KÄÄNNÖS
PÖYTÄKIRJA
vuonna 1991 tehdyn Alppeja koskevan yleissopimuksen soveltamisesta maaperän suojelun alalla
Pöytäkirja maaperän suojelusta
Johdanto-osa
SAKSAN LIITTOTASAVALTA,
ITÄVALLAN TASAVALTA,
RANSKAN TASAVALTA,ITALIAN TASAVALTA,LIECHTENSTEININ RUHTINASKUNTA,MONACON RUHTINASKUNTA,
SLOVENIAN TASAVALTA,
SVEITSIN VALALIITTOjaEUROOPAN YHTEISÖ, jotkaNOUDATTAVAT 7 päivänä marraskuuta 1991 tehdystä Alppien suojelua koskevasta yleissopimuksesta (Alppeja koskeva
yleissopimus) johtuvaa tehtäväänsä varmistaa alppialueen suojelua ja kestävää kehitystä koskevat yleiset toimintalinjat,
NOUDATTAVAT Alppeja koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 2 ja 3 kohdasta johtuvia velvollisuuksiaan,
PYRKIVÄT vähentämään maaperän määrällistä ja laadullista vahingoittumista erityisesti soveltamalla maa- ja metsätalou-
dessa maaperää mahdollisimman vähän vahingoittavia tuotantomenetelmiä, käyttämällä maaperää säästeliäästi sekä ra-
joittamalla eroosiota ja maaperän tiivistymistä,
TUNNUSTAVAT, että Alppien maaperän suojelu, sen kestävä hallinta ja sen luontaisten toimintojen palauttaminen
vahingoittuneilla alueille on yleisen edun mukaista,
TUNNUSTAVAT, että Alpeille, jotka muodostavat yhden Euroopan suurimmista yhtenäisistä luonnonalueista, on luon-
teenomaista ekologinen monimuotoisuus ja erittäin herkät ekosysteemit, joiden toimintamahdollisuudet on säilytettävä,
OVAT VAKUUTTUNEITA, että paikallisen väestön on voitava määrittää oma sosiaalinen, kulttuurinen ja taloudellinen
kehityssuunnitelmansa ja osallistua sen toteuttamiseen nykyisissä institutionaalisissa puitteissa,
OVAT TIETOISIA SIITÄ, että Alpit ovat tärkeä elinympäristö ja taloudellisen toiminnan ympäristö siellä asuvalle väestölle
ja virkistysalue muiden seutujen asukkaille, mutta myös siitä, että ahtaalle alppialueelle keskittyvät erilaiset käyttövaati-mukset voivat vaarantaa maaperän toimintojen säilyttämisen, minkä vuoksi taloudelliset edut on sovitettava yhteen
ympäristövaatimusten kanssa,FI 22.12.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 337/29
OVAT TIETOISIA SIITÄ, että maaperällä on erityinen merkitys ekosysteemeissä, että maaperän muodostuminen ja
vahingoittuneen maaperän uudistuminen tapahtuvat erittäin hitaasti, että alppialueen topografisten erityispiirteiden vuoksi
maaperän eroosio saattaa lisääntyä ja että maaperään kertyy epäpuhtauksia ja saastuneesta maaperästä saattaa päästäepäpuhtauksia ympäröiviin ekosysteemeihin, mikä voi aiheuttaa vaaraa ihmisille, eläimille ja kasveille,
OVAT TIETOISIA SIITÄ, että maaperän käyttö erityisesti rakentamiseen, teollisuuden ja kotiteollisuuden kehittämiseen,
infrastruktuurien rakentamiseen, kaivostoimintaan ja louhintaan, matkailuun, maa- ja metsätalouteen sekä liikenteeseensaattaa aiheuttaa maaperän laadullista tai määrällistä vahingoittumista, mistä syystä maaperän suojelemiseksi olisi ehdo-tettava asianmukaisia ja yhdennettyjä toimenpiteitä, joilla ehkäistään, rajoitetaan ja korjataan vahinkoja,
OTTAVAT HUOMIOON, että maaperän suojelulla on moninaisia vaikutuksia muihin politiikkoihin alppialueella ja että se
on näin ollen sovitettava yhteen muiden alojen toimien kanssa,
OVAT VAKUUTTUNEITA, että tietyt ongelmat voidaan ratkaista vain rajat ylittävällä tasolla ja edellyttävät alppialueen
valtioilta yhteisiä toimenpiteitä, jotka allekirjoittajavaltiot toteuttavat käytössä olevin keinojen mukaisesti,
OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
I LUKU
YLEISET MÄÄRÄYKSET
1 artikla
Tavoitteet
1. Tämän pöytäkirjan tarkoituksena on panna täytäntöön
Alppeja koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten maaperänsuojelun alalla tekemät sitoumukset.
