PÖYTÄKIRJA N:o 3

käsitteen ”peräisin olevat tuotteet” (alkuperätuotteet) määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä

Sisällysluettelo

Yhteiset julistukset

Yhteinen julistus Andorran ruhtinaskunnasta

Yhteinen julistus San Marinon tasavallasta

I OSASTO

YLEISET MÄÄRÄYKSET

1 artikla

Määritelmät

Tätä pöytäkirjaa sovellettaessa tarkoitetaan:

”vapaasti tehtaalla -hinnalla” sille yhteisössä tai Länsirannalla ja Gazan alueella olevalle valmistajalle, jonka yrityksessä viimeinen valmistus tai käsittely on suoritettu, tuotteesta maksettua vapaasti tehtaalla -hintaa, johon sisältyy kaikkien valmistuksessa käytettyjen ainesten arvo ja josta on vähennetty sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa valmista tuotetta vietäessä,

II OSASTO

KÄSITTEEN ”ALKUPERÄTUOTTEET” MÄÄRITTELY

2 artikla

Yleiset vaatimukset

1. Sopimusta sovellettaessa seuraavia tuotteita pidetään yhteisöstä peräisin olevina tuotteina eli yhteisön alkuperätuotteina:

yhteisössä tuotetut tuotteet, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin siellä kokonaan tuotettuja aineksia, jos näille aineksille on suoritettu yhteisössä 6 artiklan mukainen riittävä valmistus tai käsittely;

2. Sopimusta sovellettaessa seuraavia tuotteita pidetään Länsirannalta ja Gazan alueelta peräisin olevina tuotteina eli Länsirannan ja Gazan alueen alkuperätuotteina:

Länsirannalla ja Gazan alueella tuotetut tuotteet, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin siellä kokonaan tuotettuja aineksia, jos näille aineksille on suoritettu Länsirannalla ja Gazan alueella 6 artiklan mukainen riittävä valmistus tai käsittely.

3. Edellä olevan 1 kohdan c alakohdan määräyksiä sovelletaan vain, jos toisaalta Länsirannan ja Gazan alueen ja toisaalta ETA:n EFTA-valtioiden (Islanti, Liechtenstein ja Norja) välillä sovelletaan vapaakauppasopimusta.

3 artikla

Kumulaatio yhteisössä

1. Tuotteita pidetään yhteisön alkuperätuotteina, jos ne on tuotettu siellä käyttäen Sveitsin (Liechtenstein mukaan luettuna) (1), Islannin, Norjan, Turkin tai yhteisön alkuperäaineksia, edellyttäen että kyseisiä aineksia on yhteisössä valmistettu tai käsitelty 7 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enemmän, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 1 kohdan määräysten soveltamista. Näiden ainesten ei tarvitse olla riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä.

2. Tuotteita pidetään yhteisön alkuperätuotteina, jos ne on tuotettu siellä käyttäen Färsaarten tai minkä tahansa 27 ja 28 päivänä marraskuuta 1995 pidetyssä Euro–Välimeri-konferenssissa annettuun Barcelonan julistukseen perustuvaan Euro–Välimeri-kumppanuuteen osallistuvan maan alkuperäaineksia Turkkia lukuun ottamatta, edellyttäen että kyseisiä aineksia on yhteisössä valmistettu tai käsitelty 7 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enemmän, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 1 kohdan määräysten soveltamista. Näiden ainesten ei tarvitse olla riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä.

3. Jos valmistusta tai käsittelyä ei ole yhteisössä suoritettu 7 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enempää, valmista tuotetta pidetään yhteisön alkuperätuotteena ainoastaan, jos siellä syntynyt arvonlisäys on suurempi kuin käytettyjen jonkin muun 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun maan alkuperäainesten arvo. Jos näin ei ole, valmista tuotetta pidetään sen maan alkuperätuotteena, jonka yhteisössä suoritetussa valmistuksessa käytettyjen alkuperäainesten arvo on korkein.

4. Edellä 1 ja 2 kohdassa mainittujen maiden alkuperätuotteet, joille ei suoriteta mitään valmistusta tai käsittelyä yhteisössä, säilyttävät alkuperänsä, jos ne viedään johonkin näistä maista.

5. Tässä artiklassa määrättyä kumulaatiota sovelletaan ainoastaan seuraavin edellytyksin:

Tässä artiklassa määrättyä kumulaatiota sovelletaan Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa julkaistussa ilmoituksessa ilmoitetusta päivämäärästä.

Yhteisö toimittaa Länsirannalle ja Gazan alueelle Euroopan yhteisöjen komission välityksellä 1 ja 2 kohdassa mainittujen muiden maiden kanssa sovellettavia sopimuksia ja niiden voimaantuloa sekä niiden vastaavia alkuperäsääntöjä koskevat yksityiskohtaiset tiedot.

4 artikla

Kumulaatio Länsirannalla ja Gazan alueella

1. Tuotteita pidetään Länsirannan ja Gazan alueen alkuperätuotteina, jos ne on tuotettu siellä käyttäen Sveitsin (Liechtenstein mukaan luettuna) (2), Islannin, Norjan, Turkin tai yhteisön alkuperäaineksia, edellyttäen että kyseisiä aineksia on Länsirannalla ja Gazan alueella valmistettu tai käsitelty 7 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enemmän, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamista. Näiden ainesten ei tarvitse olla riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä.

2. Tuotteita pidetään Länsirannan ja Gazan alueen alkuperätuotteina, jos ne on tuotettu siellä käyttäen Färsaarten tai minkä tahansa 27 ja 28 päivänä marraskuuta 1995 pidetyssä Euro–Välimeri-konferenssissa annettuun Barcelonan julistukseen perustuvaan Euro–Välimeri-kumppanuuteen osallistuvan maan alkuperäaineksia Turkkia lukuun ottamatta, edellyttäen että kyseisiä aineksia on Länsirannalla ja Gazan alueella valmistettu tai käsitelty 7 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enemmän, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamista. Näiden ainesten ei tarvitse olla riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä.

3. Jos valmistusta tai käsittelyä ei ole Länsirannalla ja Gazan alueella suoritettu 7 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä enempää, valmista tuotetta pidetään Länsirannan ja Gazan alueen alkuperätuotteena ainoastaan, jos siellä syntynyt arvonlisäys on suurempi kuin käytettyjen jonkin muun 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun maan alkuperäainesten arvo. Jos näin ei ole, valmista tuotetta pidetään sen maan alkuperätuotteena, jonka Länsirannalla ja Gazan alueella suoritetussa valmistuksessa käytettyjen alkuperäainesten arvo on korkein.

4. Edellä 1 ja 2 kohdassa mainittujen maiden alkuperätuotteet, joille ei suoriteta mitään valmistusta tai käsittelyä Länsirannalla ja Gazan alueella, säilyttävät alkuperänsä, jos ne viedään johonkin näistä maista.

5. Tässä artiklassa määrättyä kumulaatiota sovelletaan ainoastaan seuraavin edellytyksin:

Tässä artiklassa määrättyä kumulaatiota sovelletaan Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa julkaistussa ilmoituksessa ilmoitetusta päivämäärästä.

Länsiranta ja Gazan alue toimittaa yhteisölle Euroopan yhteisöjen komission välityksellä 1 ja 2 kohdassa mainittujen muiden maiden kanssa sovellettavia sopimuksia ja niiden voimaantuloa sekä niiden vastaavia alkuperäsääntöjä koskevat yksityiskohtaiset tiedot.

5 artikla

Kokonaan tuotetut tuotteet

1. Seuraavia tuotteita pidetään yhteisössä tai Länsirannalla ja Gazan alueella kokonaan tuotettuina:

2. Edellä 1 kohdan f ja g alakohdassa käytettyjä ilmaisuja ”yhteisön tai Länsirannan ja Gazan alueen alukset” ja ”niiden tehdasalukset” sovelletaan ainoastaan aluksiin ja tehdasaluksiin:

6 artikla

Riittävästi valmistetut tai käsitellyt tuotteet

1. Sovellettaessa 2 artiklan määräyksiä pidetään tuotteita, jotka eivät ole kokonaan tuotettuja, riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä, jos liitteessä II olevassa luettelossa määrätyt edellytykset täyttyvät.

Näissä edellytyksissä ilmoitetaan kaikkien sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden osalta valmistus tai käsittely, joka on suoritettava valmistuksessa käytetyille ei-alkuperäaineksille, ja niitä sovelletaan ainoastaan tällaisiin aineksiin. Siten jos tuotetta, joka on saanut alkuperäaseman, koska se täyttää luettelossa määrätyt edellytykset, käytetään toisen tuotteen valmistuksessa, siihen ei sovelleta sitä tuotetta koskevia edellytyksiä, jonka valmistuksessa sitä käytetään, eikä sen valmistuksessa mahdollisesti käytettyjä ei-alkuperäaineksia oteta huomioon.

