ES (...PICT...)|COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS| Bruselas, 2.7.2008 SEC(2008) 2157 DOCUMENTO DE TRABAJO DE LOS SERVICIOS DE LA COMISIÓN adjunto a la COMUNICACIÓN DE LA COMISIÓN AL PARLAMENTO EUROPEO, AL CONSEJO, AL COMITÉ ECONÓMICO Y SOCIAL EUROPEO Y AL COMITÉ DE LAS REGIONES Agenda Social Renovada: Oportunidades, acceso y solidaridad en la Europa del siglo xxi RESUMEN DE LA EVALUACIÓN DE IMPACTO {COM(2008) 412 final} {SEC(2008) 2156} RESUMEN DE LA EVALUACIÓN DE IMPACTO 1. Introducción En su Comunicación «Una agenda de los ciudadanos - Logrando resultados para Europa» COM(2006) 211. , la Comisión señaló que la Unión Europea debía analizar los cambios radicales que se están produciendo en nuestras sociedades y dar respuestas sostenibles a todos los niveles si quería abordar los retos a los que deben hacer frente la economía y las sociedades europeas. Sobre dicha base, la Comisión emprendió una evaluación a fondo de la realidad social de Europa «La realidad social de Europa», Documento de consulta de la Oficina de Asesores de Política Europea, disponible en: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_es.pdf . para determinar los cambios principales en curso en el empleo, la estructura familiar, los estilos de vida y las estructuras tradicionales de ayudas, que reflejan la presión, cada vez mayor, de la evolución demográfica.[1][2] COM(2006) 211. «La realidad social de Europa», Documento de consulta de la Oficina de Asesores de Política Europea, disponible en: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_es.pdf . Sobre la base de los resultados de esta amplia consulta, la cuestión fundamental a la que se debe responder ahora es si los enfoques actuales proporcionan respuestas adecuadas a los nuevos retos. La Comunicación «Oportunidades, acceso y solidaridad: hacia una nueva visión social para la Europa del siglo xxi» COM(2007) 726. establece la respuesta inicial de la Comisión a los nuevos retos que se desprenden de los resultados de la consulta sobre la realidad social de Europa. En la Comunicación de noviembre sobre la nueva visión social también se señala que, a más tardar a mediados de 2008, la Comisión elaborará una Agenda Social Renovada —que constituye el objeto de la presente evaluación de impacto— a fin de ayudar a dar resultados concretos a los ciudadanos europeos.[3] COM(2007) 726. Dada la naturaleza esencialmente política de dicha iniciativa, la presente evaluación de impacto es proporcionada respecto al objetivo fijado. Como tal, no pretende cuantificar el impacto con precisión, sino que se limita a un análisis cualitativo general del impacto probable. En la presente evaluación de impacto también se tienen en cuenta las observaciones del Comité de Evaluación de Impacto de la Comisión. 2. Antecedentes Uno de los puntos de partida de la Agenda Social Renovada es la Agenda Social correspondiente a 2005-2010, adoptada por la Comisión en 2005 COM(2005) 33. . La Comisión ha ejecutado ya todas las acciones previstas en el marco de la Agenda Social 2005-2010. Además, en febrero de 2007, se inició una consulta pública sobre la realidad social de Europa. Sobre la base de los resultados iniciales de la consulta, la Comunicación «Oportunidades, acceso y solidaridad: hacia una nueva visión social para la Europa del siglo xxi», adoptada en noviembre de 2007, establece una variedad de posibles respuestas a los retos sociales relacionados con el trabajo en la Unión Europea. Basándose en dicha consulta, la Comisión anunció que elaboraría una Agenda Social Renovada, que estaría lista a mediados de 2008. Sobre la base de las aproximadamente ciento cincuenta contribuciones recibidas hasta mediados de marzo de 2008, la Comisión publicó un informe de síntesis Véase http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, o una versión resumida en el anexo 2 del informe de evaluación de impacto. . Asimismo, la Comisión ha escuchado las opiniones de las demás instituciones y organismos europeos y de las partes interesadas pertinentes, incluso con motivo del Foro de la Agenda Social, organizado los días 5 y 6 de mayo de 2008 http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html . .