Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä tehdyn kumppanuussopimuksen mukaisesti järjestettävä yhteinen parlamentaarinen edustajakokous - Päätöslauselma AKT-maiden pienviljelijöiden köyhyyden vähentämisestä — Erityisesti hedelmä, vihannes- ja kukka-alalla



Virallinen lehti nro 254 , 26/10/2007 s. 0025 - 0030



20070628 Päätöslauselma [1] hyvästä hallintotavasta, avoimuudesta ja vastuusta AKT-maiden luonnonvarojen hyväksikäytössä AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous, joka - kokoontui 25.– 28. kesäkuuta 2007 Wiesbadenissa, Saksassa, - ottaa huomioon työjärjestyksen 17 artiklan 1 kohdan, - ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen (Cotonoun sopimus), joka allekirjoitettiin Cotonoussa, Beninissä, 23. kesäkuuta 2000 ja jota tarkistettiin Luxemburgissa 25. kesäkuuta 2005, ja erityisesti sen 9, 68, 96 ja 97 artiklan, - ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien korruption vastaisen yleissopimuksen 31. lokakuuta 2003, - ottaa huomioon kansainvälisen rikostuomioistuimen (ICC) perustamisen Roomassa 17. heinäkuuta 1998, - ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien 16. joulukuuta 1996 antaman julistuksen korruptiosta ja korruptiotapauksista kansainvälisessä kaupankäynnissä, - ottaa huomioon 29. maaliskuuta 1996 Caracasissa hyväksytyn Amerikan valtioiden korruption vastaisen yleissopimuksen, - ottaa huomioon Afrikan unionin 2. sääntömääräisessä istunnossa Maputossa 11. heinäkuuta 2003 tehdyn Afrikan unionin korruption vastaisen yleissopimuksen, - ottaa huomioon 21. marraskuuta 1997 tehdyn OECD:n yleissopimuksen kansainvälisissä liikesuhteissa tapahtuvan ulkomaisiin virkamiehiin kohdistuvan lahjonnan torjunnasta, - ottaa huomioon AKT-maissa ja EU:n jäsenvaltioissa rahanpesuun sovellettavat kansalliset lait, - ottaa huomioon 2. maaliskuuta 2005 annetun Pariisin julistuksen kehitysavun tuloksellisuudesta, - ottaa huomioon G8-huippukokouksen Evianissa 2. kesäkuuta 2003 antaman julistuksen korruption torjunnasta ja avoimuuden parantamisesta ja ottaa huomioon G8-huippukokouksen Heiligendammissa, Saksassa, 8. kesäkuuta 2007 antaman julistuksen kasvusta ja vastuusta Afrikassa, - ottaa huomioon Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen N:o 2/2005 Euroopan kehitysrahaston (EKR) talousarviotuesta AKT-maille [2], - ottaa huomioon Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) kesäkuussa 2005 käyttöön ottaman oppaan avoimuudesta koskien luonnonvaroista saatuja tuloja, - ottaa huomioon kaivosteollisuuden yrityksiä koskevan maailmanpankin katsauksen vuodelta 2004, - ottaa huomioon rahanpesunvastaisen toimintaryhmän (FATF) 40 suositusta rahanpesun torjumiseksi, - ottaa huomioon Vancouverissa 9.– 13. lokakuuta 2006 pidetyn FATF:n täysistunnon tulokset, - ottaa huomioon PWYP (Publish What You Pay) — ja PWYE (Publish What You Earn)-aloitteet, - ottaa huomioon kaivosteollisuuden avoimuutta ajavan hankkeen (EITI) periaatteet ja kriteerit, - ottaa huomioon Euroopan unionin antaman tuen Kimberleyn sertifiointijärjestelmälle raakatimanttien tuonnissa ja viennissä ja AKT-maiden osallistumisen Kimberleyn prosessiin, - ottaa huomioon metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puukauppaa (FLEGT) koskevan EU:n toimintasuunnitelman ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2173/2005, - ottaa