2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, ei-alkuperäaineksia, joita liitteessä II olevassa luettelossa määrättyjen edellytysten mukaan ei saa käyttää tuotteen valmistuksessa, saa kuitenkin käyttää, jos:

Tätä kohtaa ei sovelleta harmonoidun järjestelmän 50–63 ryhmän tuotteisiin.

3. Edellä olevan 1 ja 2 kohdan määräyksiä sovelletaan, jollei 7 artiklassa toisin määrätä.

7 artikla

Riittämättömät valmistus- tai käsittelytoimet

1. Seuraavia valmistus- tai käsittelytoimia pidetään riittämättöminä antamaan alkuperäasema riippumatta siitä, täyttyvätkö 6 artiklan vaatimukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista:

2. Kaikki tietylle tuotteelle joko yhteisössä tai Länsirannalla ja Gazan alueella suoritetut toimenpiteet on otettava kokonaisuutena huomioon määritettäessä, pidetäänkö tälle tuotteelle suoritettua valmistusta tai käsittelyä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla riittämättömänä.

8 artikla

Kelpuuttamisen yksikkö

1. Kelpuuttamisen yksikkö tämän pöytäkirjan määräyksiä sovellettaessa on se tuote, jota pidetään perusyksikkönä määritettäessä nimike harmonoidun järjestelmän nimikkeistön mukaan.

Tästä seuraa, että:

2. Jos harmonoidun järjestelmän 5 yleisen tulkintasäännön mukaan pakkausta pidetään tuotteeseen kuuluvana luokiteltaessa, sitä on pidettävä tuotteeseen kuuluvana myös alkuperää määritettäessä.

9 artikla

Tarvikkeet, varaosat ja työkalut

Tarvikkeiden, varaosien ja työkalujen, jotka toimitetaan yhdessä laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa, jotka kuuluvat tavanomaisena varustuksena tähän laitteistoon, koneeseen, laitteeseen tai ajoneuvoon ja jotka sisältyvät sen hintaan taikka joita ei laskuteta erikseen, katsotaan muodostavan kyseisen laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa yhden kokonaisuuden.

10 artikla

Sarjat

Harmonoidun järjestelmän 3 yleisen tulkintasäännön mukaisia sarjoja pidetään alkuperätuotteina, jos kaikki sarjaan kuuluvat tuotteet ovat alkuperätuotteita. Jos sarja koostuu sekä alkuperätuotteista että ei-alkuperätuotteista, sitä on kuitenkin kokonaisuutena pidettävä alkuperätuotteena, jos ei-alkuperätuotteiden arvo on enintään 15 prosenttia sarjan vapaasti tehtaalla -hinnasta.

11 artikla

Neutraalit tekijät

Määritettäessä, onko tuote alkuperätuote, ei ole tarpeen todeta seuraavien tuotteen valmistuksessa käytettyjen tuotteiden alkuperää:

III OSASTO

ALUEESEEN LIITTYVÄT VAATIMUKSET

12 artikla

Alueperiaate

1. Edellä II osastossa alkuperäaseman saamiselle määrättyjen edellytysten on täytyttävä keskeytyksettä yhteisössä tai Länsirannalla ja Gazan alueella, jollei 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, 3 ja 4 artiklassa ja tämän artiklan 3 kohdassa toisin määrätä.

2. Jos yhteisöstä tai Länsirannalta ja Gazan alueelta johonkin muuhun maahan viedyt alkuperätuotteet palautetaan, niitä on, jollei 3 ja 4 artiklassa toisin määrätä, pidettävä ei-alkuperätuotteina, jollei tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla voida osoittaa, että:

3. Yhteisön tai Länsirannan ja Gazan alueen ulkopuolella suoritettu valmistus tai käsittely yhteisöstä tai Länsirannalta ja Gazan alueelta viedyille ja niihin jälleentuoduille aineksille ei vaikuta alkuperäaseman saamiseen II osastossa määrätyillä edellytyksillä, jos:

4. Sovellettaessa 3 kohdan määräyksiä II osastossa määrättyjä edellytyksiä alkuperäaseman saamiselle ei sovelleta yhteisön tai Länsirannan ja Gazan alueen ulkopuolella suoritettuun valmistukseen tai käsittelyyn. Kuitenkin silloin, kun valmiin tuotteen alkuperäaseman määrittämiseksi sovelletaan liitteessä II olevan luettelon mukaista sääntöä, joka määrää kaikkien käytettyjen ei-alkuperäainesten enimmäisarvon, asianomaisen osapuolen alueella käytettyjen ei-alkuperäainesten yhteisarvo ja tämän artiklan määräysten mukaisesti yhteisön tai Länsirannan ja Gazan alueen ulkopuolella yhteensä saavutettu arvonlisäys yhteen laskettuina eivät saa ylittää mainittua prosenttimäärää.

5. Sovellettaessa 3 ja 4 kohdan määräyksiä ”yhteensä saavutettu arvonlisäys” tarkoittaa kaikkia yhteisön tai Länsirannan ja Gazan alueen ulkopuolella syntyneitä kustannuksia, mukaan lukien siellä käytettyjen ainesten arvo.

6. Edellä olevan 3 ja 4 kohdan määräyksiä ei sovelleta tuotteisiin, jotka eivät täytä liitteessä II olevassa luettelossa mainittuja edellytyksiä ja joita voidaan pitää riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä vain soveltamalla 6 artiklan 2 kohdassa määrättyä yleistä poikkeusta.

7. Edellä olevan 3 ja 4 kohdan määräyksiä ei sovelleta tuotteisiin, jotka kuuluvat harmonoidun järjestelmän 50–63 ryhmään.

8. Tämän artiklan mukainen valmistus tai käsittely yhteisön tai Länsirannan ja Gazan alueen ulkopuolella tapahtuu ulkoisena jalostusmenettelynä tai sen kaltaisessa järjestelmässä.

13 artikla

Suora kuljetus

1. Sopimuksen mukaista etuuskohtelua sovelletaan ainoastaan tämän pöytäkirjan vaatimukset täyttäviin tuotteisiin, joiden kuljetus tapahtuu suoraan yhteisön ja Länsirannan ja Gazan alueen välillä tai sellaisten 3 ja 4 artiklassa tarkoitettujen muiden maiden alueiden kautta, joihin voidaan soveltaa kumulaatiota. Yhden lähetyksen muodostavat tuotteet voidaan kuitenkin kuljettaa muiden alueiden kautta, tarvittaessa uudelleenlastaten tai väliaikaisesti varastoiden näillä alueilla, jos tuotteet pysyvät kauttakuljetus- tai varastointimaan tulliviranomaisten valvonnassa ja niille ei suoriteta muita toimenpiteitä kuin purkaminen tai uudelleenlastaus tai niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavat toimenpiteet.

Alkuperätuotteet voidaan kuljettaa putkijohdoissa muiden kuin yhteisön tai Länsirannan ja Gazan alueen alueiden kautta.

2. Edellä 1 kohdassa määrättyjen edellytysten täyttyminen osoitetaan tuojamaan tulliviranomaisille esittämällä:

14 artikla

Näyttelyt

1. Alkuperätuotteille, jotka on lähetetty muussa kuin sellaisessa 3 ja 4 artiklassa tarkoitetussa maassa, johon voidaan soveltaa kumulaatiota, pidettävään näyttelyyn ja jotka myydään näyttelyn jälkeen yhteisöön tai Länsirannalle ja Gazan alueelle tuotaviksi, myönnetään tuonnissa sopimuksen määräysten mukaiset etuudet, jos tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että:

2. Alkuperäselvitys on annettava tai laadittava V osaston määräysten mukaisesti ja esitettävä tavanomaisella tavalla tuojamaan tulliviranomaisille. Siinä on ilmoitettava näyttelyn nimi ja osoite. Tarvittaessa voidaan vaatia kirjallinen lisäselvitys olosuhteista, joissa tuotteita on pidetty näytteillä.

3. Edellä olevan 1 kohdan määräyksiä sovelletaan kaikkiin kaupan, teollisuuden, maatalouden ja käsiteollisuuden näyttelyihin, messuihin tai niiden kaltaisiin julkisiin esittelytilaisuuksiin, joita ei ole järjestetty yksityisiin tarkoituksiin kaupoissa tai liiketiloissa ulkomaisten tuotteiden myymiseksi ja joiden aikana tuotteet pysyvät tullivalvonnassa.