[4][5][6] COM(2005) 33. Véase http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, o una versión resumida en el anexo 2 del informe de evaluación de impacto. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html . 3. Definición de los problemas En la Comunicación sobre la visión social de noviembre de 2007, la Comisión proporcionó una primera visión general de las realidades sociales sobre la base de la Evaluación de la Realidad Social en curso. Señaló que las sociedades europeas experimentan cambios rápidos y profundos tanto en el ámbito económico como en el social. Estos cambios están impulsados por poderosas fuerzas externas, como la globalización y el cambio climático, y por fuerzas internas, como la evolución demográfica y social. Como consecuencia de ello: · Los jóvenes no siempre empiezan con buen pie en la vida : A pesar de que los jóvenes de la UE disfrutan actualmente de muchas oportunidades, éstos se encuentran en una situación particularmente frágil. En 2005, el 19 % de los niños de la UE corrían riesgo de caer en la pobreza, frente al 16 % correspondiente a la población total de la UE. Demasiados jóvenes no pueden aprovechar todo su potencial ni integrarse con éxito en el mercado de trabajo, y abandonan los estudios sin una cualificación oficial. El desempleo juvenil sigue siendo un grave problema. · Los ciudadanos no están equipados con las capacidades necesarias para tener una carrera profesional satisfactoria en la sociedad del conocimiento : Aunque la UE está bien situada para beneficiarse de la globalización, las ventajas de la misma no se distribuyen de forma equitativa y la globalización despierta recelos. La UE debe apoyar a sus ciudadanos equipándolos con herramientas que puedan ayudarlos a adaptarse a unas realidades que cambian y a mostrarse solidarios con los que se ven perjudicados para garantizar que los más vulnerables no se queden marginados. · La UE no ha respondido a los retos demográfico y sanitario : Como consecuencia de la mejora de la salud y las condiciones laborales, actualmente cada vez más europeos disfrutan de vidas más largas y saludables así como de una jubilación más larga y activa. A pesar de la inmigración procedente de terceros países, la población total de la UE descenderá ligeramente y tendrá una media de edad mucho más alta. Por consiguiente, garantizar la sostenibilidad de las pensiones es un desafío fundamental para el futuro de los sistemas de protección social. · La exclusión social persiste en muchas partes de las sociedades europeas : Las oportunidades personales no se distribuyen de manera uniforme en las sociedades actuales. A través de la UE se dan diferencias notables por lo que se refiere a un acceso efectivo e igual al empleo, el aprendizaje permanente y los servicios sociales y sanitarios, ya que una proporción significativa de la población de la UE encuentra grandes dificultades para llevar una vida digna y encontrar empleo. En 2004, aproximadamente cien millones de europeos ganaron menos de la renta mediana de la UE, de aproximadamente 8 000 euros anuales. · Discriminación continua por motivos de sexo y por otros motivos : Europa ha avanzado notablemente por lo que se refiere a la igualdad entre hombres y mujeres. No obstante, siguen produciéndose grandes desigualdades por lo que se refiere al mercado laboral, la conciliación del trabajo y la vida privada, la protección social y la exclusión social, la salud, el mundo de la empresa, la toma de decisiones políticas y