Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä tehdyn kumppanuussopimuksen mukaisesti järjestettävä yhteinen parlamentaarinen edustajakokous - Päätöslauselma Darfurin tilanteesta



Virallinen lehti nro 254 , 26/10/2007 s. 0039 - 0041



20070628 Päätöslauselma [1] ammattitaitoisten työntekijöiden siirtolaisuudesta ja sen vaikutuksesta kansalliseen kehitykseen AKT:n ja EU:n yhteinen parlamentaarinen edustajakokous, joka - kokoontui 25.– 28. kesäkuuta 2007 Wiesbadenissa, Saksassa, - ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 177, 178, 179, 180, 181 ja 181a artiklan, - ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun [2], ja Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 tarkistetun [3], kumppanuussopimuksen (Cotonoun sopimus), ja erityisesti sen 13 artiklan, joka koskee maahanmuuttoa, - ottaa huomioon neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle osoitetun komission tiedonannon "Muuttoliikkeen ja kehityksen yhteys — käytännönläheisiä suuntaviivoja" [4], - ottaa huomioon neuvostolle ja Euroopan parlamentille osoitetun komission tiedonannon "EU:n toimintastrategia kehitysmaiden terveysalan henkilöresurssikriisiin vastaamiseksi" [5], - ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle "Näkemyksiä EU:n kannan muodostamiseksi YK:n siirtolaisuus- ja kehityskonferenssia varten" [6], - ottaa huomioon neuvostolle ja Euroopan parlamentille osoitetun komission tiedonannon "Siirtolaisuutta koskevan kokonaisvaltaisen lähestymistavan ensimmäinen soveltamisvuosi — tavoitteena kattava eurooppalainen maahanmuuttopolitiikka" [7], - ottaa huomioon Euroopan komission laillista maahanmuuttoa koskevan toimintapoliittisen suunnitelman [8], - ottaa huomioon Khartumissa 23.– 24. tammikuuta 2006 pidetyn Afrikan unionin valtion ja hallitusten päämiesten huippukokouksen, jossa vahvistettiin siirtolaisuuden laajuus ja vaikutus kehitykseen, - ottaa huomioon EU:n, Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen siirtolaisuusasiantuntijoiden täysistunnossa maaliskuussa 2006 hyväksytyn raportin, - ottaa huomioon Brysselissä 13. huhtikuuta 2006 pidetyssä turvapaikka-, siirtolaisuus- ja liikkuvuusasioista vastaavien AKT-ministerien ensimmäisessä kokouksessa hyväksytyn turvapaikka-, siirtolaisuus- ja liikkuvuusasioita koskevan toimintasuunnitelman ja Brysselin julistuksen, - ottaa huomioon Tripolissa 22. ja 23. marraskuuta 2006 pidetyssä EU:n ja Afrikan ministerikokouksessa annetun Afrikan ja EU:n yhteisen julistuksen siirtolaisuudesta ja kehityksestä, - ottaa huomioon Rabatissa 10. ja 11. heinäkuuta 2006 pidetyn EU:n ja Afrikan ministerikokouksen, jossa käsiteltiin siirtolaisuutta ja kehitystä, - ottaa huomioon YK:n yleiskokouksen päätöslauselman "International migration and development" [9], - ottaa huomioon joulukuussa 2005, maaliskuussa 2006 ja joulukuussa 2006 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät, - ottaa huomioon New Yorkissa 14. ja 15. syyskuuta 2006 järjestetyn YK:n yleiskokouksen siirtolaisuus- ja kehityskonferenssin tulokset, - ottaa huomioon YK:n pääsihteerin raportin "International Migration and Development" [10], - ottaa huomioon kansainvälistä muuttoliikettä käsittelevän maailmanlaajuisen komission (GMIC) lokakuussa 2005 julkaiseman raportin "Migration in an interconnected world: Newdirections for action" [11], - ottaa huomioon taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) kesäkuussa 2006 julkaiseman raportin "Effects of migration on sending countries: what do we know?", - ottaa huomioon OECD:n vuonna 2002 julkaiseman raportin "International mobility of the highly skilled", - ottaa huomioon maailmanpankin raportin "Global Economic Prospects 2006: Economic Implications of Remittances and Migration" [12], - ottaa huomioon YK:n kehitysohjelman vuonna 2001 julkaiseman inhimillisen kehityksen raportin, - ottaa huomioon Euroopan parlamentin 6. heinäkuuta 2006 antaman päätöslauselman kehityksestä ja muuttoliikkeestä [13], - ottaa