2. Maaperä kaikkine osatekijöineen on säilytettävä kestävällä
tavalla, jotta
1) se voi toimia luontaisissa tehtävissään, muun muassa
a) ihmisten, eläinten, kasvien ja mikro-organismien elämän
perustana ja elinympäristönä;
b) luonnon ja maisemien merkittävänä osana;
c) ekosysteemien osana, erityisesti veden ja ravinteiden kier-
rossa;
d) aineiden leviämiseen vaikuttavana muunnos- ja säätely-
ympäristönä etenkin suodatus-, puskurointi- ja varastoin-tiominaisuuksiensa ansiosta, varsinkin pohjavesien suoje-lemiseksi;
e) geenivarantona;
2) se voi toimia luonnonhistorian ja kulttuurihistorian arkis-
tona; ja3) voidaan turvata sen käyttö:
a) maatalouden harjoittamiseen, myös laidun- ja metsätalou-
teen;
b) rakentamiseen ja matkailuun;
c) muun taloudellisen toiminnan harjoittamiseen, liikentee-
seen, tavaratoimituksiin ja jakeluun sekä jätevesien ja jät-teiden käsittelyyn;
d) luonnonvarojen lähteenä.
Erityisesti maaperän ekologiset toiminnot, jotka ovat olennaisen
tärkeitä ekosysteemeille, on taattava ja säilytettävä pitkällä aika-välillä sekä laadullisesti että määrällisesti. Vahingoittuneen maa-perän palauttamista luonnontilaan on edistettävä.
3. Toteutettavien toimenpiteiden tavoitteina ovat erityisesti
maaperän käytön mukauttaminen sijaintiin, maan säästeliäs
käyttö, eroosion ja maaperän rakenteen vahingollisten muutos-
ten ehkäiseminen sekä maaperään joutuvien epäpuhtauksien mi-nimointi.
4. Alppialueelle luonteenomainen maaperän monimuotoi-
suus ja sen tyypilliset esiintymispaikat on myös säilytettävä jatätä monimuotoisuutta on edistettävä.
5. Tämän pyrkimyksen kannalta erityisen tärkeä on ennalta-
ehkäisyn periaate, jonka puitteissa taataan maaperän toiminta-edellytykset ja mahdollisuudet käyttää maaperää erilaisiin tarkoi-tuksiin sekä maaperän säilyminen tuleville sukupolville kestävänkehityksen mukaisesti.FI L 337/30 Euroopan unionin virallinen lehti 22.12.2005
2 artikla
Perusvelvoitteet
1. Sopimuspuolet sitoutuvat toteuttamaan tarvittavat oikeu-
delliset ja hallinnolliset toimenpiteet alppialueen maaperän suo-jelun varmistamiseksi. Toimenpiteiden toteuttamisen valvon-nasta vastaavat kansalliset viranomaiset.
2. Jos maaperän toimintaedellytyksille uhkaa aiheutua vaka-
vaa ja pitkäaikaista vahinkoa, yleisenä sääntönä on, että suoje-lunäkökohtien on mentävä käyttöön liittyvien näkökohtienedelle.