económicas así como la ciencia y la tecnología. Además, la protección contra la discriminación fuera del ámbito del empleo por motivos de discapacidad, edad, orientación sexual y religión o convicciones varía entre los distintos Estados miembros. · La UE debe promover mejor la dimensión social de la globalización : La OIT informa de que, a pesar del crecimiento de la economía y el empleo, muchas personas de todo el mundo, sobre todo mujeres, no tienen acceso a un empleo y unas condiciones laborales adecuados. Se calcula que 487 millones de trabajadores —el 16,4 %— aún no gana lo suficiente para que ellos y sus familias superen el umbral de la pobreza (de un dólar estadounidense diario por persona). La UE debe seguir tomando medidas decisivas para dar forma a la Agenda Internacional, de modo que refleje nuestros intereses y valores, incluso como parte de la «Agenda del Trabajo Digno». · Es necesario movilizar las políticas y los instrumentos de la UE para responder a las nuevas realidades sociales : Muchas políticas aparte de la social y de empleo, como las políticas de medio ambiente, macroeconómica, de mercado interior, educativa o de investigación, tienen un impacto social importante. En respuesta a las nuevas realidades sociales, que son polifacéticas y complejas, la cuestión es saber si existe margen para una acción más transversal o conjunta a escala de la UE, que reúna todas las políticas pertinentes, y si deben revisarse las herramientas de que dispone la UE para apoyar y complementar las actividades de los Estados miembros. 4. Objetivos En respuesta a la definición de los problemas, la UE debe aspirar a mejorar el bienestar y la calidad de vida de los ciudadanos europeos, al mismo tiempo que respeta el principio de subsidiariedad y de proporcionalidad del siguiente modo: · aumentando las oportunidades personales para los jóvenes; · promoviendo nuevas capacidades para obtener nuevos puestos de trabajo, carreras profesionales satisfactorias y mejores empleos; · fomentando vidas más largas y saludables; · luchando contra la pobreza y la exclusión social; · avanzando en la igualdad entre hombres y mujeres y la igualdad de oportunidades; · influyendo en la agenda internacional para promover los valores europeos; · velando por una combinación de políticas adecuada y aumentando la efectividad de los instrumentos de la UE. Los objetivos mencionados anteriormente son plenamente coherentes con otras políticas de la UE, en particular la Estrategia Renovada de Lisboa para el Crecimiento y el Empleo , la Estrategia de Desarrollo Sostenible de la UE y el mercado único , y apoyan dichas políticas. 5. Principales opciones políticas En virtud del Tratado CE, los Estados miembros de la UE asumen la responsabilidad principal por lo que se refiere a los cambios políticos necesarios para responder a las nuevas realidades sociales y cumplir los objetivos que figuran en el punto 4. Por tanto, la cuestión fundamental es saber si la UE debe continuar apoyando y completando las actividades de los Estados miembros y, en caso afirmativo, cómo debe hacerlo. En la evaluación de impacto se consideran tres opciones: · Opción 1: « no cambiar de enfoque – no cambiar de política »: Esto implica seguir aplicando el acervo comunitario y considerar que éste ya responde adecuadamente a las nuevas realidades sociales y que no habría ninguna necesidad de: i) nueva legislación europea (o revisión de la vigente), ii) estudio de los instrumentos existentes a escala de la UE, iii) una labor más conjunta entre las políticas de la UE. · Opción 2: « no cambiar de enfoque – cambiar de política »: Al igual que en la opción 1, la Comisión seguiría aplicando el acervo comunitario existente. Sin embargo, a diferencia de la opción 1, la opción 2 implicaría considerar que el acervo comunitario existente no responde adecuadamente