IV OSASTO

TULLINPALAUTUS TAI TULLEISTA VAPAUTTAMINEN

15 artikla

Tullinpalautuksen tai tulleista vapauttamisen kieltäminen

Harmonoidun järjestelmän 3 ryhmään ja nimikkeisiin 1604 ja 1605 kuuluville tuotteille, jotka ovat 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisia yhteisön alkuperätuotteita ja joille on annettu tai laadittu alkuperäselvitys V osaston määräysten mukaisesti, ei myönnetä yhteisössä tullinpalautusta tai vapautusta tulleista missään muodossa.

Ei-alkuperäaineksille, joita on käytetty sellaisten tuotteiden valmistuksessa, jotka ovat yhteisön, Länsirannan ja Gazan alueen tai jonkin muun 3 ja 4 artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteita ja joille on annettu tai laadittu alkuperäselvitys V osaston määräysten mukaisesti, ei myönnetä yhteisössä tai Länsirannalla ja Gazan alueella tullinpalautusta tai vapautusta tulleista missään muodossa.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua kieltoa sovelletaan kaikkiin tullien tai vaikutukseltaan niitä vastaavien maksujen osittaista tai täydellistä palauttamista tai peruuttamista tai niistä vapauttamista koskeviin järjestelyihin, joita yhteisö tai Länsiranta ja Gazan alue soveltaa valmistuksessa käytettyihin aineksiin ja edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin, kun tällaista palauttamista, peruuttamista tai vapauttamista nimenomaisesti tai tosiasiallisesti sovelletaan siinä tapauksessa, että näistä aineksista valmistetut tuotteet viedään maasta, mutta ei siinä tapauksessa, että ne on tarkoitettu kotimaiseen käyttöön siellä.

3. Alkuperäselvityksessä tarkoitettujen tuotteiden viejän on oltava valmis milloin tahansa tulliviranomaisten pyynnöstä esittämään kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan, että tuotteiden valmistuksessa käytetyistä ei-alkuperäaineksista ei ole saatu tullinpalautusta ja että kaikki tällaisiin aineksiin sovellettavat tullit tai vaikutukseltaan niitä vastaavat maksut on tosiasiallisesti maksettu.

4. Edellä olevan 1–3 kohdan määräyksiä sovelletaan ei-alkuperätuotteiden osalta myös 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin pakkauksiin, 9 artiklassa tarkoitettuihin tarvikkeisiin, varaosiin ja työkaluihin ja 10 artiklassa tarkoitettuihin sarjaan kuuluviin tuotteisiin.

5. Edellä olevan 1–4 kohdan määräykset koskevat ainoastaan aineksia, jollaisiin tätä sopimusta sovelletaan. Näissä määräyksissä ei liioin estetä soveltamasta maataloustuotteisiin viennin yhteydessä sopimuksen määräysten mukaista vientitukijärjestelmää.

6. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua kieltoa ei sovelleta, jos tuotteita pidetään yhteisön tai Länsirannan ja Gazan alueen alkuperätuotteina soveltamatta kumulaatiota jonkin 3 ja 4 artiklassa tarkoitetun muun maan alkuperäaineksiin.

7. Sen estämättä, mitä edellä 1 kohdassa määrätään, Länsiranta ja Gazan alue voi, harmonoidun järjestelmän 1–24 ryhmän tuotteita lukuun ottamatta, soveltaa sellaisia tullien tai vaikutukseltaan niitä vastaavien maksujen palauttamista tai niistä vapauttamista koskevia järjestelyjä, joita sovelletaan alkuperätuotteiden valmistuksessa käytettyihin ei-alkuperäaineksiin, seuraavien määräysten mukaisesti:

Tämän kohdan määräyksiä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2009 ja niitä voidaan tarkistaa yhteisellä sopimuksella.

V OSASTO

ALKUPERÄSELVITYS

16 artikla

Yleiset vaatimukset

1. Yhteisön alkuperätuotteet saavat Länsirannalle ja Gazan alueelle tuotaessa ja Länsirannan ja Gazan alueen alkuperätuotteet saavat yhteisöön tuotaessa sopimuksen määräysten mukaiset etuudet, jos niistä esitetään jokin seuraavista alkuperäselvityksistä:

2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, tämän pöytäkirjan mukaiset alkuperätuotteet saavat 27 artiklassa mainituissa tapauksissa sopimuksen mukaiset etuudet ilman, että on tarpeen esittää mitään 1 kohdassa tarkoitetuista alkuperäselvityksistä.

17 artikla

EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen antamismenettely

1. Viejämaan tulliviranomaiset antavat EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen viejän tai tämän valtuuttaman edustajan viejän vastuulla tekemästä kirjallisesta hakemuksesta.

2. Tätä varten viejä tai tämän valtuuttama edustaja täyttää sekä EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen että hakemuslomakkeen, joiden mallit esitetään liitteissä III a ja b. Nämä lomakkeet täytetään jollakin niistä kielistä, joilla sopimus on tehty, ja viejämaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Jos lomakkeet täytetään käsin, ne on täytettävä musteella painokirjaimin. Tuotteiden kuvaus on merkittävä sille varattuun kohtaan jättämättä väliin tyhjiä rivejä. Jos kohtaa ei täytetä kokonaan, kuvauksen viimeisen rivin alle on vedettävä vaakasuora viiva ja täyttämätön tila on suljettava viivalla.

3. EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistusta hakevan viejän on oltava valmis milloin tahansa sen viejämaan tulliviranomaisten pyynnöstä, jossa EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistus annetaan, esittämään kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan tuotteiden alkuperäasema sekä tämän pöytäkirjan muiden vaatimusten täyttyminen.

4. Yhteisön jäsenvaltion tai Länsirannan ja Gazan alueen tulliviranomaiset antavat EUR.1-tavaratodistuksen seuraavissa tapauksissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 kohdan soveltamista:

5. Yhteisön jäsenvaltion tai Länsirannan ja Gazan alueen tulliviranomaiset antavat EUR–MED-tavaratodistuksen, jos kyseisiä tuotteita voidaan pitää yhteisön, Länsirannan ja Gazan alueen tai jonkin muun sellaisen 3 ja 4 artiklassa tarkoitetun maan, johon voidaan soveltaa kumulaatiota, alkuperätuotteina ja jos ne täyttävät tämän pöytäkirjan vaatimukset ja

6. EUR–MED-tavaratodistuksen 7 kohdassa on oltava jompikumpi seuraavista englanninkielisistä ilmaisuista:

7. EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen antavien tulliviranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tuotteiden alkuperäaseman ja tämän pöytäkirjan muiden vaatimusten täyttymisen tarkastamiseksi. Tätä tarkoitusta varten ne voivat vaatia mitä tahansa todistusaineistoa ja tarkastaa viejän tilejä tai tehdä muita tarpeellisina pitämiään tarkastuksia. Niiden on valvottava myös, että 2 kohdassa tarkoitetut lomakkeet täytetään asianmukaisesti. Ne tarkastavat erityisesti, että tuotekuvaukselle varattu kohta on täytetty siten, että siihen on mahdotonta tehdä vilpillisiä lisäyksiä.

8. EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen antopäivä merkitään tavaratodistuksen 11 kohtaan.

9. Tulliviranomaiset antavat EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen, ja se annetaan viejän käyttöön heti, kun vienti on tosiasiallisesti tapahtunut tai varmistunut.

18 artikla

Jälkikäteen annetut EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistukset

1. Sen estämättä, mitä 17 artiklan 9 kohdassa määrätään, EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistus voidaan poikkeuksellisesti antaa siihen merkittyjen tuotteiden viennin jälkeen, jos:

2. Sen estämättä mitä 17 artiklan 9 kohdassa määrätään, EUR–MED-tavaratodistus voidaan antaa sellaisten siihen merkittyjen tuotteiden viennin jälkeen, joille on annettu EUR.1-tavaratodistus vientihetkellä, jos tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että 17 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät.

3. Sovellettaessa 1 ja 2 kohtaa viejän on ilmoitettava hakemuksessaan EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistukseen merkittyjen tuotteiden vientipaikka ja -päivä sekä perusteet pyynnölleen.

4. Tulliviranomaiset voivat antaa EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen jälkikäteen vasta todettuaan viejän hakemuksessa annettujen tietojen olevan vastaavien asiakirjojen mukaisia.

5. Jälkikäteen annettuihin EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksiin on tehtävä seuraava englanninkielinen merkintä:

”ISSUED RETROSPECTIVELY”.

EUR–MED-tavaratodistuksiin, jotka annetaan jälkikäteen 2 kohtaa soveltaen, on tehtävä seuraava englanninkielinen merkintä:

”ISSUED RETROSPECTIVELY (Original EUR.1 no …)” [antopäivämäärä ja -paikka].

6. Edellä 5 kohdassa tarkoitettu merkintä tehdään EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen 7 kohtaan.

19 artikla

EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen kaksoiskappaleen antaminen

1. Jos EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistus varastetaan tai se katoaa tai tuhoutuu, viejä voi pyytää todistuksen antaneilta tulliviranomaisilta kaksoiskappaleen, joka laaditaan niiden hallussa olevien vientiasiakirjojen perusteella.