huomioon työjärjestyksen 17 artiklan 1 kohdan, - ottaa huomioon sosiaaliasioista ja ympäristöstä vastaavan valiokunnan raportin (AKT-EU/100.012/07/lopull.), A. katsoo, että oikeus muuttaa toiseen maahan on yksilöiden luovuttamaton perusoikeus, B. katsoo, että kansainvälinen siirtolaisuus on noussut yhdeksi kansainvälisen asialistan keskeiseksi aiheeksi, jota poliittiset päättäjät ovat viime aikoina käsitelleet maailmanlaajuisella tasolla, Euroopan ja Euroopan ja Afrikan välisellä tasolla sekä EU:n ja AKT:n kansallisilla tasoilla, ja että yhä selkeämmin tunnustetaan, että siirtolaisuus ja kehitys ovat läheisesti sidoksissa toisiinsa ja vaikuttavat toisiinsa, C. katsoo, että poliittisissa piireissä ollaan yhä useammin yhtä mieltä siitä, että hallinnoimalla muuttovirtoja nykyistä paremmin voitaisiin saavuttaa merkittäviä etuja, kenties jopa merkittävämpiä kuin poistamalla maailmankaupan esteet, D. katsoo, että Euroopan unionissa ei ole sen enempää yhteisön kuin jäsenvaltioidenkaan tasolla hyväksytty yhtenäistä siirtolaispolitiikkaa, vaan siirtolais-, kehitysyhteistyö-, kauppa- ja turvallisuuspolitiikkaa hoitavat useat eri tahot erillään toisistaan, E. katsoo, että kansainvälisellä tasolla ei ole päästy yhteisymmärrykseen siitä, miten (korkeasti) koulutettujen työntekijöiden siirtolaisuus vaikuttaa lähtömaihin, vaan että "aivovuotoa" koskeva keskustelu on yhä varsin sekavaa ja turhautunutta erityisesti siksi, että aiheesta ei ole saatavilla luotettavia tilastotietoja ja että erilaisista toimintasuosituksista, joiden avulla "aivovuotoilmiöön" voitaisiin puuttua, ei ole laadittu vaikutustenarviointeja, F. katsoo, että aivovuotoilmiötä ei ole käsitelty riittävästi EU:n ja AKT:n välisessä vuoropuhelussa, G. katsoo, että useimpien AKT-maiden korkeakoulutetusta aikuisväestöstä yli 10 prosenttia on muuttanut Euroopan unioniin, Pohjois-Amerikkaan ja muihin kehittyneisiin maihin ja että ammattitaitoisten työntekijöiden maastamuutto koettelee pahiten Saharan eteläpuolista Afrikkaa, sillä lähes koko alueella yli 20 prosenttia korkeakoulutuksen saaneesta väestöstä on muuttanut OECD-maihin [14], ja eräissä pienissä maissa tämä osuus on peräti 80 prosenttia [15], H. katsoo, että vaikka siirtolaisuutta esiintyy eniten Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa, Euroopassa asuvista korkeakoulutuksen saaneista siirtolaisista valtaosa tulee Afrikasta (13,5 prosenttia EU:n alueella asuvista korkeakoulutuksen saaneista työntekijöistä, jotka ovat syntyneet muualla kuin OECD-maissa) [16], I. katsoo, että tilastotiedot joidenkin Afrikan maiden siirtolaisvirroista ovat usein epätäydellisiä ja vanhentuneita eikä päätöksentekijöillä ole siten päätöksenteon yhtä merkittävää välinettä, J. katsoo, että YK:n kehitysohjelma UNDP on todennut, että aivovuoto merkitsee kehitysmaille miljardien dollarien menetystä [17], koska tieto on globalisoituvassa maailmassa ratkaiseva kasvutekijä, K. katsoo, että Saharan eteläpuolisessa Afrikassa aivovuoto voi johtaa työvoimapulaan eräillä keskeisillä yhteiskunnan aloilla ja erityisesti terveydenhuollon ja koulutuksen alalla, mikä vaikuttaisi tuhoisasti näiden elintärkeiden palvelujen saatavuuteen ja laatuun, L. ottaa huomioon, että ammattitaitoisten työntekijöiden lähtö merkitsee lähtömaalle verotulojen menetystä, pahimmillaan ammattitaitoisten työntekijöiden aiempaan koulutukseen tehtyjen investointien menetystä ja parhaimmillaan niiden epäsuoraa paluuta sekä kehitystä edistävien taitojen ja tietojen menetystä, M. katsoo, että aivovuoto hidastaa lähettävien maiden innovaatioprosesseja ja vaikeuttaa mahdollista taloudellista kasvua, N. katsoo, että aivovuodolla voi olla sosiaalisia vaikutuksia perheiden muodostamiseen, sukupuolten tasa-arvoon ja lasten koulutukseen ja terveyteen, O. katsoo, että siirtolaisuus vaikuttaa siirtolaisten lasten kasvuun, terveyteen ja koulutukseen joko myönteisesti (rahalähetykset voivat helpottaa lasten työtä ja lisätä kotitalouksien koulutukseen ja