3. Esineen ostajan oikeutta: a) rasittaa rekisteriin oikeudenhankkimishetkellä kirjattu vakuusoikeus; ja b) se on vapaa kirjaamattomasta vakuusoikeudesta, vaikka ostaja olisi tietoinen sellaisen vakuusoikeuden olemassaolosta. 4. Esineen ehdollisen ostajan tai vuokraajan oikeutta: a) rasittaa rekisteriin ennen esineen ehdollisen ostajan tai vuokraajan kansainvälisen vakuusoikeuden kirjaamista kirjattu vakuusoikeus; ja b) se on vapaa sellaisesta vakuusoikeudesta, jota ei ole kyseiseen ajankohtaan mennessä kirjattu, vaikka ehdollinen ostaja tai vuokraaja olisi tietoinen sellaisen vakuusoikeuden olemassaolosta. 5. Vakuusoikeuksien haltijat voivat sopimuksella poiketa tässä artiklassa tarkoitetusta etusijajärjestyksestä, mutta sopimus, jolla vakuusoikeuden etusijaa heikennetään toiseen vakuusoikeuteen nähden, ei sido etusijajärjestykseltään heikennetyn vakuusoikeuden siirronsaajaa, ellei kyseisen siirtosopimuksen kohteena olevan vakuusoikeuden heikentämistä ole siirtosopimuksen hetkellä kirjattu. 6. Tähän artiklaan perustuva vakuusoikeuden etusija koskee myös korvausta esineen menetyksestä. 7. Tämä yleissopimus: a) ei vaikuta sellaisiin esineestä irrallisiin laitteisiin kohdistuviin oikeuksiin, jotka oikeuksien haltijalla on ollut ennen kyseisten laitteiden asentamista esineeseen, jos tällaiset oikeudet pysyvät sovellettavan lain mukaan voimassa laitteiden asentamisen jälkeen; eikä b) estä aiemmin asennettuihin esineestä irrallisiin laitteisiin kohdistuvien oikeuksien luomista, jos tällaiset erityiset oikeudet syntyvät sovellettavan lain mukaan. 30 artikla Maksukyvyttömyyden vaikutukset 1. Velallisen maksukyvyttömyysmenettelyssä kansainvälinen vakuusoikeus on tehokas, jos vakuusoikeus on kirjattu tämän yleissopimuksen mukaisesti ennen maksukyvyttömyysmenettelyn alkamista. 2. Tämän artiklan määräykset eivät vaikuta kansainvälisen vakuusoikeuden tehokkuuteen maksukyvyttömyysmenettelyssä, jos vakuusoikeus on tehokas sovellettavan lain mukaan. 3. Tämän artiklan määräykset eivät vaikuta: a) maksukyvyttömyysmenettelyssä sovellettaviin oikeussäännöksiin, jotka koskevat etuoikeuden antavan tai velkojia petollisesti vahingoittavan oikeustoimen peräytystä; b) menettelyä koskeviin säännöksiin, jotka koskevat selvittäjän valvonnassa tai seurannassa olevaan omaisuuteen kohdistuvien oikeuksien täytäntöönpanoa. IX LUKU LIITÄNNÄISOIKEUKSIEN JA KANSAINVÄLISTEN VAKUUSOIKEUKSIEN SIIRTOSOPIMUKSET; SIJAANTULO-OIKEUS 31 artikla Siirtosopimuksen vaikutukset 1. Jolleivät osapuolet toisin sovi, liitännäisoikeuksien siirtosopimus, joka tehdään 32 artiklan mukaisesti, antaa siirronsaajalle myös: a) vastaavan kansainvälisen vakuusoikeuden; ja b) kaikki tähän yleissopimukseen perustuvat siirtäjän vakuusoikeudet ja siirtäjän etusijan. 2. Tämän yleissopimuksen määräykset eivät estä siirtäjän liitännäisoikeuksien osittaista siirtoa. Tällaisen osittaisen siirtosopimuksen osalta siirtäjä ja siirronsaaja voivat sopia keskinäisistä oikeuksistaan, jotka koskevat 1 kohdan nojalla siirrettyä vastaavaa kansainvälistä vakuusoikeutta, kuitenkin niin, että sopimus ei heikennä velallisen oikeuksia ilman tämän suostumusta. 3. Jollei 4 kohdan määräyksistä muuta johdu, velallisen siirronsaajaa kohtaan käytettävissä olevat väitteet ja kuittausoikeudet määräytyvät sovellettavan lain mukaisesti. 4. Velallinen voi milloin tahansa kirjallisesti sopia luopuvansa 3 kohdassa tarkoitetuista väitteistä ja kuittausoikeuksista kokonaan tai osittain, mutta ei kuitenkaan siirronsaajan vilpillisistä toimista johtuvasta väiteoikeudesta. 5. Vakuudeksi asetetun siirtosopimuksen osalta siirretyt liitännäisoikeudet palautuvat siirtäjälle siltä osin kuin ne ovat edelleen voimassa sen jälkeen, kun siirtosopimuksella turvattu velka on suoritettu. 32 artikla Siirtosopimuksen muotovaatimukset 1. Liitännäisoikeuksien siirtosopimus siirtää vastaavan kansainvälisen vakuusoikeuden ainoastaan, jos siirtosopimus: a) on tehty kirjallisesti; b) mahdollistaa liitännäisoikeuksien yksilöinnin sen sopimuksen mukaisesti, johon ne perustuvat; ja c) mahdollistaa vakuudeksi asetetun siirtosopimuksen osalta siirtosopimuksella turvatun velan yksilöinnin pöytäkirjan mukaisesti ilman, että turvattua määrää tai enimmäismäärää on tarpeen mainita. 