2. Näin annettuun kaksoiskappaleeseen on tehtävä seuraava englanninkielinen merkintä:

”DUPLICATE”.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu merkintä tehdään EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen kaksoiskappaleen 7 kohtaan.

4. Kaksoiskappale, johon on merkittävä alkuperäisen EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen antopäivämäärä, on voimassa kyseisestä päivästä alkaen.

20 artikla

EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen antaminen aikaisemmin annetun tai laaditun alkuperäselvityksen perusteella

Kun alkuperätuotteet asetetaan yhteisössä tai Länsirannalla ja Gazan alueella tullitoimipaikan valvontaan, alkuperäinen alkuperäselvitys voidaan korvata yhdellä tai useammalla EUR.1-tai EUR–MED-tavaratodistuksella kaikkien näiden tuotteiden tai niistä osan lähettämiseksi muualle yhteisöön tai Länsirannalle ja Gazan alueelle. Korvaavan EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen tai -tavaratodistukset antaa se tullitoimipaikka, jonka valvontaan tuotteet asetetaan.

21 artikla

Kirjanpidollinen erottelu

1. Jos samanlaisten tai keskenään korvattavissa olevien alkuperä- ja ei-alkuperäainesten erillisvarastointi aiheuttaa huomattavia kustannuksia tai merkittäviä vaikeuksia, tulliviranomaiset voivat asianomaisten kirjallisesta pyynnöstä antaa luvan käyttää niin kutsuttua ”kirjanpidollisen erottelun” menetelmää, jäljempänä ”menetelmä”, kyseisten varastojen hallinnoimiseksi.

2. Menetelmää käytettäessä on pystyttävä varmistamaan, että tiettynä viiteajanjaksona tuotettujen tuotteiden, joita voidaan pitää ”alkuperätuotteina”, lukumäärä on sama kuin jos varastot olisivat olleet fyysisesti erillään.

3. Tulliviranomaiset voivat myöntää 1 kohdassa tarkoitetun luvan asianmukaisina pitämillään edellytyksillä.

4. Menetelmää on toteutettava ja sovellettava, ja tämä soveltaminen on toteutettava siinä maassa sovellettavien yleisesti hyväksyttyjen kirjanpitoperiaatteiden mukaisesti, jossa tuote valmistetaan.

5. Menetelmän käyttöön luvan saanut voi tapauksen mukaan antaa tai hakea alkuperäselvityksiä tuotemäärälle, jonka voidaan katsoa muodostuvan alkuperätuotteista. Luvan saaneen on tulliviranomaisten pyynnöstä annettava selvitys siitä, kuinka määriä on hallinnoitu.

6. Tulliviranomaiset valvovat luvan käyttöä ja voivat milloin tahansa peruuttaa sen, jos luvan saanut käyttää sitä sääntöjenvastaisesti tai ei täytä jotain muuta tässä pöytäkirjassa vahvistettua edellytystä.

22 artikla

Kauppalaskuilmoituksen tai EUR–MED-kauppalaskuilmoituksen laatimisedellytykset

1. Edellä 16 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun kauppalaskuilmoituksen tai EUR–MED-kauppalaskuilmoituksen voi laatia:

2. Kauppalaskuilmoitus voidaan laatia seuraavissa tapauksissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista:

3. EUR–MED-kauppalaskuilmoitus voidaan laatia, jos kyseisiä tuotteita voidaan pitää yhteisön, Länsirannan ja Gazan alueen tai jonkin muun sellaisen 3 ja 4 artiklassa tarkoitetun maan, johon voidaan soveltaa kumulaatiota, alkuperätuotteina ja jos ne täyttävät tämän pöytäkirjan vaatimukset ja

4. EUR–MED-kauppalaskuilmoituksessa on oltava jompikumpi seuraavista englanninkielisistä ilmaisuista:

5. Viejän, joka laatii kauppalaskuilmoituksen tai EUR–MED-kauppalaskuilmoituksen, on oltava valmis milloin tahansa viejämaan tulliviranomaisten pyynnöstä esittämään kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan tuotteiden alkuperäasema ja tämän pöytäkirjan muiden vaatimusten täyttyminen.

6. Viejä laatii kauppalaskuilmoituksen tai EUR–MED-kauppalaskuilmoituksen kirjoittamalla koneella, leimaamalla tai painamalla kauppalaskuun, lähetysluetteloon tai muuhun kaupalliseen asiakirjaan liitteissä IV a ja b olevan tekstin mukaisen ilmoituksen käyttäen yhtä näissä liitteissä annetuista erikielisistä toisinnoista ja viejämaan sisäisen lainsäädännön mukaisesti. Jos ilmoitus kirjoitetaan käsin, se on kirjoitettava musteella painokirjaimin.

7. Kauppalaskuilmoituksessa ja EUR–MED-kauppalaskuilmoituksessa on oltava viejän käsin kirjoittama alkuperäinen allekirjoitus. Jäljempänä 23 artiklassa tarkoitettua valtuutettua viejää ei kuitenkaan vaadita allekirjoittamaan tällaisia ilmoituksia, jos hän antaa viejämaan tulliviranomaisille kirjallisen sitoumuksen, että hän ottaa jokaisesta kauppalaskuilmoituksesta, josta hänet voidaan tunnistaa, täyden vastuun, niin kuin hän olisi käsin allekirjoittanut sen.

8. Viejä voi laatia kauppalaskuilmoituksen tai EUR–MED-kauppalaskuilmoituksen, kun siinä tarkoitetut tuotteet viedään maasta tai viennin jälkeen, jos se esitetään tuojamaassa viimeistään kahden vuoden kuluttua siitä, kun siinä tarkoitetut tuotteet on tuotu maahan.

23 artikla

Valtuutettu viejä

1. Viejämaan tulliviranomaiset voivat antaa sellaiselle viejälle, jäljempänä ”valtuutettu viejä”, joka harjoittaa sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden usein tapahtuvaa vientiä, luvan laatia kauppalaskuilmoituksia tai EUR–MED-kauppalaskuilmoituksia tuotteiden arvosta riippumatta. Tällaista lupaa hakevan viejän on annettava kaikki tulliviranomaisten tarpeellisina pitämät takeet tuotteiden alkuperäaseman ja muiden tässä pöytäkirjassa asetettujen vaatimusten täyttymisen tarkastamiseksi.

2. Tulliviranomaiset voivat asettaa valtuutetun viejän aseman myöntämiselle kaikki tarpeellisina pitämänsä edellytykset.

3. Tulliviranomaiset antavat valtuutetulle viejälle tullin lupanumeron, joka merkitään kauppalaskuilmoitukseen tai EUR–MED-kauppalaskuilmoitukseen.

4. Tulliviranomaiset valvovat valtuutetun viejän luvankäyttöä.

5. Tulliviranomaiset voivat milloin tahansa peruuttaa luvan. Niiden on tehtävä näin silloin, kun valtuutettu viejä ei enää anna 1 kohdassa tarkoitettuja takeita, ei enää täytä 2 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä tai muutoin käyttää lupaa väärin.

24 artikla

Alkuperäselvityksen voimassaolo

1. Alkuperäselvitys on voimassa neljä kuukautta siitä päivästä, jona se on annettu viejämaassa, ja se on esitettävä mainitun ajan kuluessa tuojamaan tulliviranomaisille.

2. Alkuperäselvitykset, jotka esitetään tuojamaan tulliviranomaisille 1 kohdassa mainitun esittämismääräajan päätyttyä, voidaan hyväksyä etuuskohtelun soveltamista varten, jos nämä asiakirjat ovat jääneet esittämättä ennen määräajan päättymistä poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi.

3. Muissa myöhästymistapauksissa tuojamaan tulliviranomaiset voivat hyväksyä alkuperäselvitykset, jos tuotteet on esitetty niille ennen mainitun määräajan päättymistä.

25 artikla

Alkuperäselvityksen esittäminen

Alkuperäselvitys on esitettävä tuojamaan tulliviranomaisille kyseisessä maassa sovellettavien menettelyjen mukaisesti. Mainitut viranomaiset voivat vaatia alkuperäselvityksen käännöksen ja ne voivat lisäksi vaatia, että tuontitavarailmoitusta täydennetään tuojan vakuutuksella siitä, että tuotteet täyttävät sopimuksen soveltamiseksi vaadittavat edellytykset.

26 artikla

Tuonti osalähetyksinä

Jos tuojan pyynnöstä harmonoidun järjestelmän XVI ja XVII jaksoon tai nimikkeisiin 7308 ja 9406 kuuluva harmonoidun järjestelmän yleisessä tulkintasäännössä 2 a tarkoitettu osiin purettu tai kokoamaton tuote tuodaan maahan osalähetyksinä tuojavaltion tulliviranomaisten määräämin edellytyksin, tulliviranomaisille esitetään tällaisesta tuotteesta yksi alkuperäselvitys ensimmäistä osalähetystä tuotaessa.