a las nuevas realidades sociales y presentar una Agenda Social revisada (con iniciativas legislativas y no legislativas) que tuviera en cuenta las nuevas realidades sociales centradas en el empleo, los asuntos sociales y la igualdad de oportunidades. También se emprenderían —independientemente de la Agenda Social revisada— nuevas acciones en otros ámbitos políticos (como educación, salud, sociedad de la información y mercado interior) que tendrían un impacto social. · Opción 3: « cambiar de enfoque - cambiar de política »: Al igual que en las opciones 1 y 2, la Comisión seguiría aplicando el acervo comunitario existente. Sin embargo, a diferencia de la opción 2, la opción 3 implicaría considerar que la naturaleza transversal de los problemas derivados de las nuevas realidades sociales exige movilizar todas las políticas pertinentes de la UE de una manera holística que vaya más allá del empleo, los asuntos sociales y la igualdad de oportunidades, y se amplíe a la salud, la educación, la sociedad de la información, el mercado interior, las políticas macroeconómicas, el medio ambiente y las políticas exteriores. La opción 3 implicaría presentar una Agenda Social Renovada que reuniera todas las políticas pertinentes y capitalizara ese potencial tan desaprovechado entre ellas, basándose en tres pilares: las Oportunidades, el Acceso y la Solidaridad. 6. Comparación entre las opciones Con arreglo a la opción 1, el acervo comunitario y las políticas vigentes se mantendrían en forma actual, mientras que la consideración de las nuevas realidades recaería principalmente en los Estados miembros. Es probable que el fracaso a la hora de adaptar las políticas de la UE a las nuevas realidades sociales tenga, a medio y largo plazo, un impacto negativo a través de las cuatro dimensiones (económica, social, medioambiental y política). La UE ya no desempeñaría su papel de impulsora de los cambios y no sería capaz de tener en cuenta las cuestiones evolutivas. Desde el punto de vista de la gobernanza de la UE, la Comisión no podría demostrar su compromiso con el aumento del bienestar de los ciudadanos europeos, pese a las expectativas de los mismos. Esto podía socavar gravemente la legitimidad de la UE. Con arreglo a la opción 2, la Comisión presentaría una Agenda Social revisada limitada a los ámbitos social, de empleo y de igualdad de oportunidades. El análisis de las dimensiones económicas, sociales y medioambientales ha puesto de manifiesto que el impacto global sería positivo. Aunque se consideraría que la UE aborda los temas que preocupan a sus ciudadanos, es probable que la acción de la UE tuviera un impacto limitado por ser incompleta (ser incapaz de movilizar otras políticas que respondan a las nuevas realidades sociales) y poco sensible (ser incapaz de tener en cuenta todas las expectativas de los ciudadanos). Con arreglo a la opción 3, la UE movilizaría todas sus políticas pertinentes para responder a las nuevas realidades sociales, lo cual permitiría crear sinergias entre las políticas de la UE. Además, la acción de la UE sería muy completa (iría más allá de los ámbitos del empleo, los asuntos sociales y la igualdad de oportunidades), sensible y coherente. No daría lugar a un nuevo proceso a escala de la UE. Por el contrario, apoyaría los procesos existentes, incluida la Estrategia Renovada de Lisboa para el Crecimiento y el Empleo. Apoyaría actividades de los Estados miembros y respetaría los principios de subsidiariedad y de proporcionalidad. Por último, el análisis de impacto muestra claramente que una revisión de las herramientas existentes aumentaría al máximo la efectividad y la eficacia de la acción de la UE. En conclusión, la opción 3 («una Agenda Social Renovada respecto a las oportunidades, el acceso y la solidaridad») es la preferida. 