3. Sopimuspuolet tarkastelevat mahdollisuuksia tukea tässä
pöytäkirjassa tarkoitettuja alppialueen maaperän suojelutoimen-piteitä verotukseen liittyvillä ja/tai muilla taloudellisilla toimen-piteillä. Erityistä tukea olisi annettava toimenpiteille, jotka sopi-vat yhteen maaperän suojelun ja maaperän säästeliästä ja ympä-ristön kannalta kestävää käyttöä koskevien tavoitteiden kanssa.
3 artikla
Tavoitteiden huomioon ottaminen muiden alojen
politiikassa
Sopimuspuolet sitoutuvat ottamaan huomioon tämän pöytäkir-
jan tavoitteet myös muiden alojen politiikassa. Alppialueellatämä tarkoittaa erityisesti seuraavia aloja: yhdyskuntasuunnittelu,rakentaminen ja liikenne, energia, maa- ja metsätalous, raaka-aineiden hyödyntäminen, teollisuus, kotiteollisuus, matkailu,luonnonsuojelu ja maisemien hoito, vesi- ja jätehuolto sekäilman laatu.
4 artikla
Alue- ja paikallisviranomaisten osallistuminen
1. Jokainen sopimuspuoli määrittelee nykyisissä institutionaa-
lisissa puitteissaan parhaan koordinointi- ja yhteistyötason ins-tituutioiden sekä niiden alue- ja paikallisviranomaisten välillä,
joita asia suoraan koskee, jotta voidaan edistää yhteisvastuulli-
suutta erityisesti synergian hyödyntämiseksi ja kehittämiseksimaaperän suojelua koskevan politiikan soveltamisessa ja siitäjohtuvien toimenpiteiden toteuttamisessa alppialueella.
2. Alue- ja paikallisviranomaiset, joita asia suoraan koskee,
osallistuvat tämän politiikan ja näiden toimenpiteiden eri val-mistelu- ja toteutusvaiheisiin toimivaltansa mukaisesti nykyisissäinstitutionaalisissa puitteissa.
5 artikla
Kansainvälinen yhteistyö
1. Sopimuspuolet tukevat tiiviimpää kansainvälistä yhteis-
työtä asianomaisten toimivaltaisten elinten välillä erityisesti seu-raavilla aloilla: maaperärekisterien laatiminen, maaperän seu-
ranta, suojeltujen maaperäalueiden sekä pilaantuneiden ja vaa-rassa olevien alueiden määrittely ja seuranta, tietokantojen käyt-töönantaminen ja yhdenmukaistaminen, Alppien maaperän suo-jelua koskevan tutkimuksen koordinointi sekä vastavuoroinentiedottaminen.
2. Sopimuspuolet sitoutuvat poistamaan alppialueen alue- ja
paikallisviranomaisten välisen kansainvälisen yhteistyön esteet jaedistämään ratkaisujen löytämistä yhteisiin ongelmiin sopivim-malla tasolla.
3. Jos maaperän suojelua koskevien toimenpiteiden määrit-
tely kuuluu kansalliseen tai kansainväliseen toimivaltaan, alue- japaikallisviranomaisille on annettava mahdollisuus edustaa tehok-kaasti paikallisväestön etuja.
II LUKU
ERITYISTOIMENPITEET
6 artikla
Alueiden määrittely
Sopimuspuolet huolehtivat siitä, että myös suojelun arvoiset
maaperäalueet otetaan huomioon suojelualueita määriteltäessä.Erityisesti on säilytettävä maaperä- ja kalliomuodostumat, joillaon erityisiä ominaispiirteitä tai erityinen merkitys Maan histo-rian tuntemisen kannalta.
7 artikla
Maaperän säästeliäs ja harkittu käyttö
1. Yhdyskuntasuunnittelua ja kestävää kehitystä koskevan
pöytäkirjan 9 artiklan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitet-tujen suunnitelmien ja/tai ohjelmien laadinnassa ja toteuttamis-essa on otettava huomioon maaperän suojeluun liittyvät tarpeet,erityisesti maaperän ja maa-alan säästeliäs käyttö.