27 artikla

Poikkeukset alkuperäselvityksen esittämisestä

1. Yksityishenkilöiden yksityishenkilöille pikkulähetyksinä lähettämät tuotteet ja matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvät tuotteet voidaan tuoda maahan alkuperätuotteina ilman, että alkuperäselvityksen esittämistä vaaditaan, jos kyseessä ei ole kaupallinen tuonti ja tuotteiden on ilmoitettu täyttävän tässä pöytäkirjassa määrätyt vaatimukset ja kun ei ole syytä epäillä annetun ilmoituksen todenmukaisuutta. Jos tuotteet lähetetään postitse, tämä ilmoitus voidaan tehdä tulliluetteloon CN22/CN23 tai tähän asiakirjaan liitettävälle erilliselle paperille.

2. Tuontia, joka on satunnaista ja muodostuu ainoastaan vastaanottajien tai matkustajien tai heidän perheidensä henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetuista tuotteista, ei pidetä kaupallisena, jos näiden tuotteiden luonne tai määrä ei viittaa mihinkään kaupalliseen tarkoitukseen.

3. Näiden tuotteiden yhteisarvo ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin 500 euroa pikkulähetysten osalta eikä suurempi kuin 1 200 euroa matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvien tuotteiden osalta.

28 artikla

Todistusasiakirjat

Edellä 17 artiklan 3 kohdassa ja 22 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut asiakirjat, joita käytetään todisteena siitä, että EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksessa taikka kauppalaskuilmoituksessa tai EUR–MED-kauppalaskuilmoituksessa tarkoitettuja tuotteita voidaan pitää yhteisön, Länsirannan ja Gazan alueen tai jonkin muun 3 ja 4 artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteina ja että ne täyttävät tämän pöytäkirjan muut vaatimukset, voivat olla muun muassa seuraavia:

29 artikla

Alkuperäselvitysten ja todistusasiakirjojen säilyttäminen

1. Viejän, joka hakee EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistusta, on säilytettävä 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat vähintään kolme vuotta.

2. Viejän, joka laatii kauppalaskuilmoituksen tai EUR–MED-kauppalaskuilmoituksen, on säilytettävä tämän kauppalaskuilmoituksen jäljennös ja 22 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut asiakirjat vähintään kolme vuotta.

3. Viejämaan tulliviranomaisten, jotka antavat EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen, on säilytettävä 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hakemuslomake vähintään kolme vuotta.

4. Tuojamaan tulliviranomaisten on säilytettävä niille esitetyt EUR.1- ja EUR–MED-tavaratodistukset sekä kauppalaskuilmoitukset ja EUR–MED-kauppalaskuilmoitukset vähintään kolme vuotta.

30 artikla

Poikkeavuudet ja muotovirheet

1. Pienet poikkeavuudet alkuperäselvityksen merkintöjen ja tuotteiden tuontimuodollisuuksien täyttämiseksi tullitoimipaikassa esitettyjen asiakirjojen merkintöjen välillä eivät sinänsä tee alkuperäselvityksestä mitätöntä, jos asianmukaisesti osoitetaan, että se vastaa tulliviranomaisille esitettyjä tuotteita.

2. Alkuperäselvityksessä olevat selvät muotovirheet kuten lyöntivirheet eivät saa johtaa kyseisen asiakirjan hylkäämiseen, elleivät nämä virheet ole sellaisia, että ne antavat aihetta epäillä asiakirjassa annettujen tietojen oikeellisuutta.

31 artikla

Euroina ilmaistut määrät

1. Tämän pöytäkirjan 22 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 27 artiklan 3 kohdan määräysten soveltamiseksi tapauksissa, joissa tuotteet laskutetaan muuna valuuttana kuin euroina, yhteisön jäsenvaltiot, Länsiranta ja Gazan alue ja muut 3 ja 4 artiklassa mainitut maat vahvistavat euroina ilmaistuja määriä vastaavat määrät vuosittain omana kansallisena valuuttanaan.

2. Lähetykseen sovelletaan 22 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 27 artiklan 3 kohdan määräyksiä sen valuutan perusteella, jona kauppalasku on laadittu, asianomaisen maan vahvistaman määrän mukaisesti.

3. Kansallisena valuuttana käytettävät määrät ovat euroina ilmaistujen määrien vasta-arvot kyseisenä valuuttana euron kunkin vuoden lokakuun ensimmäisen työpäivän kurssin mukaisesti. Määrät ilmoitetaan Euroopan yhteisöjen komissiolle 15 päivään lokakuuta mennessä, ja niitä sovelletaan seuraavan vuoden tammikuun 1 päivästä. Euroopan yhteisöjen komissio ilmoittaa kaikille asianomaisille maille kyseisistä määristä.

4. Maa voi pyöristää ylöspäin tai alaspäin määrää, joka saadaan muunnettaessa euroina ilmaistu määrä sen kansalliseksi valuutaksi. Pyöristyksen tuloksena saatu määrä voi poiketa muuntamisen tuloksena saadusta määrästä enintään viisi prosenttia. Maa voi pitää euroina ilmaistun määrän kansallisena valuuttana ilmaistun vasta-arvon muuttumattomana, jos kyseisen määrän muuntaminen 3 kohdassa määrättynä vuotuisen tarkistuksen ajankohtana ilman mahdollista pyöristystä korottaisi kansallisena valuuttana ilmaistua vasta-arvoa vähemmän kuin 15 prosenttia. Kansallisena valuuttana ilmaistu vasta-arvo voidaan pitää samana, jos kyseinen vasta-arvo alenisi muuntamisen tuloksena.

5. Sekakomitea tarkastelee yhteisön tai Länsirannan ja Gazan alueen pyynnöstä euroina ilmaistuja määriä. Tätä tarkastelua tehdessään sekakomitea harkitsee, onko aiheellista säilyttää näiden arvorajojen reaalivaikutus entisellään. Tätä tarkoitusta varten se voi päättää euroina ilmaistujen määrien muuttamisesta.

VI OSASTO

HALLINNOLLISEN YHTEISTYÖN MENETELMÄT

32 artikla

Keskinäinen avunanto

1. Yhteisön jäsenvaltioiden ja Länsirannan ja Gazan alueen tulliviranomaiset toimittavat toisilleen Euroopan yhteisöjen komission välityksellä tullitoimipaikkojensa EUR.1- ja EUR–MED-tavaratodistusten antamiseen käyttämien leimasinten leimanäytteet ja niiden tulliviranomaisten osoitteet, jotka vastaavat EUR.1- ja EUR–MED-tavaratodistusten sekä kauppalaskuilmoitusten ja EUR–MED-kauppalaskuilmoitusten tarkastamisesta.

2. Sen varmistamiseksi, että tätä pöytäkirjaa sovelletaan oikein, yhteisö ja Länsiranta ja Gazan alue avustavat toisiaan toimivaltaisten tullihallintojen välityksellä tarkastaessaan EUR.1-ja EUR–MED-tavaratodistusten sekä kauppalaskuilmoitusten ja EUR–MED-kauppalaskuilmoitusten aitoutta sekä näissä asiakirjoissa annettujen tietojen oikeellisuutta.

33 artikla

Alkuperäselvitysten tarkastaminen

1. Alkuperäselvitysten jälkitarkastus suoritetaan pistokokein tai aina kun tuojamaan tulliviranomaisilla on perusteltua aihetta epäillä tällaisten asiakirjojen aitoutta, tuotteiden alkuperäasemaa tai muiden tässä pöytäkirjassa määrättyjen vaatimusten täyttymistä.

2. Sovellettaessa 1 kohtaa tuojamaan tulliviranomaiset palauttavat viejämaan tulliviranomaisille EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen ja kauppalaskun, jos se on esitetty, kauppalaskuilmoituksen tai EUR–MED-kauppalaskuilmoituksen tai näiden asiakirjojen jäljennökset ja esittävät tarvittaessa syyt tarkastuspyynnölle. Jälkitarkastuspyynnön tueksi toimitetaan kaikki asiakirjat ja saadut tiedot, joiden perusteella alkuperäselvityksessä olevia tietoja voidaan epäillä virheellisiksi.

3. Tarkastuksen suorittavat viejämaan tulliviranomaiset. Tätä varten niillä on oikeus vaatia todistusaineistoa ja tarkastaa viejän tilejä tai tehdä muita tarpeellisiksi katsomiaan tarkastuksia.