2. Vakuussopimuksen luoman tai tuottaman kansainvälisen vakuusoikeuden siirtosopimus ei ole pätevä, ellei osa tai kaikki vastaavista liitännäisoikeuksista samalla siirry. 3. Tätä yleissopimusta ei sovelleta liitännäisoikeuksien siirtosopimukseen, jonka mukaan vastaava kansainvälinen vakuusoikeus ei siirry. 33 artikla Velallisen velvollisuudet siirronsaajaa kohtaan 1. Siltä osin kuin liitännäisoikeudet ja vastaava kansainvälinen vakuusoikeus on siirretty 31 ja 32 artiklan määräysten mukaisesti, siirtosopimus sitoo velallista näiden liitännäisoikeuksien ja vakuusoikeuden osalta ja velallisella on velvollisuus suorittaa maksu tai muu suoritus siirronsaajalle ainoastaan, jos: a) siirtosopimus on annettu velalliselle tiedoksi kirjallisesti joko siirtäjän toimesta tai hänen määräyksestään; ja b) liitännäisoikeudet on yksilöity tiedoksiannossa. 2. Maksu tai muu suoritus vapauttaa velallisen velvollisuuksistaan, muista vapauttavista perusteista riippumatta, jos se on tehty 1 kohdan määräysten mukaisesti. 3. Tämän artiklan määräykset eivät vaikuta etusijajärjestykseen. 34 artikla Oikeudet vakuudeksi asetetun siirtosopimuksen laiminlyöntitilanteessa Siirtäjän laiminlyötyä velvoitteensa, kun kyse on vakuudeksi asetetusta liitännäisoikeuksien ja vastaavan kansainvälisen vakuusoikeuden siirtosopimuksesta, 8, 9 ja 11–14 artiklaa sovelletaan siirtäjän ja siirronsaajan keskinäisiin suhteisiin (ja niitä sovelletaan liitännäisoikeuksien osalta siltä osin kuin niiden määräyksiä voidaan soveltaa aineettomaan omaisuuteen) siten, että: a) viittausten turvattuun velkaan ja vakuusoikeuteen katsotaan olevan viittauksia liitännäisoikeuksien ja vastaavan kansainvälisen vakuusoikeuden siirtosopimuksella turvattuun velkaan sekä siirtosopimuksen tuottamaan vakuusoikeuteen; b) viittausten vakuusoikeuden haltijaan ja vakuuden asettajaan katsotaan olevan viittauksia siirronsaajaan ja siirtäjään; c) viittausten kansainvälisen vakuusoikeuden haltijaan katsotaan olevan viittauksia siirronsaajaan; ja d) viittausten esineeseen katsotaan olevan viittauksia siirrettyihin liitännäisoikeuksiin ja vastaavaan kansainväliseen vakuusoikeuteen. 35 artikla Siirtosopimusten etusijajärjestys 1. Silloin, kun liitännäisoikeuksien siirtosopimuksia on useita ja vähintään yksi niistä sisältää myös vastaavan kansainvälisen vakuusoikeuden siirron ja on kirjattu, 29 artiklan määräyksiä sovelletaan siten, että viittausten kirjattuun vakuusoikeuteen katsotaan olevan viittauksia liitännäisoikeuksien siirtosopimukseen ja vastaavaan kirjattuun kansainväliseen vakuusoikeuteen, sekä viittausten kirjattuun tai kirjaamattomaan vakuusoikeuteen katsotaan olevan viittauksia kirjattuun tai kirjaamattomaan siirtosopimukseen. 2. Edellä 30 artiklaa sovelletaan liitännäisoikeuksien siirtosopimukseen siten, että viittausten kansainväliseen vakuusoikeuteen katsotaan olevan viittauksia liitännäisoikeuksien ja vastaavan kansainvälisen vakuusoikeuden siirtosopimukseen. 36 artikla Siirronsaajan etusija suhteessa liitännäisoikeuksiin 1. Liitännäisoikeuksien ja vastaavan kansainvälisen vakuusoikeuden siirronsaajalla, kun siirtosopimus on kirjattu, on 35 artiklan 1 kohdan nojalla etusija suhteessa muihin liitännäisoikeuksien siirronsaajiin ainoastaan: a) jos sopimuksessa, johon liitännäisoikeudet perustuvat, mainitaan, että esine on asetettu niiden vakuudeksi tai että ne liittyvät esineeseen; ja b) siltä osin kuin liitännäisoikeudet liittyvät esineeseen. 2. Edellä 1 kohdan b alakohtaa sovellettaessa liitännäisoikeuksien katsotaan liittyvän esineeseen ainoastaan siltä osin kuin ne ovat oikeuksia maksuun tai suoritukseen, jotka liittyvät: a) esineen hankkimiseksi myönnettyyn ja käytettyyn rahamäärään; b) toisen sellaisen esineen hankkimiseksi myönnettyyn ja käytettyyn rahamäärään, johon siirtäjällä oli toinen kansainvälinen vakuusoikeus, jos siirtäjä on siirtänyt vakuusoikeuden siirronsaajalle ja siirtosopimus on kirjattu; c) esineestä maksettavaan hintaan; d) esineestä maksettavaan vuokraan; tai e) muuhun edellä olevissa alakohdissa tarkoitettuun maksutapahtumaan perustuvaan velvoitteeseen. 