2. Maaperän tiivistymisen ja käytön rajoittamiseksi sopimus-
puolet huolehtivat siitä, että rakentamisessa käytetään menetel-miä, joilla minimoidaan maa-alan käyttö ja vahingoitetaan maa-perää mahdollisimman vähän. Rakentamisessa ne pyrkivät suo-simaan jo rakennettuja alueita ja rajoittamaan taajamien kasvua.
3. Teollisuuden, rakentamisen ja infrastruktuurien ja erityi-
sesti liikenteen, energian ja matkailun aloilla toteutettavien suur-ten hankkeiden ympäristö- ja alueellisten vaikutusten arviointiinliittyvissä kansallisissa menettelyissä on otettava huomioon maa-perän suojelu ja maaperän niukka saatavuus alppialueella.FI 22.12.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 337/31
4. Jos luonnonolosuhteet sallivat, käytöstä poistunut tai va-
hingoittunut maaperä, etenkin kaatopaikat, kuonakasat, infra-struktuurit ja laskettelurinteet, on palautettava luonnontilaantai viljelymaaksi.
8 artikla
Raaka-aineiden säästeliäs käyttö ja maaperää mahdollisim-
man vähän vahingoittava louhinta
1. Sopimuspuolet huolehtivat siitä, että maaperästä louhittuja
raaka-aineita käytetään säästeliäästi. Ne pyrkivät ensisijaisestikäyttämään korvaavia tuotteita sekä käyttämään maksimaalisestihyödyksi kierrätysmahdollisuuksia tai edistämään niiden kehit-tämistä.
2. Maaperästä louhittujen raaka-aineiden hyödyntämisessä, ja-
lostamisessa ja käytössä on pyrittävä minimoimaan maaperänmuille toiminnoille aiheutuvia vahinkoja niin pitkälle kuin mah-
dollista. Raaka-aineiden louhinnasta on luovuttava alueilla, joilla
on erityistä merkitystä maaperän toimintojen suojelun kannaltatai joita käytetään juomaveden ottoon.
9 artikla
Kosteikkojen ja soiden maaperän suojelu
1. Sopimuspuolet sitoutuvat säilyttämään keidassuot ja mu-
tasuot. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi turpeen käytöstä onpyrittävä luopumaan kokonaan keskipitkällä aikavälillä.
2. Kuivaustoimet on kosteikoissa ja soilla rajoitettava ole-
massa olevien verkkojen ylläpitoon perusteltuja poikkeustapauk-sia lukuun ottamatta. Kuivattujen alueiden palauttamista luon-nontilaan olisi edistettävä.
3. Yleisenä sääntönä on, ettei suomaata tulisi käyttää tai, jos
sitä käytetään maatalouteen, sitä olisi hoidettava siten, että senerityispiirteet säilyvät.
10 artikla
Vaarassa olevien alueiden määrittely ja hoito
1. Sopimuspuolet sopivat kartoittavansa ne Alppien alueet,
joita uhkaavat geologiset, hydrogeologiset ja hydrologiset vaarat,erityisesti maaperän liikkeet (liukusortumat, mutavyöryt jamaanvyöryt), lumivyöryt ja tulvat, kyseisten alueiden rekisteröi-miseksi ja tarvittaessa vaarassa olevien alueiden määrittelemi-seksi. Tarvittaessa on otettava huomioon myös seismiset vaarat.2. Sopimuspuolet huolehtivat siitä, että vaarassa olevilla alu-
eilla sovelletaan mahdollisimman vähän ympäristöä kuormitta-via rakennustekniikoita käyttämällä alueen olosuhteisiin soveltu-via paikallisia ja perinteisiä materiaaleja. Näitä toimenpiteitä ontuettava sopivilla metsänhoitotoimilla.