4. Jos tuojamaan tulliviranomaiset päättävät lykätä etuuskohtelun myöntämistä kyseisille tuotteille siihen asti, kun tarkastuksen tulokset on saatu, niiden on luovutettava tuotteet tuojalle, edellyttäen että tarpeellisiksi katsotut varmuustoimenpiteet toteutetaan.

5. Tarkastuksen tulokset ilmoitetaan tarkastusta pyytäneille tulliviranomaisille niin pian kuin mahdollista. Näistä tuloksista on käytävä selvästi ilmi, ovatko asiakirjat aitoja ja voidaanko kyseisiä tuotteita pitää yhteisön, Länsirannan ja Gazan alueen tai jonkin muun 3 ja 4 artiklassa tarkoitetun maan alkuperätuotteina ja täyttävätkö ne tämän pöytäkirjan muut vaatimukset.

6. Jos perustellun epäilyn tapauksessa vastausta ei ole saatu kymmenen kuukauden kuluessa tarkastuspyynnön päivämäärästä tai saadussa vastauksessa ei ole riittävästi tietoja sen ratkaisemiseksi, ovatko kyseiset asiakirjat aitoja tai mikä on tavaroiden tosiasiallinen alkuperä, tarkastusta pyytäneet tulliviranomaiset epäävät etuuskohtelun, paitsi poikkeuksellisissa olosuhteissa.

34 artikla

Riitojen ratkaiseminen

Jos 33 artiklassa määrätyistä tarkastusmenettelyistä syntyy riita, jota tarkastusta pyytävät ja sen suorittamisesta vastuussa olevat tulliviranomaiset eivät pysty keskenään sopimaan, tai jos syntyy kysymys tämän pöytäkirjan tulkinnasta, asia saatetaan sekakomitean ratkaistavaksi.

Tuojan ja tuojamaan tulliviranomaisten väliset riidat ratkaistaan aina kyseisen maan lainsäädännön mukaisesti.

35 artikla

Seuraamukset

Seuraamuksia määrätään jokaiselle, joka laatii tai laadituttaa vääriä tietoja sisältävän asiakirjan saadakseen tuotteille etuuskohtelun.

36 artikla

Vapaa-alueet

1. Yhteisö ja Länsiranta ja Gazan alue toteuttavat kaikki tarpeelliset toimenpiteet taatakseen, että kaupan kohteena olevia tuotteita, joihin liittyy alkuperäselvitys ja joita kuljetuksen aikana pidetään niiden alueella sijaitsevilla vapaa-alueilla, ei vaihdeta toisiin tavaroihin ja että niille ei suoriteta muita toimenpiteitä kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarkoitetut tavanomaiset toimenpiteet.

2. Kun yhteisön tai Länsirannan ja Gazan alueen alkuperätuotteita, joihin liittyy alkuperäselvitys, tuodaan vapaa-alueelle ja niitä valmistetaan tai käsitellään siellä, kyseisten viranomaisten on 1 kohdasta poiketen viejän pyynnöstä annettava uusi EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistus, jos suoritettu valmistus tai käsittely on tämän pöytäkirjan mukaista.

VII OSASTO

CEUTA JA MELILLA

37 artikla

Pöytäkirjan soveltaminen

1. Edellä 2 artiklassa käytettyyn ilmaisuun ”yhteisö” ei sisälly Ceutaa eikä Melillaa.

2. Ceutaan tai Melillaan vietäviin Länsirannan ja Gazan alueen alkuperätuotteisiin sovelletaan samaa tullikohtelua, jota sovelletaan yhteisön tullialueen alkuperätuotteisiin Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan Euroopan yhteisöön liittymisestä tehdyn asiakirjan pöytäkirjan nro 2 mukaisesti. Länsiranta ja Gazan alue soveltaa sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien sellaisten tuotteiden tuontiin, jotka ovat Ceutan ja Melillan alkuperätuotteita, samaa tullikohtelua kuin yhteisöstä tuotaviin yhteisön alkuperätuotteisiin.

3. Ceutan ja Melillan alkuperätuotteita koskevaa 2 kohtaa sovellettaessa tätä pöytäkirjaa sovelletaan soveltuvin osin 38 artiklassa asetettujen erityisedellytysten mukaisesti.

38 artikla

Erityisedellytykset

1. Jos seuraavat tuotteet on kuljetettu suoraan 13 artiklan mukaisesti, pidetään:

2. Ceutaa ja Melillaa pidetään yhtenä alueena.

3. Viejän tai tämän valtuuttaman edustajan on tehtävä merkintä ”Länsiranta ja Gazan alue” sekä ”Ceuta ja Melilla” EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen 2 kohtaan taikka kauppalaskuilmoitukseen tai EUR–MED-kauppalaskuilmoitukseen. Kun kyseessä ovat Ceutan ja Melillan alkuperätuotteet, on lisäksi tehtävä alkuperäasemaa koskeva merkintä EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistuksen 4 kohtaan taikka kauppalaskuilmoitukseen tai EUR–MED-kauppalaskuilmoitukseen.

4. Espanjan tulliviranomaiset vastaavat tämän pöytäkirjan soveltamisesta Ceutassa ja Melillassa.

VIII OSASTO

LOPPUMÄÄRÄYKSET

39 artikla

Pöytäkirjan muuttaminen

Sekakomitea voi päättää tämän pöytäkirjan määräysten muuttamisesta.

40 artikla

Kuljetettavina tai varastossa olevia tavaroita koskevat siirtymämääräykset

Sopimuksen määräyksiä voidaan soveltaa tämän pöytäkirjan määräykset täyttäviin tavaroihin, jotka ovat tämän pöytäkirjan voimaantulopäivänä kuljetettavina taikka yhteisössä tai Länsirannalla ja Gazan alueella väliaikaisesti varastoituina, tullivarastoissa tai vapaa-alueilla, jos neljän kuukauden kuluessa pöytäkirjan voimaantulopäivästä tuojavaltion tulliviranomaisille esitetään EUR.1- tai EUR–MED-tavaratodistus, jonka viejävaltion tulliviranomaiset ovat antaneet jälkikäteen, ja asiakirjat, jotka osoittavat, että tavarat on kuljetettu suoraan 13 artiklan mukaisesti.

(1) Liechtensteinin ruhtinaskunnalla on tulliliitto Sveitsin kanssa, ja se on Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuoli.

(2) Katso alaviite 1.

LIITE I

ALKUHUOMAUTUKSET LIITTEESSÄ II OLEVAAN LUETTELOON

1 huomautus

Luettelossa asetetaan edellytykset, jotka tuotteiden on täytettävä, jotta niitä voitaisiin pitää pöytäkirjan 6 artiklan mukaisesti riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä.

2 huomautus

2.1 Luettelon kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa kuvataan valmis tuote. Ensimmäisessä sarakkeessa on harmonoidussa järjestelmässä käytetty nimikkeen tai ryhmän numero ja toisessa sarakkeessa harmonoidussa järjestelmässä tästä nimikkeestä tai ryhmästä käytetty tavaran kuvaus. Jokaisen kahden ensimmäisen sarakkeen merkinnän osalta on sääntö 3 tai 4 sarakkeessa. Jos ensimmäisen sarakkeen numeron edellä on ”ex”, tämä tarkoittaa, että 3 tai 4 sarakkeen sääntöä sovelletaan ainoastaan 2 sarakkeessa mainittuun nimikkeen osaan.

2.2 Kun 1 sarakkeessa on koottu yhteen useita nimikkeitä tai mainittu ryhmän numero ja 2 sarakkeessa on tämän vuoksi yleisluonteinen tavaran kuvaus, vastaavaa 3 tai 4 sarakkeen sääntöä sovelletaan kaikkiin niihin tuotteisiin, jotka harmonoidussa järjestelmässä luokitellaan kyseisen ryhmän nimikkeisiin tai johonkin nimikkeistä, jotka on koottu 1 sarakkeeseen.

2.3 Kun luettelossa on eri sääntöjä, joita sovelletaan samaan nimikkeeseen kuuluviin eri tuotteisiin, jokaisessa luetelmakohdassa on sen nimikkeen osan tavaran kuvaus, jota viereinen 3 tai 4 sarakkeen sääntö koskee.

2.4 Kun kahden ensimmäisen sarakkeen merkinnälle on sääntö sekä 3 että 4 sarakkeessa, viejä voi valintansa mukaan soveltaa joko 3 tai 4 sarakkeessa olevaa sääntöä. Jos 4 sarakkeessa ei ole alkuperäsääntöä, on sovellettava 3 sarakkeen sääntöä.

3 huomautus

3.1 Pöytäkirjan 6 artiklan määräyksiä alkuperäaseman saaneista, muiden tuotteiden valmistuksessa käytettävistä tuotteista sovelletaan riippumatta siitä, onko tämä asema saatu siinä tehtaassa, jossa nämä tuotteet käytetään vai jossakin muussa sopimuspuolen tehtaassa.