terveydenhuoltoon käyttämiä varoja) tai kielteisesti (perheiden hajoaminen, stressi ja vanhempien vähäisempi valvonta voivat vähentää koulunkäyntiä ja huonontaa tuloksia), P. katsoo, että monet Euroopan maat ovat hyväksyneet lainsäädäntöä, jonka tarkoituksena on helpottaa ammattitaitoisten työntekijöiden maahantuloa muun muassa ottamalla käyttöön siirtolaisten valikointiin perustuvia maahantulomenettelyjä kilpaillakseen kehitysmaiden pätevimmistä työntekijöistä Pohjois-Amerikan kanssa, mikä on pahentanut ammattitaitoisen työvoiman siirtymistä pois monista eteläisistä maista, Saharan eteläpuolisten maiden osalta tuhoisin seurauksin, Q. katsoo, että EU ja AKT-maat ovat sitoutuneet pyrkimään vuosituhattavoitteisiin, muun muassa tavoitteisiin 2 (peruskoulutuksen takaaminen kaikille), 4 (lapsikuolleisuuden vähentäminen), 5 (odottavien äitien terveydentilan kohentaminen) ja 6 (HIV/aidsin, malarian ja muiden tautien torjuminen), ja että opettajien, lääkäreiden ja sairaanhoitajien laajamittainen muutto AKT-maista OECD-maihin saattaa vaarantaa näiden tavoitteiden saavuttamisen ja että tavoitteiden saavuttamisen varmistamiseksi tarkoitetun kansainvälisen sääntelykehyksen puuttuminen saattaa vaikeuttaa sitä entisestään, R. katsoo, että ammattitaitoisen työvoiman muuttoa kehitysmaista Eurooppaan edistävät paitsi taloudelliset tekijät (köyhyys, alikehittyneisyys, alhainen palkkataso, puutteellinen koulutusjärjestelmä, OECD-maiden väestön ikääntymisestä ja vähenemisestä aiheutuva työvoimapula) myös poliittiset syyt (väkivalta, konfliktit, erityisesti älymystöön kohdistuva poliittinen painostus, jota maastapako pahentaa) ja etenkin Afrikan maiden osalta maantieteellinen läheisyys, yhteinen kieli ja aiemmat siirtomaayhteydet tai historialliset yhteydet, S. katsoo, että Euroopan työvoimatarpeilla on haitallinen vaikutus, koska niiden takia AKT-maista viedään ammattitaitoista työvoimaa ja nopeutetaan AKT-maiden julkisten sosiaalipalvelujen ja elämänlaadun huononemista, T. katsoo, että laitonta tai pakotettua siirtolaisuutta käsitellään pikemminkin turvallisuuden kuin laajemmin kehityksen ja kehitysstrategioiden siirtolaisuutta koskevien ongelmien kannalta, U. katsoo, että ammattitaitoisten työntekijöiden siirtolaisuudesta voi olla etua yksityiselle ihmiselle parempien taloudellisten mahdollisuuksien ja korkeampien palkkojen takia, siirtolaisen perheelle lähtömaassa ja itse lähtömaalle erityisesti rahalähetysten ansiosta, V. katsoo, että on ratkaisevan tärkeää ottaa huomioon myönteinen vaikutus, joka siirtolaisuudella voi olla, sillä sen avulla edistetään parempaa ymmärrystä sivilisaatioiden ja kulttuureiden välillä ja ylitetään siirtomaa-ajan jälkeisiä jakoja ja alueellisia jakoja luomalla suhteita valtioiden ja kansojen välille, W. katsoo, että siirtolaisten urakehitystä voivat haitata vastaanottavissa maissa koetut kotoutumisvaikeudet, lähtömaassa koetetut uudelleenkotoutumiseen liittyvät vaikeudet, syrjintä ja taitojen joutuminen hukkaan (brain waste) eli se, että siirtolainen ei pääse käyttämään työtehtävissään kaikkia tietojaan ja taitojaan, X. katsoo, että siirtolaisten rahalähetykset kotimaahan ovat kehitysmaiden toiseksi tärkein ulkoisen rahoituksen lähde, että niillä on myönteinen vaikutus lähtömaihin (lähinnä siirtolaisten perheiden tulojen kasvu ja kulutuksen ja investointien lisääntyminen, mikä osaltaan lisää taloudellista kasvua) ja että niillä on suhdanteita tasoittava vaikutus talouskriisien, sotien ja luonnonkatastrofien aikana mutta ottaa huomioon, että jopa 20 prosenttia niiden arvosta kuluu käsittelymaksuihin, Y. katsoo, että asiantuntijat ja ammatinharjoittajat ovat kyseenalaistaneet vapaaehtoisuuteen perustuva rekrytointia koskevat eettiset menettelysäännöt (jotka eivät aina ole täysin kansainvälisen työjärjestön (ILO) määräysten mukaisia) erityisesti, jos niitä sovelletaan ainoastaan julkisella sektorilla, Z. katsoo, että kiertosiirtolaisuus (eli siirtolaisten edestakainen muutto alkuperä- ja