11 artikla
Eroosion uhkaamien Alppien alueiden määrittely ja hoito
1. Sopimuspuolet sopivat kartoittavansa pintaeroosion uh-
kaamat Alppien alueet ja merkitsevänsä ne maaperärekisteriinmaaperän eroosiota kvantifioivien vertailukelpoisten kriteerienpohjalta, jos tämä on välttämätöntä aineellisen omaisuuden suo-jelemiseksi.
2. Maaperän eroosio on rajoitettava pienimpään mahdolli-
seen. Eroosion ja maan liukumien vahingoittamat alueet onkunnostettava siinä määrin kuin se on tarpeen ihmisten ja aine-ellisen omaisuuden suojelemiseksi.
3. Ihmisten ja aineellisen omaisuuden suojelemiseksi vesi-
eroosion hillitsemiseen ja valumavesien vaikutuksen vähentämi-seen on ensisijaisesti käytettävä mahdollisimman vähän ympä-ristöä kuormittavia vesirakennus-, rakennus- ja metsänhoitotek-niikoita.
12 artikla
Maa-, laidun- ja metsätalous
1. Eroosion ja maaperän haitallisen tiivistymisen rajoittami-
seksi sopimuspuolet sitoutuvat soveltamaan paikallisiin olosuh-
teisiin mukautettuja hyviä maa-, laidun- ja metsätalouskäytän-töjä.
2. Lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden käytöstä aiheutu-
vien päästöjen osalta sopimuspuolet pyrkivät laatimaan hyvääteknistä käytäntöä koskevat yhteiset kriteerit ja soveltamaanniitä. Lannoitteiden tyyppi ja määrä sekä niiden levitysajankohtaon mukautettava kasvien tarpeisiin ottamalla huomioon maape-rässä olevat ravinteet ja orgaaninen aines sekä viljelyolosuhteetja paikka. Tätä voidaan osaltaan edistää soveltamalla luonnon-mukaisia ja yhdennettyjä viljelymenetelmiä ja määrittämällä lai-duntavien eläinten enimmäismäärä paikallisten luonnonolosuh-
teiden ja kasvien kasvun mukaan.
3. Alppien laidunmailla on erityisesti minimoitava kivennäis-
lannoitteiden ja synteettisten kasvinsuojeluaineiden käyttö. Puh-distamolietteen käytöstä olisi luovuttava.FI L 337/32 Euroopan unionin virallinen lehti 22.12.2005
13 artikla
Metsänhoito- ja muut toimenpiteet
1. Niiden vuoristometsien osalta, jotka suurelta osin suojaa-
vat omaa kasvupaikkaansa ja ennen kaikkea asutuksia, liiken-neinfrastruktuureja, maatalousmaita ja muita alueita, sopimus-puolet sitoutuvat pitämään ensisijaisena näiden metsien suojaa-vaa tehtävää ja suuntaamaan metsänhoitotoimensa tämän suo-jaustavoitteen mukaisesti. Nämä vuoristometsät on säilytettäväniiden alkuperäisellä kasvupaikalla.
2. Metsiä on erityisesti hyödynnettävä ja hoidettava siten, että
vältetään maaperän eroosio ja haitallinen tiivistyminen. Tätävarten olisi edistettävä paikallisiin olosuhteisiin mukautettua
metsänhoitoa ja metsän luontaista uudistumista.
14 artikla
Matkailuinfrastruktuurien vaikutukset
1. Sopimuspuolet toimivat sopivimmalla tavalla sen varmis-
tamiseksi, että
—matkailutoimintojen haitalliset vaikutukset Alppien maape-
rään voidaan välttää,
—voimakkaassa matkailukäytössä vahingoittuneen maaperän
tilan heikkeneminen estetään erityisesti palauttamalla kasvi-peite siinä määrin kuin se on mahdollista ja käyttämällä
mahdollisimman vähän ympäristöä kuormittavia rakennus-
tekniikoita; maaperän myöhempää käyttöä on pyrittävä oh-jaamaan siten, etteivät tällaiset vahingot uusiudu,
—lupia laskettelurinteiden rakentamiseen ja tasoittamiseen
metsissä, joilla on suojaava tehtävä, myönnetään ainoastaanpoikkeustapauksissa ja sillä edellytyksellä, että korvaavia toi-menpiteitä on toteutettu, eikä tällaisia lupia saa myöntäälainkaan epävakailla alueilla.