Esimerkki:

Nimikkeeseen 8407 kuuluva moottori, jonka osalta säännössä määrätään, että käytettävien ei-alkuperäainesten arvo saa olla enintään 40 prosenttia vapaasti tehtaalla -hinnasta, on valmistettu nimikkeeseen ex ex 7224 kuuluvasta ”muusta takomalla esimuokatusta seosteräksestä”.

Jos tämä esimuokattu teräs on taottu yhteisössä ei-alkuperätuotetta olevasta valanteesta, se on jo saanut alkuperäaseman luettelossa vahvistetun nimikkeen ex ex 7224 tuotteita koskevan säännön nojalla. Esimuokattua terästä voidaan pitää moottorin arvoa laskettaessa alkuperätuotteena riippumatta siitä, onko esimuokattu teräs tuotettu samassa tehtaassa tai jossakin muussa yhteisön tehtaassa. Valanteen, joka ei ole alkuperätuote, arvoa ei siten oteta huomioon laskettaessa käytettyjen ei-alkuperäainesten arvoa.

3.2 Luettelon säännössä vahvistetaan suoritettavan valmistuksen tai käsittelyn vähimmäismäärä; tästä seuraa, että sen ylittävä valmistus tai käsittely antaa myös alkuperäaseman ja sitä vähempi valmistus tai käsittely taas ei anna alkuperäasemaa. Toisin sanoen, jos säännössä määrätään, että tietyllä valmistusasteella olevia ei-alkuperäaineksia voidaan käyttää, on sitä aiemmalla valmistusasteella olevien tällaisten ainesten käyttö myös sallittua, mutta sen sijaan myöhemmällä valmistusasteella olevien ainesten käyttö ei ole.

3.3 Rajoittamatta 3.2 huomautuksen soveltamista, kun säännössä käytetään ilmaisua ”Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista” voidaan käyttää minkä tahansa nimikkeen aineksia (myös sellaisia, joiden kuvaus ja nimike ovat samat kuin tuotteella) ottaen kuitenkin huomioon sääntöön mahdollisesti sisältyvät erityisrajoitukset.

Ilmaisulla ”Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista, myös muista nimikkeen … aineksista” tai ”Valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista, myös muista samaan nimikkeeseen kuin tuote kuuluvista aineksista” tarkoitetaan kuitenkin, että minkä tahansa nimikkeen aineksia voidaan käyttää paitsi niitä, joiden kuvaus on sama kuin luettelon 2 sarakkeessa oleva tuotteen kuvaus.

3.4 Kun luettelon säännössä määrätään, että tuote voidaan valmistaa useammasta kuin yhdestä aineksesta, tämä tarkoittaa, että yhtä tai useampaa näistä aineksista voidaan käyttää. Säännössä ei vaadita, että niitä kaikkia käytetään.

Esimerkki:

Nimikkeisiin 5208–5212 kuuluviin kankaisiin sovellettavassa säännössä määrätään, että luonnonkuituja voidaan käyttää ja että muun muassa kemiallisia aineita voidaan myös käyttää. Tämä sääntö ei tarkoita, että on käytettävä molempia; on mahdollista käyttää vain toista näistä aineksista tai molempia yhdessä.

3.5 Kun luettelon säännössä määrätään, että tuote on valmistettava tietystä aineksesta, tämä edellytys ei estä käyttämästä muita aineksia, jotka ovat luonteeltaan sellaisia, että ne eivät voi täyttää sääntöä. (Katso myös 6.2 huomautus tekstiilien osalta.)

Esimerkki:

Nimikkeen 1904 elintarvikevalmisteita koskeva sääntö, jossa nimenomaan suljetaan pois viljan ja viljatuotteiden käyttö, ei estä kivennäissuolojen, kemikaalien ja muiden lisäaineiden käyttöä, joita ei valmisteta viljasta.

Tätä ei kuitenkaan sovelleta tuotteisiin, joita, vaikka niitä ei voida valmistaa luettelossa nimenomaisesti mainituista aineksista, voidaan valmistaa luonteeltaan samanlaisesta, aiemmalla valmistusasteella olevasta aineksesta.

Esimerkki:

Jos ex 62 ryhmän vaatteen osalta, joka on tehty kuitukankaasta, ainoastaan ei-alkuperätuotetta olevan langan käyttö on sallittua, ei ole mahdollista aloittaa valmistusta kuitukankaasta, vaikka kuitukangasta ei tavallisesti voidakaan tehdä langasta. Tällaisissa tapauksissa lähtöaineksen olisi tavallisesti oltava lankaa edeltävällä asteella, toisin sanoen kuituasteella.

3.6 Jos luettelon säännössä määrätään kaksi prosenttimäärää enimmäisarvoksi ei-alkuperäaineksille, joita voidaan käyttää, näitä prosenttimääriä ei saa laskea yhteen. Toisin sanoen kaikkien käytettyjen ei-alkuperäainesten enimmäisarvo ei saa koskaan olla suurempi kuin korkeampi kyseisistä prosenttimääristä. Lisäksi yksittäisiä prosenttimääriä ei saa ylittää niiden nimenomaisten ainesten osalta, joita ne koskevat.

4 huomautus

4.1 Luettelossa käytetyllä ilmaisulla ”luonnonkuidut” tarkoitetaan muita kuituja kuin muunto- ja synteettikuituja. Se rajoittuu kehruuta edeltävillä valmistusasteilla oleviin kuituihin ja siihen kuuluvat myös jätteet ja, jollei toisin mainita, kuidut, jotka on karstattu, kammattu tai muulla tavoin käsitelty, mutta joita ei ole kehrätty.

4.2 Ilmaisuun ”luonnonkuidut” kuuluvat nimikkeen 0503 jouhi, nimikkeiden 5002 ja 5003 silkki, nimikkeiden 5101–5105 villakuidut ja hieno ja karkea eläimenkarva, nimikkeiden 5201–5203 puuvillakuidut ja nimikkeiden 5301–5305 muut kasvitekstiilikuidut.

4.3 Ilmaisuja ”tekstiilimassa”, ”kemialliset aineet” ja ”paperinvalmistusaineet” käytetään luettelossa kuvaamaan 50–63 ryhmään kuulumattomia aineksia, joita voidaan käyttää muunto-, synteetti- tai paperikuitujen tai -lankojen valmistukseen.

4.4 Luettelossa käytettyyn ilmaisuun ”katkotut tekokuidut” kuuluvat nimikkeiden 5501–5507 synteetti- tai muuntokuitufilamenttitouvi, synteetti- ja muuntokatkokuidut ja niiden jätteet.

5 huomautus

5.1 Kun luettelossa mainittuun tuotteeseen liittyy viittaus tähän huomautukseen, luettelon 3 sarakkeessa vahvistettuja edellytyksiä ei sovelleta kyseisen tuotteen valmistuksessa käytettyihin perustekstiiliaineisiin, joiden paino yhteensä on enintään 10 prosenttia kaikkien käytettyjen perustekstiiliaineiden yhteispainosta. (Katso myös 5.3 ja 5.4 huomautus).

5.2 Edellä 5.1 huomautuksessa mainittua poikkeusta voidaan kuitenkin soveltaa ainoastaan sekoitetuotteisiin, jotka on tehty kahdesta tai useammasta perustekstiiliaineesta.

Perustekstiiliaineet ovat seuraavat:

— silkki,

— villa,

— karkea eläimenkarva,

— hieno eläimenkarva,

— jouhet,

— puuvilla,

— paperinvalmistusaineet ja paperi,

— pellava,

— hamppu,

— juutti ja muut niinitekstiilikuidut,

— sisali ja muut Agave-sukuisista kasveista saadut tekstiilikuidut,

— kookoskuidut, manilla, rami ja muut kasvitekstiilikuidut,

— synteettikuitufilamentit,

— muuntokuitufilamentit,

— sähköä johtavat filamentit,

— polypropeenista valmistetut synteettikatkokuidut,

— polyesteristä valmistetut synteettikatkokuidut,

— polyamidista valmistetut synteettikatkokuidut,

— polyakryylinitriilistä valmistetut synteettikatkokuidut,

— polyimidistä valmistetut synteettikatkokuidut,

— polytetrafluorieteenistä valmistetut synteettikatkokuidut,

— poly(fenyleenisulfidista) valmistetut synteettikatkokuidut,

— poly(vinyylikloridista) valmistetut synteettikatkokuidut,

— muut synteettikatkokuidut,

— viskoosista valmistetut muuntokatkokuidut,

— muut muuntokatkokuidut,

— segmentoitu polyuretaania oleva lanka, jossa on joustavia polyeetterisegmenttejä, myös kierrepäällystetty,

— segmentoitu polyuretaania oleva lanka, jossa on joustavia polyesterisegmenttejä, myös kierrepäällystetty,

— nimikkeen 5605 tuotteet (metalloitu lanka), joissa on kaistaleita, jotka koostuvat enintään 5 mm leveästä kahden muovikelmun väliin joko värittömällä tai värillisellä liimalla kiinnitetystä, alumiinifoliota tai muovikelmua, myös alumiinijauheella peitettyä, olevasta sydämestä,

— muut nimikkeen 5605 tuotteet.