huomioon vuonna 2003 hyväksytyn Afrikan metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa ja metsähallintoa koskevan järjestelmän, - ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat 31. maaliskuuta 2004 Euroopan kehitysyhteistyöpolitiikan hallinnoinnista [3] ja 6. huhtikuuta 2006 kehitysavun tehokkuudesta ja korruptiosta kehitysmaissa [4], - ottaa huomioon päätöslauselmansa 24. marraskuuta 2005 kansallisten parlamenttien roolista Cotonoun kumppanuussopimuksen toteuttamisessa ja maatalouden ja kaivostoiminnan tuotteista [5], - ottaa huomioon komission 12. lokakuuta 2005 antaman tiedonannon Euroopan neuvostolle, parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle otsikolla "EU:n Afrikka-strategia: eurooppalaisafrikkalainen sopimus kehityksen nopeuttamiseksi Afrikassa", - ottaa huomioon parlamentaarikkojen maailmanlaajuisen korruption vastaisen järjestön (GOPAC) laatiman parlamentaarikon käsikirjan korruption torjunnasta, - ottaa huomioon Transparency International -järjestön 6. marraskuuta 2006 Berliinissä julkaiseman Corruption Perceptions Index -julkaisun (CPI) 2006, - ottaa huomioon AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen tietojenkeruu-ja selvitysvaltuuskunnan selostuksen matkasta Mauritaniaan 23.– 27. helmikuuta 2006, - ottaa huomioon poliittisten asioiden valiokunnan mietinnön (AKT-EU/3937/07/lopull.), A. noudattaa periaatetta, joka koskee hallitusten vastuuta maataan ja asukkaitaan kohtaan niiden päättäessä julkisten varojen käytöstä, B. ottaa huomioon, että luonnonvarojen hyödyntämisestä saatujen taloudellisten ja rahoituksellisten etujen tulisi ilmentyä inhimillisten olojen huomattavana kehityksenä, C. ottaa huomioon, että luonnonvaroiltaan rikkaiden maiden hallituksilla on vastuu ja velvollisuus käyttää tulonsa ensisijaisesti kansalaistensa perustarpeiden tyydyttämiseen, erityisesti terveydenhuoltoon ja koulutukseen sekä köyhyyden torjuntaan, D. katsoo, että hyvässä hallinnossa on otettava huomioon, että näillä tuloilla on suurempi lisäarvo silloin, kun luonnonvaroja jalostetaan ja rikastetaan itse alkuperämaassa kuin silloin, kun ne viedään raaka-aineena, E. katsoo, että on myös suvereenien hallitusten ja julkisten viranomaistentehtävä käyttää hyväkseen luonnonvaroja ja hallinnoida niistä saatuja verotuloja ensisijaisesti maansa nykyisten ja tulevien kansalaisten etua ja hyötyä ajatellen, F. katsoo, että luonnonvarojen hyödyntämisestä voi tulla merkittävä tekijä kestävässä kehityksessä vain, jos sen yhteiskuntaan ja ympäristöön liittyviä kielteisiä vaikutuksia vähennetään ja sen edut ja kulut jaetaan oikeudenmukaisesti, G. katsoo, että luonnonvaroiltaan rikkaiden maiden asukkailla on luovuttamaton oikeus hyötyä mahdollisimman oikeudenmukaisella tavalla maansa rikkauksista ja niistä todennäköisesti syntyvän taloudellisen kasvun hedelmistä, H. katsoo, että luonnonvaroista hyötyvien yritysten vastuuseen kuuluu myös taata, että niiden sijoitukset edistävät osaltaan luonnonvaroiltaan rikkaiden maiden kestävää kehitystä, I. katsoo, että avoimuuden puute laillisissakin hallituksille suoritettavissa maksuissa muodostaa huomattavan riskin yrityksille, koska se tekee niistä haavoittuvia korruptiosyytöksille, ja seuraamukset ulottuvat aina liiketoiminnan laillisuuteen asti, J. katsoo, että