kohdemaan välillä) edistää aitoa kansainvälistä liikkuvuutta, kasvattaa kansainvälistä tietoisuutta ja tarjoaa sekä vastaanottaville maille että alkuperämaille merkittäviä kehitysmahdollisuuksia, minkä vuoksi sitä olisi rohkaistava ja helpotettava, AA. katsoo, että paluumuutto voi edistää aivovuotoon liittyvien ongelmien ratkaisemista ja tukea kehitystä tehokkaammin, jos kyseessä on siirtolaisten vapaaehtoinen paluu lähtömaahan, ja varsinkin jos heille annetaan sitä varten asianmukaista tukea, AB. katsoo, että ristiriitaista kyllä paluumuuttajien voi olla äärimmäisen vaikeaa kotoutua uudelleen lähtömaahansa ja että he ovat suuremmassa vaarassa joutua työttömiksi lähtömaassaan kuin ne, jotka eivät ole lähteneet siirtolaisiksi, AC. katsoo, että siirtolaisten ohjaaminen kansallisiin tai monia kansallisuuksia yhdistäviin siirtolaisjärjestöihin ja näiden yhteisöjen toiminnan kanavoiminen ns. yhteisen kehityksen hyväksi voi tuottaa erittäin myönteisiä tuloksia sekä vastaanottaville maille että lähtömaille, AD. katsoo, että Euroopan väestön ikääntymisen takia ammattitaitoiseen työvoimaan kohdistuu yhä enemmän painetta ja siten jo näkyvissä olevat ongelmat lisääntyvät ja että siksi ammattitaitoisten työntekijöiden siirtolaisuuden vastuullisempi ja parempi hallinnointi on välttämätöntä EU:ssa ja AKT-maissa, AE. katsoo, että samaa ratkaisua ei voida soveltaa kaikkiin; katsoo, että AKT-maiden kansallisia työvoimamarkkinoita on tutkittava paremmin tietokuilun umpeen kuromiseksi ja ammattitaitoisten työntekijöiden siirtolaisuutta koskevien puutteiden käsittelemiseksi paremmin, 1. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja AKT-maita lisäämään toimia, joiden avulla ne pyrkivät saavuttamaan vuosituhattavoitteet ja erityisesti tavoitteen puolittaa äärimmäinen köyhyys vuoteen 2015 mennessä; 2. korostaa, että kansainvälinen siirtolaisuus voi hyvin hallinnoituna tuottaa suurempia etuja kuin nykyistä laajempi maailmankaupan vapauttaminen; 3. huomauttaa, että huono ja epäjohdonmukainen siirtolaispolitiikka vaikuttaa merkittävästi yksilöiden kärsimykseen ja pysyvään alikehitykseen; 4. vaatii EU:n jäsenvaltioita ja AKT-maita käsittelemään siirtolaisuuteen liittyviä haasteita, mm. aivovuotoa, todellisen kehityskumppanuuden hengessä Cotonoun sopimuksen ja erityisesti sen 13 artiklan pohjalta, ja laatimaan erityisesti siirtolaisuutta koskevia toimintamalleja ja järjestelyjä niitä kehitysmaita varten, joissa ammattitaitoisten työntekijöiden maastamuutto on yleistä, ja erityisesti Saharan eteläpuolisen Afrikan maita varten, jotta ammattitaitoisen työvoiman maastamuuton aiheuttamia taloudellisia ja sosiaalisia haittavaikutuksia voidaan lieventää; 5. pitää huolestuttavana Euroopan komission ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden nykyistä siirtolaispolitiikkaa, jonka painopisteet liittyvät turvallisuuteen eivätkä kehitykseen; 6. ilmaisee huolensa siitä, että Euroopan unioni mahdollisesti hyväksyy syrjivät käytännöt siirtolaisten eri luokkia varten ja kehottaa Euroopan komissiota estämään sen; kehottaa siksi komissiota laajentamaan korkeasti koulutettujen siirtolaisten työtä ja oleskelua koskevat edulliset edellytykset, kuten yhden jäsenvaltion myöntämä, mutta koko EU:ssa voimassa oleva työlupa ("EU:n vihreä kortti") koskemaan siirtolaisten kaikkia luokkia, kuten on ehdotettu laillista maahanmuuttoa koskevassa toimintapoliittisessa suunnitelmassa [18], joka liitetään pian asianmukaiseen direktiiviin; 7. korostaa, että EU:n kehitysapu on suunnattava köyhyyden hävittämiseen, jotta siten voidaan puuttua joihinkin köyhyyden taustalla oleviin syihin; 8. korostaa, että kansainvälisellä, alueellisella (sekä EU:ssa että AKT-maissa) ja kansallisella tasolla tarvitaan yhdennettyä siirtolaispolitiikkaa, joka perustuu siihen, että siirtolaisuuteen liittyvät näkökohdat otetaan huomioon köyhyyden vähentämiseen tähtäävissä strategioissa, ja siihen, että kaikilla siirtolaisuuteen vaikuttavilla politiikan