Esimerkki:

Nimikkeen 5205 lanka, joka on tehty nimikkeen 5203 puuvillakuiduista ja nimikkeen 5506 synteettikatkokuiduista, on sekoitelanka. Sen vuoksi ei-alkuperätuotteita olevia synteettikatkokuituja, jotka eivät täytä alkuperäsääntöjä (joissa edellytetään valmistusta kemiallisista aineista tai tekstiilimassasta), voidaan käyttää, jos niiden yhteispaino on enintään 10 prosenttia langan painosta.

Esimerkki:

Nimikkeen 5112 villakangas, joka on tehty nimikkeen 5107 villalangasta ja nimikkeen 5509 synteettikatkokuitulangasta, on sekoitekangas. Sen vuoksi synteettikuitulankaa, joka ei täytä alkuperäsääntöjä (joissa edellytetään valmistusta kemiallisista aineista tai tekstiilimassasta), tai villalankaa, joka ei täytä alkuperäsääntöjä (joissa edellytetään valmistusta karstaamattomista, kampaamattomista tai muuten kehruuta varten käsittelemättömistä luonnonkuiduista), tai näiden kahden lankatyypin sekoitusta voidaan käyttää, jos niiden yhteispaino on enintään 10 prosenttia kankaan painosta.

Esimerkki:

Nimikkeen 5802 tuftattu tekstiilikangas, joka on tehty nimikkeen 5205 puuvillalangasta ja nimikkeen 5210 puuvillakankaasta, on sekoitetuote ainoastaan, jos puuvillakangas itsessään on sekoitekangas, joka on tehty kahdesta eri nimikkeeseen luokiteltavasta langasta, tai jos käytetyt puuvillalangat itsessään ovat sekoitetuotteita.

Esimerkki:

Jos kyseinen tuftattu tekstiilikangas on tehty nimikkeen 5205 puuvillalangasta ja nimikkeen 5407 kudotusta synteettikuitukankaasta, on selvää, että käytetyt langat ovat kahta eri perustekstiiliainetta ja tuftattu tekstiilikangas on näin ollen sekoitetuote.

5.3 Tuotteissa, joissa on ”segmentoitua polyuretaania olevaa lankaa, jossa on joustavia polyeetterisegmenttejä, myös kierrepäällystettyä”, tämä poikkeus on tällaisen langan osalta 20 prosenttia.

5.4 Tuotteissa, joissa on ”kaistaleita, jotka koostuvat enintään 5 mm leveästä kahden muovikelmun väliin joko värittömällä tai värillisellä liimalla kiinnitetystä, alumiinifoliota tai muovikelmua, myös alumiinijauheella peitettyä, olevasta sydämestä”, tämä poikkeus on 30 prosenttia tällaisen kaistaleen osalta.

6 huomautus

6.1 Kun luettelossa on viittaus tähän huomautukseen, voidaan käyttää tekstiiliaineita (vuoria ja välivuoria lukuun ottamatta), jotka eivät täytä kyseistä sovitettua tuotetta koskevaa luettelon 3 sarakkeen sääntöä, jos ne luokitellaan eri nimikkeeseen kuin tuote ja jos niiden arvo on enintään 8 prosenttia tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta.

6.2 Aineksia, joita ei luokitella 50–63 ryhmään, voidaan käyttää vapaasti tekstiilituotteiden valmistuksessa riippumatta siitä, sisältävätkö ne tekstiiliainetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6.3 huomautuksen soveltamista.

Esimerkki:

Jos luettelon säännössä määrätään, että tietyn tekstiilitavaran (esimerkiksi housujen), valmistuksessa on käytettävä lankaa, tämä ei estä metallitavaroiden kuten nappien käyttöä, koska nappeja ei luokitella 50–63 ryhmään. Samasta syystä se ei estä vetoketjujen käyttöä, vaikka vetoketjut tavallisesti sisältävät tekstiiliainetta.

6.3 Prosenttisääntöä sovellettaessa on käytettyjen ei-alkuperäainesten arvoa laskettaessa otettava huomioon niiden ainesten arvo, joita ei luokitella 50–63 ryhmään.

7 huomautus

7.1 Nimikkeissä ex ex 2707, 2713–2715, ex ex 2901, ex ex 2902 ja ex ex 3403 ilmaisulla ”tietty käsittely” tarkoitetaan seuraavia toimintoja:

a) tyhjötislaus;

b) toistotislaus perusteellisen jakotislausmenetelmän avulla;

c) krakkaus;

d) reformointi;

e) uuttaminen valikoivien liuottimien avulla;

f) käsittely, jossa yhdistyvät kaikki seuraavat toiminnot: käsittely tiivistetyllä rikkihapolla, oleumilla tai rikkitrioksidilla; neutralointi emäksisillä aineilla; värinpoisto ja puhdistus luonnostaan aktiivisilla maalajeilla, aktivoiduilla maalajeilla, aktiivihiilellä tai bauksiitilla;

g) polymerointi;

h) alkylointi;

i) isomerointi;

7.2 Nimikkeissä 2710, 2711 ja 2712 ilmaisulla ”tietty käsittely” tarkoitetaan seuraavia toimintoja:

a) tyhjötislaus;

b) toistotislaus perusteellisen jakotislausmenetelmän avulla;

c) krakkaus;

d) reformointi;

e) uuttaminen valikoivien liuottimien avulla;

f) käsittely, jossa yhdistyvät kaikki seuraavat toiminnot: käsittely tiivistetyllä rikkihapolla, oleumilla tai rikkitrioksidilla; neutralointi emäksisillä aineilla; värinpoisto ja puhdistus luonnostaan aktiivisilla maalajeilla, aktivoiduilla maalajeilla, aktiivihiilellä tai bauksiitilla;

g) polymerointi;

h) alkylointi;

ij) isomerointi;

k) ainoastaan nimikkeeseen ex ex 2710 kuuluvien raskasöljyjen osalta rikinpoisto vedyn avulla, jonka tuloksena valmistettujen tuotteiden rikkipitoisuus vähenee vähintään 85 prosenttia (ASTM D 1266–59 T -menetelmä);

l) ainoastaan nimikkeeseen 2710 kuuluvien tuotteiden osalta parafiinin poisto muun menetelmän avulla kuin suodattamalla;

m) ainoastaan nimikkeeseen ex ex 2710 kuuluvien raskasöljyjen osalta vetykäsittely suuremmassa kuin 20 baarin paineessa ja suuremmassa kuin 250 °C:n lämpötilassa katalysaattoria käyttäen, muussa kuin rikinpoistotarkoituksessa, kun vety on aktiivisena aineena kemiallisessa reaktiossa. Nimikkeen ex ex 2710 voiteluöljyjen jatkokäsittelyä vedyn avulla (esimerkiksi vedyn avulla tapahtuva viimeistely eli ”hydrofinishing” tai värinpoisto) erityisesti värin tai stabiliteetin parantamiseksi ei kuitenkaan pidetä tiettynä käsittelynä;

n) ainoastaan nimikkeeseen ex ex 2710 kuuluvien polttoöljyjen osalta ilmatislaus, jos vähemmän kuin 30 tilavuusprosenttia näistä tuotteista (hävikki mukaan lukien) tislautuu 300 °C:n lämpötilassa ASTM D 86 -menetelmän avulla määritettynä;

o) ainoastaan nimikkeeseen ex ex 2710 kuuluvien raskasöljyjen, muiden kuin kaasuöljyjen ja polttoöljyjen, osalta käsittely suurtaajuudella toimivan sähköisen huiskupurkauksen avulla;

p) ainoastaan nimikkeeseen ex ex 2712 kuuluvien raakatavaroiden, muiden kuin vaseliinin, otsokeriitin, ruskohiilivahan, turvevahan ja vähemmän kuin 0,75 painoprosenttia öljyä sisältävän parafiinin, osalta rasvanpoisto kiteyttämällä jakotislausmenetelmän avulla.

7.3 Nimikkeissä ex ex 2707, 2713–2715, ex ex 2901, ex ex 2902 ja ex ex 3403 yksinkertaiset toiminnot kuten puhdistus, dekantointi, suolan poisto, veden erotus, suodatus, värjäys, merkintä, rikkipitoisuuden lisääminen sekoittamalla tuotteita, joilla on erilaiset rikkipitoisuudet, näiden toimintojen tai niitä vastaavien toimintojen yhdistelmät eivät anna alkuperäasemaa.