2. Laskettelurinteiden hoitoon saa käyttää kemiallisia ja bio-
logisia lisäaineita ainoastaan, jos voidaan osoittaa, ettei niistä olehaittaa ympäristölle.
3. Jos havaitaan, että maaperälle ja kasvillisuudelle on aiheu-
tunut vakavia vahinkoja, sopimuspuolet toteuttavat viipymättäkorjaavia toimenpiteitä.
15 artikla
Epäpuhtauspäästöjen rajoittaminen
1. Sopimuspuolet toteuttavat kaikki mahdolliset toimet vä-
hentääkseen mahdollisimman laajasti ja ennaltaehkäisevästi epä-puhtauksien joutumista maaperään ilmasta, vesistä, jätteistä jaympäristölle haitallisista aineista. Ensisijaisina pidetään toimia,joilla vähennetään päästöjä niiden lähteessä.2. Jotta voitaisiin välttää vaarallisten aineiden käytöstä aiheu-
tuva maaperän pilaantuminen, sopimuspuolet antavat teknisiämääräyksiä, järjestävät valvontaa sekä toteuttavat tutkimusohjel-mia ja tiedotustoimia.
16 artikla
Mahdollisimman vähän ympäristöä kuormittava suolaus ja
hiekoitus
Sopimuspuolet sitoutuvat minimoimaan suolan käytön ja käyt-
tämään liukkauden ehkäisyyn mahdollisuuksien mukaan muitavähemmän saastuttavia tuotteita kuten soraa ja hiekkaa.
17 artikla
Pilaantunut maaperä, vanhat ympäristövahingot ja
jätehuolto-ohjelmat
1. Sopimuspuolet sitoutuvat kartoittamaan ja kuvaamaan
vanhat ympäristövahinkoalueensa sekä alueet, joilla epäilläänesiintyvän epäpuhtauksia (ympäristövahinkorekisteri), sekä ana-lysoimaan näiden alueiden tilan ja arvioimaan niiden aiheutta-mia vaaroja vertailukelpoisilla menetelmillä.
2. On laadittava ja toteutettava jätehuolto-ohjelmia, jotta voi-
daan välttää maaperän pilaantuminen ja varmistaa, että jätteetesikäsitellään, käsitellään ja hävitetään mahdollisimman vähänympäristöä kuormittavalla tavalla.
18 artikla
Täydentävät toimenpiteet
Sopimuspuolet voivat toteuttaa tässä pöytäkirjassa tarkoitettuja
toimenpiteitä täydentäviä toimenpiteitä maaperän suojelemi-seksi.
III LUKU
TUTKIMUS, KOULUTUS JA TIEDOTUS
19 artikla
Tutkimus ja seuranta
1. Sopimuspuolet edistävät ja yhdenmukaistavat tiiviissä yh-
teistyössä kaikkea sellaista tutkimusta ja järjestelmällistä seuran-taa, joka vaikuttaa hyödylliseltä tämän pöytäkirjan tavoitteidensaavuttamiseksi.
2. Sopimuspuolet huolehtivat siitä, että tutkimustoiminnasta
ja järjestelmällisestä seurannasta kansallisella tasolla saadut tu-lokset yhdistetään yhteiseen jatkuvan seurannan ja tiedotuksenjärjestelmään ja että ne annetaan yleiseen käyttöön nykyisissäinstitutionaalisissa puitteissa.FI 22.12.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 337/33
3. Sopimuspuolet koordinoivat Alppien maaperän suojeluun
liittyviä tutkimushankkeitaan ottaen huomioon muussa kansal-lisessa ja kansainvälisessä tutkimuksessa saavutetun edistyksen jasuunnittelevat yhteisiä tutkimustoimia.