Euroopan hallitusten on vastustettava tällaisia käytäntöjä, K. katsoo, että huono hallinto ja avoimuuden puute luonnonvarojen tuomien kansallisten tulojen hallinnoinnissa ovat omiaan edistämään poliittista korruptiota ja lisäämään julkisten varojen kavalluksen riskiä, L. ottaa huomioon öljyn maailmanhintojen nousun viimeisten 36 kuukauden aikana ja siitä johtuvat tulojen ylijäämät, M. ottaa huomioon, että luonnonvarojen, erityisesti öljyn, hyödyntämisestä kehitysmaille koituvat huomattavat tulot voivat aiheuttaa vakavaa taloudellista ja yhteiskunnallista epätasapainoa, lisätä yhteiskunnallista epäoikeudenmukaisuutta ja jopa kannustaa väkivaltaan, mikäli niitä ei käytetä asianmukaisesti kaikkien väestönosien ja kansallisen kehityksen hyväksi ja katsoo, että öljyn osalta on olemassa vaara keinotekoisen korkeista kasvuindikaattoreista, jotka vääristävät inhimillisen kehityksen indikaattoreita, N. ottaa huomioon, että Euroopan parlamentti hyväksyi maaliskuussa 2004 avoimuusvaatimuksia koskevaan direktiiviin tarkistuksen, jossa se kehotti EU:n jäsenvaltioita kannustamaan eurooppalaisissa pörsseissä noteerattuja yrityksiä julkistamaan hallituksille suoritetut maksut, O. ottaa huomioon, että hallintotavan kehittämisellä ja vastuullisella julkistalouden hallinnoinnilla on taipumus vähentää luonnonvarojen hyväksikäyttöä koskevia ristiriitoja, P. ottaa huomioon, että merkittävä avoimuuden lisäys verotuksessa samoin kuin julkisen korruption kitkeminen vähentävät poliittista riskiä ja edistävät vakaampaa, sekä kotimaisiin että ulkomaisiin sijoituksiin soveltuvaa ympäristöä erityisesti kaivosteollisuudessa, kuten yhteisösijoittajat, joiden hallinnassa on varoja yhteensä 12,3 miljardin euron arvosta, ovat tunnustaneet, Q. ottaa huomioon, että verotuksellinen avoimuus ja energiahuollon varmuus ovat sidoksissa toisiinsa, koska korruptio ja huono hallintojärjestelmä energian tuottajamaissa ovat taipuvaisia vahvistamaan paikallisten kantamaa kaunaa energiasektoria kohtaan ja aiheuttamaan uhkan energialaitoksille, jolloin energian tarjonta maailmanmarkkinoilla vähenee, R. ottaa huomioon, että huono hallintotapa ja vastuunpuute luonnonvarojen hyödyntämisessä voivat aiheuttaa vakavia seuraamuksia myös ympäristölle — metsien kohtuuton hakkaaminen saattaa johtaa aavikoitumiseen, muihin ilmastonmuutoksiin ja ympäristövahinkoihin, joilla on haitallisia vaikutuksia ihmisiin, eläimiin ja kasveihin, S. katsoo, että ihmiset, jotka asuvat alueilla, joiden luonnonvaroja hyödynnetään, eivät hyödy tarpeeksi saatavista voitoista, ja että lisäksi hyödyntämisen vakavat ympäristövaikutukset koskettavat heitä, esimerkiksi maan, veden ja maaperän saastumisen myötä, T. katsoo, että luonnonvaroihin kuuluvat mineraalien lisäksi myös kasvit ja eläimet, puhdas vesi ja puhdas ilma, joita on suojeltava tai parannettava, U. ottaa huomioon, kuinka tärkeää on hyödyntää ympäristöystävällisiä parhaita toimintatapoja AKT-maiden öljyvarojen ja tärkeimpien luonnonvarojen hallinnassa, V. katsoo, että on tärkeää edistää julkisten viranomaisten puolueettomuuden, lahjomattomuuden, vastuullisuuden, avoimuuden ja rehellisyyden kaltaisia arvoja ja hyveitä korruptiokäytäntöjen tekemiseksi mahdottomiksi, W. katsoo, että pyrkimyksellä lahjomattomuuteen ja eettisiin standardeihin varmistetaan ennen