aloilla eli maatalouden, kalastuksen, kaupan, kehitysyhteistyön, turvallisuuden sekä oikeus- ja sisäasioiden alalla pyritään keskinäiseen johdonmukaisuuteen; 9. vaatii Euroopan komissiota, EU:n jäsenvaltioita ja AKT-maita laatimaan yhteisiä siirtolais- ja kehitysyhteistyöpolitiikkoja ja selvittämään niiden välisiä synergiaetuja, jotta voidaan lisätä näiden politiikkojen tehokkuutta; 10. vaatii EU:n jäsenvaltioita, kansainvälisiä hallitustenvälisiä instituutioita ja muita asiaankuuluvia instituutioita suunnittelemaan ja panemaan täytäntöön ehkäiseviä toimenpiteitä ja strategioita, joiden tarkoituksena on hävittää rotusyrjintä, muukalaisviha, etnosentrismi ja muu suvaitsemattomuus, joka kohdistuu AKT-maista peräisin oleviin siirtolaisiin; 11. katsoo, että EU:n yhteinen siirtolaispolitiikka edellyttää parlamentin nykyistä laajempaa osallistumista päätöksentekoon yhteispäätösmenettelyn käyttöä lisäämällä ja määräenemmistöäänestysten lisäämistä neuvostossa, ja kehottaa neuvostoa toteuttamaan tätä varten tarvittavat toimenpiteet; Menettelysäännöt 12. pitää tervetulleina huhtikuussa 2006 kokoontuneen Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajan päätelmiä, joiden tarkoituksena on puuttua kehitysmaissa terveydenhuoltoalalla esiintyvään työvoimapulaan; 13. kehottaa Euroopan komissiota ja EU:n jäsenvaltioita laatimaan ja toteuttamaan huhtikuussa 2006 annetuissa neuvoston puheenjohtajan päätelmissä tarkoitetut terveystyöntekijöiden rekrytointia koskevat EU:n eettiset menettelysäännöt (ILO:n määräysten mukaiset) ja toteaa tyytyväisenä, että mm. Yhdistynyt kuningaskunta on jo ottanut tällaiset säännöt käyttöön; 14. suosittelee, että EU:n menettelysääntöjen soveltamisalaa laajennettaisiin muille keskeisille aloille, kuten koulutukseen, ja että parannetut säännöt perustuisivat tavoitteeseen, että sekä julkiset että yksityiset rekrytoijat hyväksyisivät eettisen lähestymistavan sellaisten ammattitaitoisten siirtolaisten rekrytointiin, jotka työskentelevät alalla, jolla heidän omassa maassaan on äärimmäinen työvoimapula tai jopa pidättäytyisivät rekrytoimasta tällaisia henkilöitä; 15. tukee lähtö- ja kohdemaiden kahden- ja monenvälisiä sopimuksia, jotta voidaan i) edistää kehitystä, ii) parantaa ihmisten ja instituutioiden valmiuksia, jotta siirtolaisuudesta hyödytään mahdollisimman paljon, iii) parantaa sosiaalis-taloudellisia oloja lähtömaissa ja siten vähentää tekijöitä, jotka pakottavat ihmiset jättämään kotinsa elintasonsa parantamiseksi ja iv) edistää kampanjointia ja tiedottamista; 16. korostaa, että ammattitaitoisten työntekijöiden laajamittaisen siirtolaisuuden seurauksiin puuttuminen vapaaehtoisuuteen perustuvien rekrytointia koskevien eettisten menettelysääntöjen avulla on hyvä, mutta ei missään nimessä riittävä keino varsinkaan, jos niitä sovelletaan ainoastaan julkisella sektorilla, ja siksi tarvitaan kannustavia toimia sekä lähtö- että kohdemaissa; Panostaminen koulutukseen 17. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja AKT-maita lisäämään merkittävästi panostusta yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen kehitysmaissa aloilla, joilla esiintyy työvoimapulaa, ja erityisesti terveydenhuollon ja koulutuksen alalla; 18. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja AKT-maita perustamaan kansallisia ja alueellisia osaamiskeskuksia, erityisesti yliopistoja ja tutkimuskeskuksia ja etenkin terveydenhuollon ja koulutuksen alalla; kehottaa lisäksi EU:n jäsenvaltioita ja AKT-maita perustamaan näitä monialaisia osaamiskeskuksia käyttämällä tarvittaessa Euroopan kehitysrahaston (EKR) varoja kaikilla taloudelliselle kasvulle ja kestävälle kehitykselle välttämättömällä alalla; 19. katsoo, että EU:n jäsenvaltioiden ja kehitysmaiden tulisi omaksua tietojen ja taitojen kehittämiseen tähtääviä proaktiivisia aloitteita panostamalla voimakkaasti koulutukseen; toistaa tukevansa ns. 20/20-tavoitetta, jonka mukaan 20 prosenttia pohjoisten maiden antamasta julkisesta