4. Erityistä huomiota kiinnitetään tutkimuksiin, joissa arvioi-
daan maaperän haavoittuvuutta suhteessa ihmisen erilaisiin toi-mintoihin ja maaperän uusiutumiskykyä ja selvitetään vastaaviaparhaiten soveltuvia tekniikoita.
20 artikla
Yhdenmukaistettujen tietokantojen luominen
1. Sopimuspuolet sopivat luovansa Alppien tiedotus- ja seu-
rantajärjestelmän puitteissa vertailukelpoisia tietokantoja (maa-peräparametrit, näytteenotto, analyysimenetelmät, arviointi) ja
järjestävänsä mahdollisuuden tietojenvaihtoon.
2. Sopimuspuolet sopivat, mitä maaperän kannalta vaarallisia
aineita olisi analysoitava ensisijaisesti, ja pyrkivät määrittelemään
vertailukelpoiset arviointiperusteet.
3. Sopimuspuolet laativat alppialueen maaperän tilasta edus-
tavan kartoituksen, joka perustuu samoihin arviointiperusteisiinja yhdenmukaistettuihin menetelmiin ja jossa otetaan huomioongeologinen ja hydrogeologinen tilanne.
21 artikla
Pysyvien seuranta-alojen perustaminen ja ympäristön
seurannan koordinointi
1. Sopimuspuolet sitoutuvat perustamaan alppialueelle pysy-
viä seuranta-aloja (valvonta ja tekninen seuranta) ja yhdistämäänne Alppien laajuiseksi maaperän seurantaverkoksi.
2. Sopimuspuolet sopivat koordinoivansa kansallista maape-
rän seurantaansa ilman, veden, kasviston ja eläimistön alallatoimivien ympäristöalan elinten kanssa.
3. Sopimuspuolet perustavat tämän seurannan yhteydessä
maaperänäytetietokantoja vertailukelpoisten kriteerien pohjalta.
22 artikla
Koulutus ja tiedotus
Sopimuspuolet edistävät perus- ja jatkokoulutusta sekä tämän
pöytäkirjan tavoitteita, siihen liittyviä toimenpiteitä ja niidentoteuttamista koskevaa tiedottamista yleisölle.IV LUKU
TÄYTÄNTÖÖNPANO, VALVONTA JA ARVIOINTI
23 artikla
Täytäntöönpano
Sopimuspuolet sitoutuvat huolehtimaan tämän pöytäkirjan täy-
täntöönpanosta toteuttamalla asianmukaiset toimenpiteet nykyi-sissä institutionaalisissa puitteissa.
24 artikla
Velvoitteiden noudattamisen valvonta
1. Sopimuspuolet raportoivat säännöllisesti pysyvälle komite-
alle tämän pöytäkirjan nojalla toteutetuista toimenpiteistä. Ra-porteissa käsitellään myös toteutettujen toimenpiteiden tehok-
kuutta. Sopimuspuolten välisessä konferenssissa määritetään,
kuinka usein raportit laaditaan.
2. Pysyvä komitea tarkastelee raportit varmistuakseen siitä,
että sopimuspuolet ovat täyttäneet tästä pöytäkirjasta johtuvatvelvoitteensa. Pysyvä komitea voi myös pyytää asianomaisiltasopimuspuolilta täydentäviä tietoja tai käyttää muita tietoläh-teitä.
3. Pysyvä komitea laatii sopimuspuolten väliselle konferens-
sille raportin siitä, kuinka sopimuspuolet ovat noudattaneettästä pöytäkirjasta johtuvia velvoitteitaan.
4. Sopimuspuolten välinen konferenssi ottaa tämän raportin
huomioon. Jos se toteaa, että velvoitteita on laiminlyöty, se voiantaa suosituksia.