3. Kaikissa muissa tapauksissa liitännäisoikeuksien siirtosopimusten etusijajärjestys määräytyy sovellettavan lain mukaisesti. 37 artikla Siirtäjän maksukyvyttömyyden vaikutukset Tämän yleissopimuksen 30 artiklan määräyksiä sovelletaan siirtäjää koskevaan maksukyvyttömyysmenettelyyn siten, että viittausten velalliseen katsotaan olevan viittauksia siirtäjään. 38 artikla Sijaantulo 1. Ellei 2 kohdan määräyksistä muuta johdu, tämän yleissopimuksen määräykset eivät vaikuta liitännäisoikeuksien ja vastaavan kansainvälisen vakuusoikeuden saamiseen, kun saaminen perustuu laki- tai sopimusperusteiseen sijaantuloon sovellettavan lain mukaisesti. 2. Vakuusoikeuksien haltijat voivat kirjallisella sopimuksella poiketa 1 kohdassa tarkoitettujen oikeuksien ja kilpailevien oikeuksien etusijajärjestyksestä, mutta sopimus, jolla vakuusoikeuden etusijaa heikennetään toiseen vakuusoikeuteen nähden, ei sido heikennetyn vakuusoikeuden siirronsaajaa, ellei kyseisellä sopimuksella suoritettua vakuusoikeuden heikennystä ole siirtosopimuksen hetkellä kirjattu. X LUKU OIKEUDET JA VAKUUSOIKEUDET, JOTKA VOIVAT OLLA SOPIMUSVALTION JULISTUKSEN KOHTEENA 39 artikla Etusijan ilman kirjaamista tuottavat oikeudet 1. Sopimusvaltio voi milloin tahansa pöytäkirjan tallettajan huostaan annetulla julistuksella ilmoittaa yleisesti tai nimenomaisesti: a) ne lakisääteisten oikeuksien tai vakuusoikeuksien ryhmät (poisluettuna 40 artiklan soveltamisalaan kuuluvat oikeudet tai vakuusoikeudet), jotka ovat kyseisen sopimusvaltion lain nojalla etusijalla suhteessa muihin vakuusoikeuksiin, kun kyseessä on kansainvälisen vakuusoikeuden kohteena olevaan esineeseen verrattavissa oleva esine, ja joilla on mahdollisesta maksukyvyttömyysmenettelystä riippumatta etusija suhteessa kansainväliseen vakuusoikeuteen; ja b) että tämän yleissopimuksen määräykset eivät vaikuta valtion tai sen alueen, hallitustenvälisen järjestön tai muun yksityisen julkisten palveluiden tarjoajan oikeuteen pidättää esine kyseisen valtion, järjestön tai palveluiden tarjoajan saatavan vakuudeksi kyseisen valtion lain mukaisesti, kun saatava liittyy näiden palveluiden tarjoamiseen kyseisen tai muun esineen osalta. 2. Edellä 1 kohdan nojalla annettu julistus voi koskea myös myöhemmin, selityksen tallettamisen jälkeen luotavia oikeuksien tai vakuusoikeuksien ryhmiä. 3. Lakisääteinen oikeus tai vakuusoikeus on etusijalla suhteessa kansainvälisen vakuusoikeuteen ainoastaan silloin, kun ensin mainittu oikeus kuuluu sellaiseen oikeuksien ja vakuusoikeuksien ryhmään, joka on mainittu ennen kansainvälisen vakuusoikeuden kirjaamista talletetussa julistuksessa. 4. Edellä 3 kohdassa määrätyn estämättä sopimusvaltio voi pöytäkirjan ratifioidessaan tai hyväksyessään tai siihen liittyessään antaa julistuksen, jonka mukaan 1 kohdan a alakohdan mukaisen selityksen kattamaan ryhmään kuuluva oikeus tai vakuusoikeus on etusijalla suhteessa sellaiseen kansainväliseen vakuusoikeuteen, joka on kirjattu ennen ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymispäivää. 40 artikla Kirjaamiskelpoiset lakisääteiset oikeudet ja vakuusoikeudet Sopimusvaltio voi milloin tahansa tallettaa pöytäkirjan tallettajan huostaan julistuksen, jossa luetellaan ryhmät, joihin kuuluvat lakisääteiset oikeudet tai vakuusoikeudet ovat minkä tahansa esineryhmän osalta kirjaamiskelpoisia tämän yleissopimuksen mukaisesti kansainvälisten vakuusoikeuksien tavoin, ja joita koskevat samat säännöt. Tällaista julistusta voidaan muuttaa milloin tahansa. XI LUKU YLEISSOPIMUKSEN SOVELTAMINEN IRTAIMEN KAUPPAAN 41 artikla Irtaimen esineen kauppa ja tuleva kauppa Tätä yleissopimusta sovelletaan irtaimen esineen kauppaan ja tulevaan kauppaan pöytäkirjan määräysten ja niiden mahdollisten muutosten mukaisesti. XII LUKU TOIMIVALTAINEN TUOMIOISTUIN 42 artikla Oikeuspaikan valinta 1. Jollei 43 ja 44 artiklan määräyksistä muuta johdu, oikeustoimen osapuolten valinnan mukaisilla sopimusvaltion tuomioistuimilla on toimivalta käsitellä tämän yleissopimuksen nojalla esitettyjä korvausvaatimuksia riippumatta siitä, onko valitulla oikeuspaikalla yhteyttä osapuoliin tai oikeustoimeen. Toimivalta on yksinomainen, jolleivät osapuolet toisin sovi. 2. Edellä tarkoitetun oikeuspaikan valintaa koskeva sopimus on tehtävä kirjallisesti tai muutoin valitun oikeuspaikan lain muotovaatimusten mukaisesti. 