kaikkea se, että ihmiset saavat valtiolta heille kuuluvat palvelut luonnonvarojen hyödyntämisen osalta, X. ottaa huomioon tarpeen vahvistaa kehitysmaiden parlamenttien ja demokraattisten instituutioiden toimintavalmiuksia, jotta ne voisivat valvoa tehokkaasti toimeenpano- ja budjettivallan käyttäjiä, Y. katsoo, että luonnonvarojen rikkaus ei aina aikaisemmin ole ollut siunaus vaan aivan liian usein kirous sellaisten valtioiden kansalaisille, joissa ei ole demokraattista valvontaa, vastuuvelvollisuutta ja oikeusvaltioperiaatetta ja joissa taistelu luonnonvaroista on edistänyt korruptiota ja väkivaltaisia selkkauksia, joista paikallinen väestö on usein kärsinyt, Z. katsoo, että luonnonvarojen kasvava kysyntä nopeasti kasvavissa talouksissa, kuten Kiinassa, on nopeuttanut kansainvälistä kamppailua luonnonvaroista ja usein pidentänyt epädemokraattisten hallintojen valtaa, väkivaltaisia selkkauksia ja ihmisoikeuksien loukkauksia, AA. katsoo, että tietyt yhtiöt eivät kykene noudattamaan sovittuja ILO:n työelämän perusnormeja ja että ne ovat vastuussa kohtalokkaista onnettomuuksista ja lapsityövoiman käytöstä; katsoo, että ne ovat myös Afrikan lisääntyvän aavikoitumisen merkittävin tekijä, että ne lisäävät Afrikan laitonta norsunluukauppaa ja että jotkut niistä on saatu toistuvasti kiinni, kun ne ovat kalastaneet laittomasti Afrikan vesillä, 1. kehottaa AKT-maita varaamaan kaikki luonnonvarojen hyödyntämisestä saadut tulot ensisijaisesti kansalaistensa perustarpeiden tyydyttämiseen, erityisesti terveydenhuoltoon, koulutukseen, luonnonvarojen ja ympäristöön suojeluun, ja antamaan näin panoksensa vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi; 2. kehottaa AKT-maita ja EU:n jäsenvaltioita noudattamaan Cotonoun sopimuksen hyvää hallintoa koskevia määrittelyjä ja suosituksia (9 artiklan 3 kohta) ja panemaan ne täysimääräisesti täytäntöön; 3. kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota niiden hyvää hallintoa koskevat huolet huomioon ottaen kiinnittämään enemmän huomiota AKT-maiden jalostussektorin kehittämiseen kuin luonnonvarojen hyödyntämismahdollisuuksien tarjoamiseen eurooppalaisille yhtiöille; 4. kehottaa AKT-ryhmän afrikkalaisia valtioita ratifioimaan Afrikan unionin yleissopimuksen korruption ehkäisystä ja torjunnasta; kehottaa Karibian alueen valtioita ratifioimaan Amerikan valtioiden korruption vastaisen yleissopimuksen; kehottaa kaikkia AKT-maita ja EU:n jäsenvaltioita ratifioimaan Yhdistyneiden Kansakuntien korruption vastaisen yleissopimuksen ja Yhdistyneiden Kansakuntien julistuksen korruptiosta ja korruptiotapauksista kansainvälisessä kaupankäynnissä ja ottamaan käyttöön erityismekanismit edellä mainitun 3 kohdan määräysten tehokkaaksi valvomiseksi ja täytäntöön panemiseksi; 5. pyytää EU:n jäsenvaltioiden ja AKT-maiden hallituksia hyväksymään ja edistämään yksityisistä aloitteista syntyneiden periaatteiden, jotka pyrkivät luonnonvaroista syntyneiden tulojen hallinnoinnin kehittämiseen, soveltamista käytäntöön, kuten EITI ja kampanjat "Publish What You Pay" ja "Publish What You Earn"; 6. pyytää Euroopan komissiota ja EU:n jäsenvaltioiden hallituksia edistämään EITI:n kehittämistä ja täysimääräistä täytäntöönpanoa, erityisesti tekemällä avoimuusmääräyksistä pakollisia, toteuttamalla tehokkaat valvontamekanismit ja panemalla