25 artikla
Määräysten toimivuuden arviointi
1. Sopimuspuolet tarkastelevat ja arvioivat säännöllisesti tä-
män pöytäkirjan määräysten toimivuutta. Jos se on tarpeen ta-voitteiden toteuttamiseksi, ne tekevät tähän pöytäkirjaan asian-mukaiset muutokset.
2. Alue- ja paikallisviranomaiset osallistuvat tähän arviointiin
nykyisissä institutionaalisissa puitteissa. Myös tällä alalla toimi-via valtiosta riippumattomia järjestöjä voidaan kuulla.FI L 337/34 Euroopan unionin virallinen lehti 22.12.2005
V LUKU
LOPPUMÄÄRÄYKSET
26 artikla
Alppeja koskevan yleissopimuksen ja pöytäkirjan välinen
suhde
1. Tämä pöytäkirja on Alppeja koskevan yleissopimuksen 2
artiklassa ja muissa asian kannalta merkityksellisissä yleissopi-muksen artikloissa tarkoitettu yleissopimuksen pöytäkirja.
2. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolia voivat olla ainoastaan
Alppeja koskevan yleissopimuksen sopimuspuolet. Irtisanoutu-minen Alppeja koskevasta yleissopimuksesta merkitsee myösirtisanoutumista tästä pöytäkirjasta.
3. Kun sopimuspuolten välinen konferenssi käsittelee tähän
pöytäkirjaan liittyviä kysymyksiä, vain tämän pöytäkirjan sopi-
muspuolet voivat osallistua äänestykseen.
27 artikla
Allekirjoittaminen ja ratifiointi
1. Tämä pöytäkirja avataan Alppeja koskevan yleissopimuk-
sen allekirjoittajavaltioiden ja Euroopan yhteisön allekirjoitetta-vaksi 16 päivänä lokakuuta 1998 ja se on avoinna allekirjoitet-tavaksi 16 päivästä marraskuuta 1998 alkaen tallettajavaltiossaItävallan tasavallassa.
2. Tämä pöytäkirja tulee voimaan niiden sopimuspuolten
osalta, jotka ovat ilmaisseet suostumuksensa tulla tämän pöytä-kirjan sitomiksi, kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun kolmevaltiota on tallettanut ratifiointi- tai hyväksymisasiakirjansa.3. Sellaisten sopimuspuolten osalta, jotka ilmaisevat myö-
hemmin suostumuksensa tulla tämän pöytäkirjan sitomiksi,pöytäkirja tulee voimaan kolmen kuukauden kuluttua ratifiointi-tai hyväksymisasiakirjan tallettamisesta. Sen jälkeen kun pöytä-kirjaan tehty muutos tulee voimaan, kyseisen pöytäkirjan uusistasopimuspuolista tulee sopimuspuolia pöytäkirjaan sellaisenakuin se on muutettuna.
28 artikla
Ilmoitukset
Tallettaja ilmoittaa jokaiselle johdanto-osassa tarkoitetulle val-
tiolle ja Euroopan yhteisölle tämän pöytäkirjan
a) allekirjoittamisesta;b) ratifiointi- tai hyväksymisasiakirjan tallettamisesta;c) voimaantulopäivämäärästä;d) sopimuspuolen tai allekirjoittajan antamasta julistuksesta;e) sopimuspuolen esittämästä irtisanomisilmoituksesta ja sen
voimaantulopäivästä.
Tämän vakuudeksi allekirjoittaneet, siihen asianmukaisesti val-
tuutettuina, ovat allekirjoittaneet tämän pöytäkirjan.
Tehty Bledissä 16 päivänä lokakuuta 1998 yhtenä italian-, rans-
kan-, saksan- ja sloveeninkielisenä kappaleena, jonka neljä teks-tiä ovat yhtä todistusvoimaisia ja joka talletetaan Itävallan tasa-vallan valtionarkistoon. Tallettaja lähettää oikeaksi todistetunjäljennöksen kaikille allekirjoittaneille osapuolille.FI 22.12.2005 Euroopan unionin virallinen lehti L 337/35