43 artikla Toimivaltainen tuomioistuin 13 artiklan mukaisissa toimenpiteissä 1. Osapuolten valinnan mukaisella sopimusvaltion tuomioistuimilla ja sen sopimusvaltion tuomioistuimilla, jonka alueella esine sijaitsee, on toimivalta määrätä 13 artiklan 1 kohdan a, b tai c alakohdan tai 13 artiklan 4 kohdan mukaisia toimenpiteitä kyseessä olevan esineen osalta. 2. Toimivaltaa määrätä 13 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisia toimenpiteitä tai muita 13 artiklan 4 kohdan mukaisia väliaikaisia turvaamistoimenpiteitä voi käyttää joko: a) osapuolten valinnan mukainen tuomioistuin; tai b) sen sopimusvaltion tuomioistuin, jonka alueella velallinen sijaitsee, kuitenkin siten, että tällainen toimenpide voidaan panna täytäntöön sitä koskevassa määräyksessä asetettujen ehtojen mukaisesti ainoastaan kyseisen sopimusvaltion alueella. 3. Tuomioistuin on toimivaltainen tämän artiklan edeltävien kohtien mukaisesti, vaikka 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vaatimusta koskevan lopullisen päätöksen antaa tai voi antaa toisen sopimusvaltion tuomioistuin tai se annetaan välimiesmenettelyssä. 44 artikla Toimivalta antaa kirjaajaa koskevia määräyksiä 1. Sen paikan tuomioistuimilla, jossa kirjaajalla on keskushallinto, on yksinomainen toimivalta määrätä kirjaaja maksamaan vahingonkorvausta tai antaa muita kirjaajaa koskevia määräyksiä. 2. Jos henkilö jättää vastaamatta 25 artiklan nojalla esitettyyn vaatimukseen eikä kyseistä henkilöä ole enää olemassa tai kyseistä henkilöä ei tavoiteta rekisterimerkinnän poistamista koskevan määräyksen antamiseksi, tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla tuomioistuimilla on yksinomainen toimivalta antaa velallisen tai tulevan velallisen hakemuksesta kirjaajalle määräys rekisterimerkinnän poistamisesta. 3. Jos henkilö jättää noudattamatta tämän yleissopimuksen mukaisesti toimivaltaisen tuomioistuimen, tai kansallisen vakuusoikeuden osalta muun toimivaltaisen tuomioistuimen määräyksen, jonka mukaan kyseisen henkilön on muutettava rekisterimerkintää tai poistettava se, 1 kohdassa tarkoitettu tuomioistuin voi määrätä kirjaajan toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet määräyksen täytäntöönpanemiseksi. 4. Tämän artiklan edellä olevissa kohdissa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta tuomioistuimet eivät voi antaa määräyksiä tai päätöksiä, joilla on kirjaajaa sitovia vaikutuksia. 45 artikla Toimivalta maksukyvyttömyysmenettelyissä Tämän luvun määräykset eivät koske maksukyvyttömyysmenettelyjä. XIII LUKU TÄMÄN YLEISSOPIMUKSEN SUHDE MUIHIN YLEISSOPIMUKSIIN 45 a artikla Suhde saatavien siirtämistä kansainvälisessä kaupassa koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimukseen Tämä yleissopimus on ensisijainen New Yorkissa 12 päivänä joulukuuta 2001 allekirjoitettavaksi avattuun saatavien siirtämistä kansainvälisessä kaupassa koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimukseen nähden siltä osin kuin se koskee sellaisten saatavien siirtämistä, jotka ovat lentokalustoon, rautateillä liikkuvaan kalustoon ja avaruuskalustoon liittyviä liitännäisoikeuksia. 46 artikla Suhde kansainvälistä leasing-toimintaa koskevaan UNIDROIT-yleissopimukseen Pöytäkirjassa voidaan määrätä tämän yleissopimuksen suhteesta Ottawassa 28 päivänä toukokuuta 1988 allekirjoitettuun kansainvälistä leasing-toimintaa koskevaan UNIDROIT-yleissopimukseen. XIV LUKU LOPPUMÄÄRÄYKSET 47 artikla Allekirjoittaminen, ratifiointi, hyväksyminen tai liittyminen 1. Tämä yleissopimus on avoinna allekirjoittamista varten Kapkaupungissa 16 päivänä marraskuuta 2001 niille valtioille, jotka osallistuivat 29 päivästä lokakuuta 16 päivään marraskuuta 2001 pidettyyn diplomaattikonferenssiin liikkuvaa kalustoa koskevan yleissopimuksen ja lentokalustoa koskevan pöytäkirjan hyväksymiseksi. Marraskuun 16 päivän 2001 jälkeen yleissopimus on avoinna allekirjoittamista varten kaikille valtioille Yksityisoikeuden yhdenmukaistamiseksi toimivan kansainvälisen instituutin (UNIDROIT) päämajassa Roomassa, kunnes se tulee voimaan 49 artiklan mukaisesti. 