täytäntöön kansalaisyhteiskunnan aktiivista osallistumista EITI:in koskeva viides kriteeri ja panostamalla taloudellisesti EITI-rahastoon; 7. kehottaa AKT-maita varmistamaan, että tuloja käytetään myös niiden talouden monipuolistamiseen ja taloudellisten toimien kehittämiseen edistyneemmälle tasolle tuotantoprosessissa, jotta ne eivät rajoittuisi pelkästään luonnonvarojen louhintaan; 8. kehottaa Euroopan komissiota lähettämään valtuuskuntia energiaa tuottaviin kehitysmaihin auttaakseen niitä EITI-hankkeen toteuttamisessa; 9. pyytää kaikkia EITI-aloitteen virallisesti vahvistaneita AKT-maita jatkamaan näiden vähimmäiskriteerien, erityisesti viidennen kriteerin, toteuttamista käytännössä ja huolehtimaan siitä, että kansalaisyhteiskunta pystyy hoitamaan valvontatehtäväänsä rajoituksetta ja suojassa kaikenlaisilta pelotteluilta ja uhkailuilta; 10. kehottaa kaikkia Cotonoun sopimuksen allekirjoittaneita luonnonvaroiltaan rikkaita AKT-maita, jotka eivät ole vielä osana EITI:ä, liittymään siihen virallisesti ja kehottaa EU:n jäsenvaltioiden ja AKT-maiden hallituksia panemaan täytäntöön Cotonoun sopimuksen kansalaisyhteiskunnan valmiuksien vahvistamista koskevan 7 artiklan määräykset ja vuonna 2002 ja vuoden 2006 huhtikuussa pidetyn kahden AKT:n kansalaisyhteiskuntafoorumin suositukset; 11. pyytää kaikkia AKT-maiden ja EU:n jäsenvaltioiden hallituksia kehottamaan kaikkia sijoittajia liittymään EITIin ja noudattamaan muita aloitteita ja sopimuksia, jotka edistävät hyvää hallintotapaa, avoimuutta ja vastuuvelvollisuutta luonnonvarojen hyödyntämisessä; 12. pyytää kaikkia AKT-maiden ja EU:n jäsenvaltioiden hallituksia kehottamaan myös nousevan talouden maita täyttämään sitoumuksensa, esimerkiksi kansainvälisten työelämän perusnormien noudattaminen, lapsityövoiman lakkauttaminen, pienaseiden ja kevyiden aseiden lisääntymisen hillintä erityisesti konfliktialueilla ja raaka-aineiden ja puun laittoman tuonnin kieltäminen; 13. pyytää Euroopan komissiota ja EU:n jäsenvaltioita tekemään luonnonvaroiltaan rikkaille maille suunnatusta kehitysavustaan riippuvaista niiden edistymisestä hyvässä hallintotavassa, avoimuudessa ja vastuuvelvollisuudessa luonnonvarojen hallinnan osalta liittymällä PWYP:n, PWYE:n ja EITI:n kaltaisiin aloitteisiin ja panemalla ne aktiivisesti täytäntöön; 14. pyytää Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallituksia ja Euroopan komissiota tukemaan jäsenvaltioiden ponnisteluja avoimuuden edistämiseksi kaivosteollisuudessa ottamalla käyttöön asianmukaiset tilinpäätösstandardit ja yrityslain määräykset ottaen huomioon Euroopan parlamentin maaliskuussa 2004 antaman tuen avoimuusvaatimusta koskevan direktiivin tarkistukselle ja komission 12. lokakuuta 2005 antaman Afrikka-strategiaa koskevalle tiedonannolle; 15. kehottaa kaikkia toimijoita soveltamaan säännöksiä, jotka vaativat avoimuutta ja julkisten varojen hallinnointijärjestelmien vastuuvelvollisuutta; näihin säännöksiin kuuluu - parlamentin ja sen elinten toteuttama talousarvion valvonta, - riippumattoman tilintarkastustuomioistuimen tekemä talousarvioiden ja julkisten menojen erillinen tarkistus, - valtiontalouden avoimuus, - hallituksen tulojen ja menojen seuranta AKT-maissa, - vastuuvelvollisuus yrityksissä, joita tietojen julkistamista koskeva säännöstö koskettaa; 16. kehottaa