kehitysavusta ja 20 prosenttia eteläisten maiden kansallisista talousarviovaroista ohjataan yhteiskunnan peruspalveluihin (terveydenhuoltoon ja koulutukseen); 20. kehottaa kehitysmaita investoimaan öljytuloista saadut varat yleissivistävää ja ammatillista koulutusta koskeviin pitkän aikavälin strategioihin ja ohjelmiin ja käyttämään kyseisiä tuloja avoimella tavalla; 21. vaatii AKT-maita kehittämään omistamiaan taloudellisen vaurauden mahdollisia lähteitä ja kiinnittämään erityistä huomiota henkilöresurssien kehittämiseen ja työpaikkojen luomiseen kaikilla asiaankuuluvilla aloilla, jotta voidaan kannustaa ammattitaitoisia työntekijöitä jäämään lähtömaahansa tai palaamaan sinne; 22. vaatii Euroopan komissiota tekemään yhteistyötä AKT:n sihteeristön kanssa, jotta voidaan määrittää Cotonoun sopimuksen mukaiset taloudellista tukea koskevat aloitteet, joiden avulla lähtömaat voisivat kohentaa talouttaan ja vähentää laitonta siirtolaisuutta, mikä vähentäisi yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen jäsenten välisiä jännitteitä; 23. kehottaa EU:n jäsenvaltioita täyttämään Lissabonin strategiansa tavoitteet, kuten koulutuksen laadun parantaminen ja naisten osallisuuden lisääminen työelämään ammattitaitoisen työvoiman lisäämiseksi Euroopan unionissa; Tietojen ja taitojen joutuminen hukkaan 24. korostaa, että tietojen ja taitojen joutuminen hukkaan (brain waste) vaikuttaa kielteisesti kaikkiin toimijoihin, sillä vastaanottavat maat eivät voi hyötyä siirtolaisten tiedoista ja taidoista, lähtömaat menettävät niiden saavuttamiseksi tehdyt investoinnit ja siirtolainen itse joutuu työskentelemään tehtävissä, joissa hän ei voi hyödyntää kaikkia tietojaan ja taitojaan; 25. vaatii Euroopan komissiota, EU:n jäsenvaltioita ja AKT-maita toteuttamaan määrätietoisia toimenpiteitä tietojen ja taitojen hukkaan joutumisen käsittelemiseksi, esimerkiksi tunnustamalla tutkinnot ja taidot kansainvälisellä tai kahdenvälisellä tasolla sekä toteuttamalla selkeitä toimia syrjinnän torjumiseksi rekrytoinnin yhteydessä; 26. kehottaa Euroopan komissiota laatimaan ehdotuksia ulkomaisten tutkintojen vastaavuutta koskevan eurooppalaisen järjestelmän perustamista varten; Rahalähetykset 27. muistuttaa, että rahalähetykset ovat yksityisiä varoja ja että niitä on edelleen pidettävä sellaisina eli, että yksityishenkilöitä ei voida velvoittaa lähettämään rahaa kotimaahansa eivätkä tällaiset lähetykset voi millään tavoin korvata virallista kehitysapua; 28. kehottaa EU:n jäsenvaltioiden ja AKT-maiden hallituksia suunnittelemaan ja toteuttamaan menettelyjä, joiden avulla rahalähetyksiä voidaan hyödyntää mahdollisimman tehokkaasti muodostamalla suurempia, nopeampia, edullisempia ja paremmin kanavoituja rahavirtoja, erityisesti vähentämällä byrokratiaa ja parantamalla pankkipalveluja pienten siirtojen osalta sääntelemättä markkinoita liikaa; 29. kehottaa komissiota, EU:n jäsenvaltioita ja AKT-maita toteuttamaan erityisesti sellaisia menettelyjä, joiden tavoitteena on - parantaa ja laajentaa siirtolaisten ja heidän perheenjäsentensä mahdollisuuksia päästä rahoituslaitosten asiakkaiksi ("banking the unbanked") [19], - tukea ja aktiivisesti kannustaa rahoituslaitoksia sen selvittämisessä, millaisten strategioiden avulla rahalähetysten kustannuksia voitaisiin alentaa erityisesti uuden teknologian avulla, - kannustaa lähettämään rahaa myöntämällä niistä verovapautus sekä lähtö- että kohdemaassa, - kannustaa ohjaamaan rahalähetyksiä (erityisesti koulutusta ja terveydenhoitoa koskeviin) kehityshankkeisiin täydentämällä niitä kansallisten ja paikallisten viranomaisten myöntämillä varoilla (matching funds) [20], - kehittää siirtolaisille tarkoitettuja innovatiivisia rahoitustuotteita, kuten kehityshankkeisiin tarkoitettuja varoja varten perustettavat verovapaat tilit vastaanottavissa maissa, jotta siirtolaiset voivat kerätä tileille säästöjä myöhemmin lähetettäväksi, - ohjata rahalähetyksiä tuotantoinvestointeihin helpottamalla mikro- ja