2. Tämän yleissopimuksen voimaantulo edellyttää, että sen allekirjoittaneet valtiot ratifioivat tai hyväksyvät sen. 3. Valtiot, jotka eivät allekirjoita tätä yleissopimusta, voivat liittyä siihen milloin tahansa. 4. Ratifiointi, hyväksyminen tai liittyminen tapahtuu tallettamalla sitä koskeva asiakirja tallettajan huostaan. 48 artikla Alueelliset taloudellisen yhdentymisen järjestöt 1. Alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö, joka koostuu täysivaltaisista valtioista ja jolla on toimivaltaa tietyissä tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, voi myös allekirjoittaa tai hyväksyä tämän yleissopimuksen taikka liittyä siihen. Tässä tapauksessa alueellisella taloudellisen yhdentymisen järjestöllä on sopimusvaltion oikeudet ja velvollisuudet siltä osin kuin kyseisellä järjestöllä on toimivaltaa tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Jos sopimusvaltioiden lukumäärällä on merkitystä tässä yleissopimuksessa, alueellista taloudellisen yhdentymisen järjestöä ei erikseen lasketa sopimusvaltioksi niiden sen jäsenvaltioiden lisäksi, jotka ovat sopimusvaltioita. 2. Alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön on allekirjoittamisen, hyväksymisen tai liittymisen yhteydessä annettava tallettajalle julistus, jossa mainitaan ne tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvat asiat, joissa jäsenvaltiot ovat siirtäneet toimivaltaansa järjestölle. Alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön on viipymättä ilmoitettava tallettajalle mahdollisista muutoksista tämän kohdan mukaisessa julistuksessa mainitussa toimivallan jaossa, mukaan lukien uudet toimivallan siirrot. 3. Tämän yleissopimuksen sisältämät viittaukset "sopimusvaltioon" tai "sopimusvaltioihin" taikka "sopimusvaltioon" tai "sopimusvaltioihin" koskevat vastaavasti alueellista taloudellisen yhdentymisen järjestöä, kun asiayhteys sitä edellyttää. 49 artikla Voimaantulo 1. Tämä yleissopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona on kulunut kolme kuukautta siitä päivästä, jona kolmas ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirja on talletettu, kuitenkin ainoastaan sellaisten esineryhmien osalta, joihin sovelletaan jotakin pöytäkirjaa: a) kyseisen pöytäkirjan voimaantulosta lukien; b) kyseisen pöytäkirjan määräysten mukaisesti; ja c) tämän yleissopimuksen ja kyseisen pöytäkirjan sopimusvaltioiden välillä. 2. Muiden valtioiden osalta tämä yleissopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona on kulunut kolme kuukautta siitä päivästä, jona ne ovat tallettaneet ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjansa, kuitenkin ainoastaan sellaisten esineryhmien osalta, joihin sovelletaan jotakin pöytäkirjaa ja edellyttäen, että 1 kohdan a, b ja c alakohdan mukaiset edellytykset täyttyvät kyseisen pöytäkirjan osalta. 50 artikla Valtionsisäiset oikeustoimet 1. Sopimusvaltio voi pöytäkirjan ratifioinnin tai hyväksymisen tai siihen liittymisen yhteydessä antaa joidenkin tai kaikkien esineryhmien osalta julistuksen, jonka mukaan tätä yleissopimusta ei sovelleta kyseisen valtion osalta valtionsisäisiin oikeustoimiin. 2. Sen estämättä, mitä tämän artiklan 1 kohdassa määrätään, tämän yleissopimuksen 8 artiklan 4 kohtaa, 9 artiklan 1 kohtaa, 16 artiklaa, V lukua, 29 artiklaa ja niitä määräyksiä, jotka koskevat kirjattuja vakuusoikeuksia, sovelletaan myös valtionsisäisiin oikeustoimiin. 3. Jos ilmoitus kansallisesta vakuusoikeudesta on kirjattu kansainväliseen rekisteriin, kyseisen vakuusoikeuden haltijan 29 artiklaan perustuvaan etusijaan ei vaikuta se, että kyseinen vakuusoikeus on siirtosopimuksen tai sijaantulon perusteella siirtynyt sovellettavan lain mukaisesti toiselle henkilölle. 51 artikla Tulevat pöytäkirjat 1. Tallettaja voi perustaa työryhmiä yhteistyössä sopiviksi katsomiensa valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa arvioidakseen mahdollisuutta laajentaa yhdellä tai useammalla pöytäkirjalla tämän yleissopimuksen soveltamisalaa muuhun kuin 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin ryhmiin kuuluvaan arvokkaaseen liikkuvaan kalustoon, joka on selvästi yksilöitävissä, sekä tällaiseen kalustoon kuuluvien esineiden liitännäisoikeuksiin. 