kaikkia toimijoita huolehtimaan siitä, että energiantuottajamaiden hallitukset, joissa on ollut vakavia hallinnollisia ongelmia ja korruptiota, eivät hyödy ylimääräisistä avustuksista, edullisista kaupankäyntiedellytyksistä tai muista eduista siihen asti, kunnes ne sitoutuvat todistettavasti harjoittamaan suurempaa avoimuutta erityisesti valtiontaloudessa; 17. kehottaa kaikkia kahdenvälisiä ja monenvälisiä rahoittajia sekä vientiluottolaitoksia kehittämään, ei vain abstraktia ehtoa, vaan ehdon, joka perustuu hallitusten luottamuksenvaraiseen vastuuseen kansalaisiaan kohtaan, luomaan kumppanuussuhteen, jossa ei-humanitaarinen apu riippuisi erityisten yhdessä neuvoteltujen kriteerien noudattamisesta, ja noudattamaan erityisesti julkista avoimuutta luonnonvarojen tuomien tulojen käytöstä soveltaen kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) oppaaseen "Guide on Resource Revenue Transparency" koottuja periaatteita; 18. kehottaa AKT-maita ja EU:n jäsenvaltioita varmistamaan, että hyvän hallintotavan, avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden edistäminen luonnonvarojen hyödyntämisessä ovat Cotonoun sopimuksen 8 artiklassa säädettyä poliittista vuoropuhelua koskevien keskinäisten sopimusten ja yhdessä neuvoteltujen kriteerien edellytyksenä; 19. pyytää EU:n jäsenvaltioiden hallituksia varmistamaan, että Euroopan unionille energiaa toimittavien maiden tulojen käytön avoimuuden ja demokraattisen valvonnan edistäminen on ensisijaista yhteisessä eurooppalaisessa energiastrategiassa; 20. suosittelee, että luonnonvarojen hyödyntämisen hyvää hallintotapaa, avoimuutta ja vastuuvelvollisuutta koskevat kysymykset ovat näkyvästi esillä tulevassa EU:n ja Afrikan yhteisessä strategiassa; 21. kannustaa panemaan täytäntöön öljyvarojen hallinnoinnin parhaat käytännöt kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) oppaan "Guide on resource revenue transparency" mukaisesti; 22. pyytää AKT-maiden ja EU:n jäsenvaltioiden hallituksia varmistamaan, ettei luonnonvarojen hyödyntäminen kuormita ympäristön ekologista tasapainoa; panee tässä yhteydessä huolestuneena merkille, että metsien liialliset hakkuut voivat johtaa aavikoitumiseen ja muihin ilmastonmuutoksiin, joita vastaan on toimittava vastuullisen metsänhoidon ja asianmukaisten metsitystoimien avulla, ja kehottaa luonnonvaroja hyödyntäviä yhtiöitä noudattamaan ympäristönormeja; 23. kehottaa kansallisia ja alueellisia hallituksia, parlamentteja ja laitoksia varmistamaan, että luonnonvarojen laillinen hyödyntäminen on osa ilman, veden ja maaperän suojeluun ja kasvien ja eläinten monimuotoisuuden säilyttämiseen tähtäävää ympäristönsuojelusuunnitelmaa; 24. pyytää kaikkia hallituksia säätämään lakeja, joilla kielletään laittomasti kaadetun puun tuonti ja myös varmistamaan, että julkiset hankintamenettelyt rajoitetaan kestävistä ja laillisista lähteistä saatavaan puuhun; 25. kehottaa kaikki puuntuottajamaita varmistamaan kaiken kotimaisen puun kestävän kaatamisen, paikallisen väestön oikeuksien kunnioittamisen ja ympäristövaikutusten huomioon ottamisen; 26. pyytää EU:ta tekemään kattavan ja virallisen metsänhoitotutkimuksen, parantamaan paikallisten yhteisöjen oikeuksia maan hallintaan ja käyttöön ja varmistamaan kansalaisten tarkoituksenmukaisen osallistumisen; 27. kehottaa kaikkia