pk-yritysten luotonsaantia ja parantamalla siirtolaisten ja heidän perheenjäsentensä taloudellista tietämystä, - tehdä rahalähetyksistä nopeampia ja turvallisempia, jotta siirtolaisia voidaan kannustaa käyttämään virallisia kanavia, ja varmistaa epävirallisten maksujärjestelmien (mm. hawala-verkostojen) kautta toteutettavien rahoitustoimien seurattavuus; 30. varoittaa kuitenkin sääntelemästä rahavirtoja liian tiukasti, sillä se voisi tyrehdyttää ne tai vaikeuttaa niitä, ja kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja Euroopan parlamenttia ottamaan tämän riskin huomioon, kun ne tarkastelevat komission ehdotusta direktiiviksi maksupalveluista sisämarkkinoilla [21]; Kiertosiirtolaisuus 31. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja AKT-maita tukemaan kiertosiirtolaisuutta hyväksymällä konkreettisia toimenpiteitä, joilla lisätään maahantulo- ja takaisinottovaatimusten ja -menettelyjen joustavuutta sekä kohde- että lähtömaassa, luodaan edellytykset pidempien ja joustavampien työsopimusten tekemiselle ja annetaan kiertosiirtolaisille mahdollisuus palata kohdemaahan; 32. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja AKT-maita tukemaan kiertosiirtolaisuutta ottamalla käyttöön ns. kahden tuolin järjestelmiä kehitysmaiden julkisen sektorin työntekijöitä (opettajia, tutkijoita ja lääkäreitä) varten; kehottaa edelleen Euroopan komissiota laatimaan selvityksen kahden tuolin järjestelmästä jäsenvaltioissa saaduista kokemuksista; 33. katsoo, että Euroopan komission parhaillaan laatimassa korkeasti koulutettuja työntekijöitä koskevassa direktiiviehdotuksessa olisi otettava asianmukaisella tavalla huomioon ammattitaitoisten siirtolaisten asema, jotta heille voidaan tarjota kannustimia kiertosiirtolaisuuteen ja/tai väliaikaiseen paluumuuttoon; 34. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja AKT-maita toteuttamaan tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että kotimaahan palaavat siirtolaiset voivat siirtää eläkeoikeutensa ja terveydenhuoltoon liittyvät etuudet mukanaan ja että heillä on mahdollisuus palata saamaan hoitoa maahan, jossa tarvittavia palveluita on saatavilla; 35. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ja AKT-maita selvittämään mahdollisuuksia tehdä kaksoiskansalaisuutta koskevia sopimuksia kiertosiirtolaisuuden ja väliaikaisen paluun tukemiseksi; 36. kehottaa EU:ta tarjoamaan potentiaalisille paluumuuttajille mahdollisuutta palata takaisin EU:hun tietyn ajan kuluessa paluumuutosta; 37. kehottaa Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita laatimaan erityisiä aloitteita, eli erillisen budjettikohdan, jonka avulla tuettaisiin siirtolaisten vapaaehtoista paluuta osana yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa toteutettavaa siirtolais- ja turvapaikkakysymyksiä koskevaa temaattista yhteistyöohjelmaa ja joihin sisältyisivät seuraavat osa-alueet: - paluumuuttajien ottaminen mukaan kehitysohjelmiin, niin että he voivat soveltaa vastaanottaneissa maissa hankkimiaan taitoja, mikä edistäisi myös kotoutumista uudelleen lähtömaahan, - ammatillisten ja taloudellisten kannustimien tarjoaminen potentiaalisille paluumuuttajille sekä tarvittavien infrastruktuurien luominen heidän ammattitaitonsa kehittämiseksi, - lainojen ja johtamiskoulutuksen tarjoaminen paluumuuttajille, jotta heitä voidaan kannustaa perustamaan pienyrityksiä; Siirtolaisten yhteisöt ja yhteinen kehitys 38. tunnustaa siirtolaisyhteisöjen ja siirtolaisten muodostamien järjestöjen merkityksen EU:n ja lähtömaiden välisten suhteiden lujittamisessa erityisesti siirtolaisuuteen liittyvissä kysymyksissä; kehottaa tiivistämään kehitysmaiden ja jäsenvaltioiden instituutioiden välistä yhteistyötä muun muassa toteuttamalla yhteisiä kehityshankkeita; 39. katsoo, että Euroopan tasolla olisi tunnustettava täysimääräisesti yhteisen kehityksen merkitys, johon liittyy siirtolaisyhteisöjen aseman tunnustaminen ja niiden tukeminen lähtömaiden kehityksen edistämisessä; 