2. Tallettaja antaa työryhmän laatiman, uutta esineryhmää koskevan pöytäkirjan alustavan luonnoksen tiedoksi kaikille tämän yleissopimuksen sopimusvaltioille, kaikille tallettajana toimivan järjestön jäsenvaltioille, niille Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltioille, jotka eivät ole tallettajana toimivan järjestön jäseniä ja toimivaltaisille hallitustenvälisille järjestöille, sekä kutsuu nämä valtiot ja järjestöt osallistumaan hallitustenvälisiin neuvotteluihin pöytäkirjan alustavan luonnoksen viimeistelemiseksi. 3. Tallettaja antaa työryhmän laatiman pöytäkirjan alustavan luonnoksen tiedoksi myös sopiviksi katsomilleen asiaan liittyville kansalaisjärjestöille. Tällaisia kansalaisjärjestöjä pyydetään viipymättä toimittamaan lausuntonsa pöytäkirjan alustavasta luonnoksesta tallettajalle sekä osallistumaan tarkkailijoina pöytäkirjan luonnoksen valmisteluun. 4. Kun tallettajan toimivaltaiset elimet katsovat, että pöytäkirjan luonnos on valmis hyväksyttäväksi, tallettaja kutsuu koolle diplomaattikonferenssin sen hyväksymistä varten. 5. Kun pöytäkirja on hyväksytty, eikä 6 kohdasta muuta johdu, tätä yleissopimusta sovelletaan pöytäkirjan kattamaan esineryhmään. 6. Tämän yleissopimuksen 45 a artiklaa sovelletaan edellä tarkoitettuun pöytäkirjaan ainoastaan, jos pöytäkirjassa nimenomaisesti niin määrätään. 52 artikla Alueet 1. Jos sopimusvaltiolla on alueita, joilla sovelletaan erilaista oikeusjärjestelmää tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, se voi ratifioinnin, hyväksymisen tai liittymisen yhteydessä antaa julistuksen, jonka mukaan tätä yleissopimusta sovelletaan kaikkiin tai ainoastaan yhteen tai useampaan sen alueista, ja se voi muuttaa tällaista julistusta milloin tahansa antamalla uuden selityksen. 2. Edellä tarkoitetussa julistuksessa on nimenomaisesti mainittava ne alueet, joihin tätä yleissopimusta sovelletaan. 3. Jollei sopimusvaltio ole antanut 1 kohdan mukaista julistusta, tätä yleissopimusta sovelletaan kaikkiin kyseisen valtion alueisiin. 4. Jos sopimusvaltio laajentaa tämän yleissopimuksen soveltamisalan koskemaan yhtä tai useampaa sen aluetta, kunkin sellaisen alueen osalta voidaan antaa tämän yleissopimuksen mukainen julistus, ja eri alueita koskevat julistukset voivat poiketa toisistaan. 5. Jos tätä yleissopimusta sovelletaan 1 kohdan mukaisen julistuksen perusteella yhteen tai useampaan sopimusvaltion alueeseen: a) velallisen sijaintipaikan katsotaan olevan sopimusvaltiossa ainoastaan, jos se on perustettu tai muodostettu tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvan alueen voimassa olevan lain mukaisesti tai jos sillä on lakisääteinen kotipaikka, keskushallinto, toimipaikka tai vakinainen asuinpaikka sellaisella alueella; b) viittausten esineen sijaintiin sopimusvaltiossa katsotaan tarkoittavan esineen sijaintia tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella; ja c) viittausten kyseisen sopimusvaltion hallintoviranomaisiin katsotaan tarkoittavan hallintoviranomaisia, jotka ovat toimivaltaisia tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella. 53 artikla Toimivaltaisen tuomioistuimen nimeäminen Sopimusvaltio voi pöytäkirjan ratifioinnin tai hyväksymisen tai siihen liittymisen yhteydessä nimetä yhden tai useamman toimivaltaisen tuomioistuimen tämän yleissopimuksen 1 artiklan ja XII luvun määräysten soveltamista varten. 54 artikla Oikeuksia koskevat julistukset 1. Sopimusvaltio voi pöytäkirjan ratifioinnin tai hyväksymisen tai siihen liittymisen yhteydessä antaa julistuksen, jonka mukaan vakuusoikeuden haltija ei voi antaa sen alueella olevaan esineeseen vuokraoikeutta, jos esine sijaitsee tai sitä hallitaan kyseisen sopimusvaltion alueella. 2. Sopimusvaltio antaa pöytäkirjan ratifioinnin tai hyväksynnän tai siihen liittymisen yhteydessä julistuksen, jossa mainitaan voidaanko jotakin tämän yleissopimuksen määräysten mukaista velkojan oikeutta, jonka osalta yleissopimuksessa ei nimenomaisesti edellytetä hakemusta tuomioistuimelle, käyttää ainoastaan tuomioistuimen luvalla. 