timanttikauppaan osallistuvia maita välittömästi liittymään raakatimanttien kansainväliseen kauppaan sovellettavaan sertifiointijärjestelmään; painottaa, kuinka tärkeää on kehittää tuottajamaita ja timanttiteollisuutta kohti itsenäistä valvontaa timanttikauppaa koskevien suuntaviivojen noudattamisessa ja huolehtia siitä, että Kimberleyn prosessin jäsenet voivat valvoa timanttiteollisuuden noudattavan prosessia; 28. kehottaa YK:n turvallisuusneuvoston jäseniä hyväksymään määrittelyn selkkausalueiden luonnonvaroista ja lisäämään luonnonvarojen hallinnan rauhanrakennuskomission valtuuksiin; 29. kannustaa tietojärjestelmien, kuten kaivostoimintatietokannan, perustamista ja niiden hyödyntämistä asianmukaisesti; 30. korostaa, että luonnonvaroja hyödyntävien yhtiöiden on edistettävä kestävän kehityksen periaatteiden mukaista avointa taloudellista ympäristöä ja että se on niiden etu; kannustaa niitä siksi tekemään yhteisiä aloitteita, kuten "reilujen" yhtiöiden sertifiointi; 31. muistuttaa, että Cotonoun sopimuksen 96 ja 97 artiklan mukaan vakavissa korruptiotapauksissa voidaan käynnistää neuvottelut; 32. kehottaa AKT-maita aloittamaan julkisen keskustelun kansallisella tasolla luonnonvarojen tuomien varojen käytöstä ja yhteiskunnallisesta oikeudenmukaisuudesta; 33. pyytää öljyä tuottavia AKT-maita kunnioittamaan, tukemaan ja kannustamaan korruption vastustajien ja avoimuuden puolustajien toimintaa; 34. korostaa AKT-maiden kansallisten parlamenttien asemaa hyvän hallintotavan edistämisessä ja suosittelee, että tulevassa EU:n ja Afrikan yhteisessä strategiassa tämä asema tunnustetaan ja vakiinnutetaan virallisesti; 35. kehottaa AKT-maiden ja EU:n jäsenvaltioiden kansallisia ja alueellisia parlamentteja samoin kuin kansalaisyhteiskunnan edustajia tekemään yhteistyötä voima- ja vastaiskujärjestelmän, mukaan lukien rikosoikeudellisten menettelyjen, luomisessa hallitusten ja hallintoviranomaisten korruption torjumiseksi; 36. kehottaa hallituksia, laitoksia ja kaikkia poliittisia johtajia osoittamaan osan luonnonvarojen vastuullisesta hyödyntämisestä saatavista tuloista virkamiesten, poliisien ja asianomaisten taloudellisten sektorien työntekijöiden palkkojen nostamiseen, jotta korruptio olisi vähemmän houkuttelevaa; 37. kehottaa AKT-maiden hallituksia ja Euroopan komissiota tukemaan AKT-maiden kansallisia ja alueellisia parlamentteja niiden toiminnassa budjettivallan käyttäjinä vuoropuhelun, tiedon jakamisen ja valmiuksien kehittämisen avulla; 38. pyytää komissiota laatimaan tiedonannon, jossa se määrittelee Euroopan unionin strategian parlamentaarisen demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen vahvistamiseksi kehitysmaissa; 39. kannustaa AKT-maiden kansallisia parlamentteja painostamaan hallituksiaan torjumaan sisäistä korruptiota ja suosimaan siten julkisten tulojen hallinnoinnissa parempaa hallintotapaa, johon on sisällytetty korruption vastaista lainsäädäntöä ja riippumattomia valvontamekanismeja, joilla pyritään suurempaan avoimuuteen ja jotka johtavat luonnonvarojen hyödyntämisestä saatujen tulojen käyttöä koskevan tiedon parempaan saatavuuteen; 40. korostaa, että on myös tarpeen lujittaa oikeuslaitosta, riippumatonta tuomarikuntaa ja korkeimpia tilintarkastustuomioistuimia AKT-maissa; 41. kannustaa samalla tavalla myös AKT-maiden parlamentteja