7. Valor añadido y subsidiariedad Los Estados miembros asumen la responsabilidad principal respecto a los cambios políticos necesarios para responder a las nuevas realidades sociales. Sin embargo, la consulta sobre la realidad social de Europa ha confirmado que la confianza de los ciudadanos en el proyecto europeo depende de la credibilidad de las políticas sociales a nivel europeo. La actuación de la UE seguirá estando supeditada a un valor añadido probado, de acuerdo con los principios de subsidiariedad y proporcionalidad. Sin embargo, esto no impide a la UE desempeñar un papel más dinámico para favorecer el cambio y dirigir, apoyar y acompañar las reformas necesarias. Como parte de la Agenda Social Renovada, la Comisión se propone presentar nuevas iniciativas concretas, ya sea al mismo tiempo que la Comunicación o en una fecha posterior. En su caso, la Comisión realizará evaluaciones de impacto de las iniciativas específicas de conformidad con las directrices de la Comisión para la evaluación de impacto SEC(2005) 791. . Las evaluaciones individuales de impacto tratarán con mayor detalle los aspectos relacionados con la subsidiariedad y el valor añadido. [7] SEC(2005) 791. El valor añadido de la UE consiste fundamentalmente en: · establecer marcos de acción política; · mantener los valores de Europa y garantizar unas condiciones equitativas; · compartir las experiencias y las mejores prácticas; · apoyar las medidas locales, regionales y nacionales; · sensibilizar y crear una base de conocimientos sólida. 8. Seguimiento y evaluación La Agenda Social Renovada respecto a «las oportunidades, el acceso y la solidaridad» no da lugar a un proceso aparte. Apoya los procesos en curso, como la Estrategia de Lisboa para el Crecimiento y el Empleo, la Estrategia de Desarrollo Sostenible, el mercado único y los procesos del Método Abierto de Coordinación en materia de protección social e inclusión social, educación y juventud, y está estrechamente relacionada con dichos procesos. Para todos estos procesos existen mecanismos separados de seguimiento, información y evaluación. Y debe seguir siendo así, sin añadir ningún mecanismo de información adicional para la aplicación de la Agenda Social Renovada. La Agenda Social Renovada recibe el apoyo de varias iniciativas legislativas y no legislativas, a menudo con sus propias evaluaciones de impacto y sus propios mecanismos de seguimiento y evaluación. Como consecuencia, no habrá ningún proceso adicional para hacer un seguimiento y una evaluación de cada iniciativa, si bien se garantizará la coherencia entre las mismas. En 2010, la Comisión presentará un informe sobre la aplicación de la Agenda Social Renovada. Dicho informe debería incluir una evaluación de la aplicación de la nueva cláusula social horizontal del Tratado de Lisboa. Sobre esa base, la Comisión presentará una Comunicación relativa a la revisión de la Agenda Social Renovada respecto a «las oportunidades, el acceso y la solidaridad». [1] COM(2006) 211. [2] «La realidad social de Europa», Documento de consulta de la Oficina de Asesores de Política Europea, disponible en: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_es.pdf . [3] COM(2007) 726. [4] COM(2005) 33. [5] Véase http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, o una versión resumida en el anexo 2 del informe de evaluación de impacto. [6] http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html . [7] SEC(2005) 791. ET (...PICT...)|EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON| Brüssel 2.7.2008 SEK(2008) 2157 lõplik KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT Lisatud dokumendile: KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE JA REGIOONIDE KOMITEELE Uus sotsiaalmeetmete kava: võimalused, juurdepääs ja solidaarsus 21. sajandi Euroopas MÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE {COM(2008) 412 lõplik {SEC(2008) 2156} MÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE 1. Sissejuhatus Komisjon rõhutas oma teatises „Kodanikekeskne tegevuskava – Euroopa Liit tulemuslikuks”, KOM(2006) 211. et Euroopa Liit peab analüüsima radikaalseid muudatusi, mis toimuvad meie ühiskonnas, ja välja töötama jätkusuutlikud lahendused kõikidel tasanditel, et tulla toime probleemidega, mis seisavad Euroopa majanduse ja ühiskonna ees. Seda aluseks võttes korraldas komisjon Euroopa sotsiaalse tegelikkuse põhjaliku hindamise, „Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers”, avaldatud: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf et selgitada välja peamised muudatused, mis toimuvad tööhõive, perekonna struktuuri, elustiilide ja traditsiooniliste toetusstruktuuride valdkonnas ning mis kannavad endas demograafiliste muutuste üha suurenevat survet. [1][2] KOM(2006) 211. „Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers”, avaldatud: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf Pidades silmas selle laiaulatusliku konsultatsiooni tulemusi, on praegu oluline vastata küsimusele, kas senised lähenemisviisid on sobivad uute ülesannete lahendamiseks. Teatis „Võimalused, juurdepääs ja solidaarsus: uus sotsiaalne visioon 21. sajandi Euroopast” KOM(2007) 726 lõplik. on komisjoni esimene reageering uutele probleemidele, mis selgusid Euroopa sotsiaalset tegelikkust käsitleva konsultatsiooni käigus. Selles uut sotsiaalset visiooni kirjeldavas novembrikuises teatises on märgitud, et komisjon valmistab 2008. aasta keskpaigaks ette uue sotsiaalmeetmete kava – seda käsitlebki käesolev mõjuhinnang –, mis aitaks saavutada konkreetseid tulemusi Euroopa kodanike jaoks.[3] KOM(2007) 726 lõplik. Pidades silmas selle algatuse peamiselt poliitilist iseloomu, on käesolev mõjuhinnang püstitatud eesmärgiga proportsionaalne. Praegusel kujul ei püüta selles mõjusid täpselt kvantifitseerida, vaid piirdutakse tõenäoliste mõjude üldise kvalitatiivse analüüsiga. Käesolevas mõjuhinnangus on arvesse võetud ka komisjoni mõjuhindamise komitee märkusi. 2. Taust Uue sotsiaalmeetmete kava puhul on üheks lähtekohaks 2005.–2010. aasta sotsiaalmeetmete kava, mille komisjon võttis vastu 2005. aastal KOM(2005) 33. . Nüüdseks on komisjon rakendanud kõik 2005.–2010. aasta sotsiaalmeetmete kava raames ettenähtud meetmed. Lisaks sellele algatati 2007. aasta veebruaris konsultatsioon Euroopa sotsiaalse tegelikkuse teemal. Kõnealuse konsultatsiooni esialgsetele tulemustele toetudes võeti 2007. aasta novembris vastu teatis „Võimalused, juurdepääs ja solidaarsus: uus sotsiaalne visioon 21. sajandi Euroopast”, milles esitatakse hulk võimalikke lahendusi Euroopa Liidu ees seisvate sotsiaalsete probleemidega toimetulekuks. Võttes arvesse kõnealuse konsultatsiooni tulemusi, teatas komisjon, et ta valmistab 2008. aasta keskpaigaks ette uue sotsiaalmeetmete kava. 2008. aasta märtsi keskpaigaks oli laekunud ligikaudu 150 arvamust, mille põhjal koostas komisjon koondaruande Vt http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEK(2008) 1806, või käesoleva aruande 2. lisas esitatud lühiversiooni. . Komisjon kuulas ära ka Euroopa institutsioonide ja muude asjaomaste sidusrühmade seisukohad; muu hulgas tehti seda sotsiaalmeetmete kava käsitleval foorumil http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html 5.–6. mail 2008.[4][5][6] KOM(2005) 33. Vt http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEK(2008) 1806, või käesoleva aruande 2. lisas esitatud lühiversiooni. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html 3. Probleemi määratlemine Sotsiaalset visiooni kirjeldavas teatises, mis avaldati 2007. aasta novembris, esitas komisjon käimasoleva sotsiaalse tegelikkuse hindamise põhjal esimese sotsiaalset tegelikkust kirjeldava ülevaate. Selles märgiti, et Euroopa ühiskonnas on toimumas kiired ja põhjalikud muudatused nii majandus- kui ka sotsiaalvaldkonnas. Need muudatused on ajendatud sellistest võimsatest välistest jõududest nagu globaliseerumine ja kliimamuutused, aga ka sisemistest jõududest, näiteks demograafilistest ja sotsiaalsetest arengutest. Selle tulemuseks on, et: · Noorte inimeste stardipositsioon iseseisva elu alustamiseks ei ole kõige parem: Vaatamata asjaolule, et praegu ümbritseb Euroopa noori jõukas ja võimalusterohke keskkond, on tänase noorema põlvkonna olukord väga ebakindel. 2005. aastal oli vaesuse ohus 19 % ELi lastest; kogu elanikkonna puhul oli see näitaja 16 %. Kaugelt liiga palju on neid noori, kellel puudub võimalus arendada kogu oma potentsiaali, et edukalt siseneda tööturule, ning kes lahkuvad koolist ametlikku kutsekvalifikatsiooni saamata. Jätkuvalt on tõsiseks probleemiks noorte tööpuudus. · Inimestel puuduvad oskused, mida on vaja rahuldustpakkuva tööelu kujundamiseks teadmisteühiskonnas : ELil on küll head eeldused globaliseerumisest kasu saada, kuid see kasu ei jaotu võrdselt ja globaliseerumine tekitab kartusi. EL peab oma kodanikke toetama pakkudes neile vahendeid, mis aitaksid kohaneda muutuva tegelikkusega; samuti tuleb väljendada solidaarsust nende suhtes, kes on halvemas seisus, et tagada ka kõige kaitsetumate „pinnale jäämine”. · EL ei ole pakkunud lahendusi demograafilistele ja tervisega seotud probleemidele: Paremad võimalused tervise eest hoolitsemiseks ja paremad töötingimused võimaldavad üha suuremal osal eurooplastest elada kauem ja tervislikumalt ning nautida pikemat ja tegusamat pensionipõlve. Vaatamata sisserändele kolmandatest riikidest, on ELi koguelanikkond vähehaaval kahanemas ja jäämas palju vanemaks. Sellest tulenevalt on sotsiaalkindlustussüsteemide ees seisvaks põhiprobleemiks tulevikus pensionide jätkusuutlikkuse tagamine. · Paljudes Euroopa ühiskonna osades esineb jätkuvalt sotsiaalset tõrjutust : Tänapäeva ühiskonnas ei ole elu poolt pakutavad võimalused jagunenud võrdselt. Tegelikkuses toimiv ja võrdne juurdepääs tööturule, elukestvale õppele ning sotsiaal- ja tervishoiuteenustele on ELi eri piirkondades väga erinev ning märkimisväärne osa ELi elanikkonnast puutub töökoha leidmisel ja rahuldava elustandardi poole püüdlemisel kokku tõsiste raskustega. 2004. aastal oli 100 miljoni eurooplase aastasissetulek väiksem kui ELi keskmine, mis on ligikaudu 8000 eurot. · Kestab nii sooline kui ka muud liiki diskrimineerimine: Soolise võrdsuse tagamise valdkonnas on Euroopas aja jooksul märkimisväärset edu saavutatud. Sellele vaatamata on tööturul ikka veel märgatavat ebavõrdsust, kui vaadelda töö ja eraelu ühitamist, sotsiaalkaitset ja sotsiaalset tõrjutust, tervislikku seisundit, ettevõtlikkust, poliitiliste ja majandusalaste otsuste tegemist ning teaduse ja tehnika saavutuste kasutamist. Liikmesriigiti erineb kaitstuse tase diskrimineerimise vastu puuete, vanuse, seksuaalse sättumuse, usutunnistuse või veendumuste alusel väljapoole tööhõivet jäävates eluvaldkondades. · EL peab paremini edendama globaliseerumise sotsiaalset mõõdet: Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) andmete kohaselt on vaatamata majanduskasvule ja töökohtade arvu suurenemisele maailmas palju inimesi, eriti naisi, kes ei saa korralikku tööd või kellel pole õigeid töötingimusi. Hinnanguliselt 487 miljonit töötajat – s.o 16,4 % kõigist töötajatest – ei teeni piisavalt, et nad ise ja nende pere tõuseksid ülespoole vaesusepiiri, milleks on kehtestatud üks USA dollar inimese kohta päevas. EL peaks jätkama otsustavat tegevust rahvusvahelise tegevuskava väljatöötamiseks, mis väljendaks meie huve ja väärtusi, sealhulgas inimväärse töö tegevuskava raames. · ELi poliitikasuunad ja vahendid tuleb mobiliseerida nii, et need vastaksid uuele sotsiaalsele tegelikkusele : Lisaks tööhõive- ja sotsiaalpoliitikale on suur sotsiaalne mõju veel paljudel poliitikasuundadel, näiteks keskkonna-, makromajandus-, siseturu- ning haridus- ja teaduspoliitikal. Reageerides uuele mitmetahulisele ja keerukale sotsiaalsele tegelikkusele, tuleb välja selgitada, kas oleks vaja ühtsemat ja laiahaardelisemat tegevust ELi tasandil, mis ühendaks kõik asjaomased poliitikasuunad, ning kas oleks vaja läbi vaadata need vahendid, mis on praegu ELi käsutuses liikmesriikide tegevuse toetamiseks ja täiendamiseks. 