55 artikla Väliaikaisia turvaamistoimenpiteitä koskevat julistukset Sopimusvaltio voi pöytäkirjan ratifioinnin tai hyväksymisen tai siihen liittymisen yhteydessä antaa julistuksen, jonka mukaan se ei sovella mitään tai joitakin 13 tai 43 artiklan tai kummankaan artiklan määräyksistä. Jos kyseessä olevaa artiklaa sovelletaan osittain, julistuksessa on mainittava minkälaisin edellytyksin sitä voidaan soveltaa, ja muussa tapauksessa siinä on mainittava muut sovellettavat väliaikaiset turvaamistoimenpiteet. 56 artikla Varaumat ja julistukset 1. Tähän yleissopimukseen ei saa tehdä varaumia, mutta 39, 40, 50, 52, 53, 54, 55, 57, 58 ja 60 artiklan mahdollistamia julistuksia voidaan antaa näiden artikloiden määräysten mukaisesti. 2. Tämän yleissopimuksen mukaisesti annetusta julistuksesta, myöhemmästä selityksestä tai selityksen peruuttamisesta ilmoitetaan kirjallisesti tallettajalle. 57 artikla Myöhemmät julistukset 1. Sopimusvaltio voi antaa muun kuin 60 artiklan mahdollistaman julistuksen milloin tahansa sen päivän jälkeen, jona tämä yleissopimus on tullut sen osalta voimaan, ilmoittamalla siitä tallettajalle. 2. Edellä tarkoitettu myöhempi julistus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona on kulunut kuusi kuukautta siitä, kun tallettaja on vastaanottanut sitä koskevan ilmoituksen. Jos ilmoituksessa mainitaan voimaantulon osalta pidempi ajanjakso, julistus tulee voimaan kyseisen pidemmän ajanjakson kuluttua siitä, kun tallettaja on vastaanottanut sitä koskevan ilmoituksen. 3. Sen estämättä, mitä tämän artiklan edeltävissä kappaleissa määrätään, tätä yleissopimusta sovelletaan kuitenkin edelleen siten kuin myöhempää julistusta ei olisi annettu, kaikkiin sellaisiin oikeuksiin ja vakuusoikeuksiin, jotka on perustettu ennen kyseisen julistuksen voimaantulopäivää. 58 artikla Julistusten peruuttaminen 1. Sopimusvaltio, joka on antanut tämän yleissopimuksen mukaisesti muun kuin 60 artiklan mahdollistaman julistuksen, voi peruuttaa sen milloin tahansa ilmoittamalla peruutuksesta tallettajalle. Julistuksen peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona on kulunut kuusi kuukautta siitä, kun tallettaja on vastaanottanut sitä koskevan ilmoituksen. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, tätä yleissopimusta sovelletaan edelleen siten kuin julistusta ei olisi peruutettu, kaikkiin sellaisiin oikeuksiin ja vakuusoikeuksiin, jotka on perustettu ennen selityksen peruuttamisen voimaantulopäivää. 59 artikla Yleissopimuksen irtisanominen 1. Sopimusvaltio voi irtisanoa tämän yleissopimuksen ilmoittamalla siitä kirjallisesti tallettajalle. 2. Irtisanominen tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona on kulunut kaksitoista kuukautta siitä, kun tallettaja on vastaanottanut sitä koskevan ilmoituksen. 3. Sen estämättä, mitä tämän artiklan edeltävissä kappaleissa määrätään, tätä yleissopimusta sovelletaan edelleen siten kuin irtisanomista ei olisi tehty, kaikkiin sellaisiin oikeuksiin ja vakuusoikeuksiin, jotka on perustettu ennen irtisanomisen voimaantulopäivää. 60 artikla Siirtymäsäännökset 1. Ellei sopimusvaltio anna toisensisältöistä julistusta, tätä yleissopimusta ei sovelleta sellaisiin aiemmin voimassa olleisiin oikeuksiin tai vakuusoikeuksiin, joilla säilyy etusija, joka niillä oli sovellettavan lain mukaisesti ennen tämän yleissopimuksen voimaantulopäivää. 2. Edellä 1 artiklan v alakohtaa sovellettaessa ja tämän yleissopimuksen mukaista etusijajärjestystä määritettäessä: a) "tämän yleissopimuksen voimaantulopäivä" tarkoittaa velallisen osalta joko sitä päivää, jona yleissopimus tulee voimaan, tai sitä ajankohtaa, jolloin velallisen sijaintivaltiosta tulee sopimusvaltio, sen mukaan kumpi ajankohdista on myöhempi; ja b) velallisen sijaintivaltioksi katsotaan se valtio, jossa sillä on keskushallinto ja, jollei sillä ole keskushallintoa, toimipaikka tai, jos sillä on useita toimipaikkoja, päätoimipaikka tai, jos velallisella ei ole päätoimipaikkaa, vakinainen asuinpaikka. 3. Sopimusvaltio voi 1 kohdan mukaisessa julistuksessaan mainita päivän, joka on aikaisintaan kolmen vuoden kuluttua selityksen voimaantulopäivästä, ja josta lukien tätä yleissopimusta ja pöytäkirjaa sovelletaan etusijajärjestyksen määrittämisen sekä mahdollisesti olemassa olevien etusijojen suojaamisen osalta ennalta voimassa oleviin oikeuksiin tai vakuusoikeuksiin, jotka perustuvat sellaisena ajankohtana tehtyyn sopimukseen, jona velallisen sijaintipaikka on ollut 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa valtiossa. 