varustautumaan erityisillä hyvän hallintotavan menettelyohjeilla, joilla ehkäistään ennakolta sisäisen korruption riskiä; uskoo, että parlamentin jäsenten tulojen julkistaminen voi edistää suurempaa avoimuutta; 42. kehottaa kansallisia ja alueellisia parlamentteja antamaan tukensa ja apunsa kansalaisyhteiskunnan edustajien toiminnalle korruptoituneiden hallintojärjestelmien kitkemiseksi mahdollistamalla heille parhaat työolosuhteet ja mahdollisimman suuri työskentelyvapaus sekä takaamalla heille tarvittava toimivalta, välineet ja resurssit; 43. pyytää kansalaisyhteiskuntaa ja kansallisia parlamentteja osallistumaan tehokkaaseen budjettiseurantaan julkisen varainkäytön seurantatutkimusten avulla, joissa selkeästi mitataan OECD:n kehitysapukomitean kriteereiden mukaista "syötettä" verrattuna "tuotokseen"; 44. katsoo, että on laadittava erityisiä sosiaalisia indikaattoreita, joiden avulla hankitaan tarkempaa tietoa hallinnoinnin laadusta Cotonoun sopimuksen allekirjoittaneissa maissa ja kehottaa osallisena olevia kansalaisjärjestöjä avoimuuteen saamiensa varojen hallinnassa; 45. kehottaa hallituksia, laitoksia ja kaikkia poliittisia johtajia varmistamaan, että virkamiehet saavat erityiskoulutusta ja että heitä valistetaan luonnonvarojen vastuullisen käytön ja ympäristöystävällisen hyödyntämisen tärkeydestä; 46. korostaa, että korruption torjunta voi vaikuttaa tehokkaasti turvallisemman sijoitusympäristön edistämiseen; kehottaa julkisia menoja koskevan taloudellisen vastuun (PEFA) ohjelman yhteispuheenjohtajaa Euroopan unionia sisällyttämään ohjelmaan erityisiä PEFA-indikaattoreita ilmaisemaan korruption tasoa, sillä ohjelma tarjoaa yhtenäiset puitteet vastaanottajamaille ilman vakuuksia annettaviin lainoihin liittyvien riskien arviointia varten; 47. kehottaa komissiota soveltamaan näitä määritettyjä korruption tasoja tukeakseen hyvän hallintotavan noudattajia sekä aloittaakseen Cotonoun sopimuksen 96 ja 97 artiklan mukaiset neuvottelut sopivista toimista korruptoituneita hallintojärjestelmiä vastaan; korostaa kuitenkin, että hyvän hallintotavan edistämisen ei pitäisi olla verukkeena avustusehtojen yksipuoliselle määräämiselle; 48. muistuttaa paikallisten aloitteiden, esimerkiksi Afrikan maiden vertaisarviointijärjestelmän (APMR) tärkeydestä korruption hillinnässä ja hyvän hallinnoinnin edistämisessä; korostaa Afrikan maiden tarvetta panna nämä aloitteet täytäntöön sekä komission ja jäsenvaltioiden tarvetta antaa teknistä ja taloudellista tukea tähän tarkoitukseen; 49. pyytää jäsenvaltioita, joilla on rahoituskeskuksia, ryhtymään kaikkiin tarpeellisiin oikeudellisiin ja hallinnollisiin toimiin sen varmistamiseksi, että laittomasti hankitut varat voidaan kotiuttaa niiden alkuperävaltioon; 50. kehottaa yhteispuheenjohtajiaan välittämään tämän päätöslauselman AKT:n ja EU:n neuvostolle, Euroopan komissiolle, Afrikan unionin komissiolle, panafrikkalaiselle parlamentille ja kansallisille ja alueellisille parlamenteille ja parlamentaarikkojen korruptionvastaiselle maailmanjärjestölle (GOPAC). [1] Hyväksytty Wiesbadenissa (Saksa) 28. kesäkuuta 2007. [2] EUVL C 249, 7.10.2005. [3] EUVL C 103 E, 29.4.2004, s. 550. [4] Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä. [5] EUVL C 136, 9.6.2006, s. 17. --------------------------------------------------