40. kehottaa vastaanottavia maita ja lähtömaita tukemaan sekä logistisesti että taloudellisesti siirtolaisyhteisöjen ja siirtolaisten muodostamien järjestöjen aloitteita, joiden tarkoituksena on edistää siirtolaisten kotoutumista, rahalähetysten yhdistämistä, investointihankkeiden toteuttamista lähtömaissa ja saavutettuja etuja koskevan tiedon jakamista; 41. neuvoo lähtömaiden hallituksia myös kehittämään tiiviimpiä yhteyksiä siirtolaisiin perustamalla erityisiä institutionaalisia foorumeja, joissa eri julkiset toimijat voivat työskennellä yhdessä; 42. tunnustaa siirtolaisyhteisöjen vahvan sitoutumisen kauppasuhteiden ja taloudellisen yhteistyön kehittämiseen vastaanottavien maiden ja lähtömaiden välillä erityisesti poistamalla tiedon puutteesta aiheutuvia esteitä, ja kannustaa niitä jatkamaan tätä työtä; 43. kannustaa siirtolaisyhteisöjä osallistumaan tietojen ja taitojen siirtämiseen ja helpottamaan sitä muun muassa tukemalla OECD-maissa asuvien ammattitaitoisten työntekijöiden ja lähtömaahan jääneiden työntekijöiden välisiä yhteyksiä perustamalla kansainvälisiä tutkijaverkostoja ja digitaaliyliopistoja ja edistämällä verkko-opiskelua, ja panee tyytyväisenä merkille tähän alaan liittyvät ohjelmat, joita toteuttavat Kansainvälinen siirtolaisjärjestö (MIDA, Migration for Development in Africa) ja YK:n kehitysohjelma (TOKTEN, Transfer of Knowledge Through Expatriate Nationals); 44. pitää myönteisenä siirtolaisuustutkimuskeskusten perustamista Afrikkaan AKT-maiden sisäistä siirtolaisuutta koskevan välineen puitteissa, sillä ne ovat luotettavia tietolähteitä ja lisävälineitä parempaan päätöksentekoon ja siirtolaisuuden hallinnointiin erityisesti AKT-maiden hallituksille; 45. pitää myönteisenä ilmoitusta siirtolaisuutta ja kehitystä Afrikassa koskevan Euroopan unionin ohjelman puitteissa perustettavista siirtolaisuutta koskevista tiedotus- ja hallinnointikeskuksista [22], joiden tavoitteena on tarjota tietoa ja tukea potentiaalisille siirtolaisille ja palaaville siirtolaisille, ja kehottaa EU:n jäsenvaltioita tukemaan kyseisiä keskuksia taloudellisesti ja logistisesti; 46. tunnustaa, että valtiosta riippumattomat järjestöt voivat merkittävästi parantaa siirtolaisvirtojen hallintaa ja erityisesti kannustaa siirtolaisia osallistumaan kotimaansa kehittämiseen, ja vaatii, että siirtolaisuuden alalla toimiville valtiosta riippumattomille järjestöille on annettava asianmukaista tukea; 47. korostaa, että siirtolaisten yhteisöjen, siirtolaisjärjestöjen ja valtiosta riippumattomien järjestöjen asemaa on tuettava vastaanottavien maiden ja lähtömaiden johdonmukaisella ja tehokkaalla siirtolais- ja kehityspolitiikalla; 48. kehottaa yhteispuheenjohtajiaan välittämään tämän päätöslauselman AKT–EY-neuvostolle, Euroopan komissiolle ja Afrikan unionille. [1] Hyväksytty Wiesbadenissa (Saksa) 28. kesäkuuta 2007. [2] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3. [3] EUVL L 287, 28.10.2005, s. 4. [4] KOM(2005)0390. [5] KOM(2005)0642. [6] KOM(2006)0409. [7] KOM(2006)0735. [8] KOM(2005)0669. [9] A/RES/61/208. [10] A/60/871. [11] www.gcim.org. [12] http://www.worldbank.org/globaloutlook. [13] P6_TA(2006)0319. [14] OECD "Effects of migration on sending countries: what do we know?" (2006). [15] Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin raportti "International migration and development" (A/60/871). [16] OECD, "Effects of migration on sending countries: what do we know?" (2006). [17] UNDP, Inhimillisen kehityksen raportti 2001. [18] KOM(2005)0669. [19] Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen kansainvälisen kehityksen valiokunnan esittämä iskulause. [20] Tällaisia toimintamalleja on toteutettu menestyksekkäästi Meksikossa (dos por uno -ohjelma) ja Italian aloitteen pohjalta myös Andien maissa (juntos por los Andes). [21] KOM(2005)0603. [22] Ensimmäinen siirtolaisuutta koskeva tiedotus- ja hallinnointikeskus perustetaan Bamakoon, Maliin. --------------------------------------------------