61 artikla Yleissopimuksen tarkistuskonferenssit, muutokset ja muut yleissopimukseen liittyvät asiat 1. Tallettaja laatii vuosittain tai muutoin tarvittavin väliajoin kertomuksen sopimusvaltioille siitä, miten tällä yleissopimuksella perustettu kansainvälinen järjestelmä on toiminut käytännössä. Kertomuksia laatiessaan tallettaja ottaa huomioon valvontaviranomaisen kertomukset kansainvälisen kirjaamisjärjestelmän toimivuudesta. 2. Neuvoteltuaan valvontaviranomaisen kanssa tallettaja kutsuu ajoittain koolle sopimusvaltioiden konferenssin yleissopimuksen tarkistamista varten, kun vähintään 25 prosenttia sopimusvaltioista sitä pyytää, käsittelemään: a) tämän yleissopimuksen käytännön toteutumista sekä sen tehokkuutta yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien esineiden pääomarahoituksen ja leasing-vuokrauksen helpottamisessa; b) tämän yleissopimuksen määräysten ja valvontaviranomaisen antamien määräysten oikeudellista tulkintaa ja soveltamista; c) kansainvälisen rekisterijärjestelmän toimivuutta, kirjaajan toimintaa ja valvontaviranomaisen siihen kohdistamaa valvontaa, ottaen huomioon valvontaviranomaisen kertomukset; ja d) tarvetta muuttaa tätä yleissopimusta tai kansainväliseen rekisteriin liittyviä määräyksiä. 3. Jollei edellä 4 kohdan määräyksistä muuta johdu, tämän yleissopimuksen muuttaminen edellyttää, että vähintään kaksi kolmasosaa tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun konferenssiin osallistuvista valtioista hyväksyy sen, ja muutos tulee voimaan sen ratifioineiden tai hyväksyneiden valtioiden osalta, kun kolme valtiota on ratifioinut tai hyväksynyt muutoksen sen voimaantuloa koskevien 49 artiklan määräysten mukaisesti. 4. Kun tähän yleissopimukseen ehdotettua muutosta on tarkoitus soveltaa useampaan kuin yhteen laitteiden ryhmään, muutos edellyttää myös, että vähintään kaksi kolmasosaa 2 kohdassa tarkoitettuun konferenssiin osallistuvista, asiaan liittyvän pöytäkirjan sopimusvaltioista hyväksyy sen. 62 artikla Tallettaja ja sen tehtävät 1. Ratifoimis-, hyväksymis- ja liittymiskirjat talletetaan Yksityisoikeuden yhdenmukaistamiseksi toimivan kansainvälisen instituutin (UNIDROIT) huostaan, joka toimii tämän yleissopimuksen tallettajana. 2. Tallettaja: a) ilmoittaa kaikille sopimusvaltioille: i) jokaisesta uudesta allekirjoittamisesta tai ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjan tallettamisesta sekä niiden päivämääristä; ii) tämän yleissopimuksen voimaantulopäivästä; iii) jokaisesta tämän yleissopimuksen mukaisesti annetusta julistuksesta sekä sen päivämäärästä; iv) jokaisesta julistuksen peruuttamisesta tai muuttamisesta sekä näiden toimien päivämääristä; ja v) tämän yleissopimuksen irtisanomista koskevista ilmoituksista sekä niiden päivämääristä sekä irtisanomisten voimaantulopäivistä; b) toimittaa kaikille sopimusvaltioille tämän yleissopimuksen oikeaksi todistetun jäljennöksen; c) toimittaa valvontaviranomaiselle ja kirjaajalle kunkin ratifioimis-, hyväksymis- ja liittymiskirjan jäljennöksen mainiten niiden tallettamispäivät, sekä kunkin julistuksen tai julistuksen peruuttamisen tai muutoksen ja yleissopimuksen irtisanomisilmoituksen jäljennöksen, mainiten tällaisten ilmoitusten päivämäärät, siten, että asiakirjojen sisältämät tiedot ovat helposti ja täysin käytettävissä; ja d) hoitaa muut tallettajalle yleensä kuuluvat tehtävät. TÄMÄN VAKUUDEKSI allekirjoittaneet täysivaltaiset edustajat, siihen asianmukaisesti valtuutettuina, ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen. TEHTY Kapkaupungissa 16 päivänä marraskuuta 2001 yhtenä englannin-, arabian-, kiinan-, ranskan-, venäjän- ja espanjankielisenä alkuperäiskappaleena, kaikkien tekstien ollessa yhtä todistusvoimaiset. Tekstit katsotaan todistusvoimaisiksi siitä lukien, kun konferenssin yhteinen sihteeristö on konferenssin puheenjohtajan valtuuttamana tarkistanut tekstien yhdenmukaisuuden yhdeksänkymmenen päivän kuluessa tästä päivästä lukien. --------------------------------------------------