4. Eesmärgid Probleemi määratlusest tulenevalt peaks EL seadma eesmärgiks parandada Euroopa kodanike heaolu ja elukvaliteeti, pidades samal ajal kinni subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetest; selleks tuleks teha järgmist: · Parandada noorte inimeste väljavaateid; · Edendada uute töökohtade jaoks vajaminevaid uusi oskusi ja rahuldustpakkuvat tööelu ning parandada tööhõivet; · Toetada eluviisi, mis tagab pikema ja tervislikuma elu; · Võidelda vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu; · Jätkata tegevust soolise võrdõiguslikkuse ja võrdsete võimaluste tagamise nimel; · Töötada välja rahvusvaheline tegevuskava, mis edendab euroopalikke väärtusi; · Tagada asjakohane poliitikakooslus ja suurendada ELi vahendite tõhusust. Eespool nimetatud eesmärgid on täielikus kooskõlas ELi muude poliitikasuundade ja strateegiatega, eelkõige majanduskasvu ja töökohtade loomist käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia , ELi säästva arengu strateegia ja ühtse turu põhimõtetega, ning toetavad neid. 5. Peamised võimalikud poliitilised tegevussuunad Vastavalt EÜ asutamislepingule kannavad ELi liikmesriigid peamist vastutust nende muudatuste ees poliitikasuundades, mida on vaja uue sotsiaalse tegelikkusega toimetulekuks ja punktis 4 esitatud asjakohaste eesmärkide saavutamiseks. Seepärast tuleb põhiküsimusena välja selgitada, kas EL peaks jätkuvalt toetama ja täiendama liikmesriikide tegevust ning kui jah, siis kuidas. Käesolevas mõjuhinnangus vaadeldakse kolme võimalust: · 1. võimalus: ei muudeta lähenemisviisi ega poliitikat : See tähendab, et jätkataks ühenduse õigustiku rakendamist ja ollakse seisukohal, et ühenduse õigustik suudab piisaval määral reageerida uuele sotsiaalsele tegelikkusele, ning et saadakse hakkama ilma, et oleks vaja i) uusi Euroopa õigusakte (või nende läbivaatamist), ii) olemasolevate vahendite läbivaatamist ELi tasandil, iii) rohkem ühtlustatud tegevust ELi poliitikasuundade vahel. · 2. võimalus: lähenemisviisi ei muudeta, aga poliitikat muudetakse : Nagu ka 1. võimaluse puhul, jätkaks komisjon ka siis ühenduse õigustiku rakendamist. Vastupidiselt 1. võimalusele, ollakse 2. võimaluse puhul seisukohal, et olemasolev ühenduse õigustik ei suuda piisaval määral reageerida uuele sotsiaalsele tegelikkusele, ja esitatakse läbivaadatud sotsiaalmeetmete kava (mis koosneb seadusandlikest ja muudest algatustest), et tööhõivele, sotsiaalküsimustele ja võrdsete võimaluste tagamisele keskendudes võtta arvesse uut sotsiaalset tegelikkust. Võetakse ka uusi meetmeid muudes poliitikavaldkondades (näiteks hariduse, tervishoiu, infoühiskonna ja siseturu valdkonnas), millel on sotsiaalne mõju, kuid seda tehakse eraldi läbivaadatud sotsiaalmeetmete kavast. · 3. võimalus: muudetakse lähenemisviisi ja poliitikat : Nagu ka 1. ja 2. võimaluse puhul, jätkaks komisjon ühenduse õigustiku rakendamist. Erinevalt 2. võimalusest, leitakse 3. võimaluse puhul, et uuest sotsiaalsest tegelikkusest tulenevate probleemide laiahaardelisus nõuab kõikide asjakohaste ELi poliitikasuundade mobiliseerimist terviklikult: nii, et lisaks tööhõivele, sotsiaalküsimustele ja võrdsete võimaluste tagamisele hõlmatakse ka tervishoid, haridus, infoühiskond, siseturg, makromajandus, keskkond ja välispoliitika. 3. võimalus tähendab uue sotsiaalmeetmete kava esitamist, mis koondab endasse kõik asjakohased poliitikasuunad ja kasutab ära nendevahelise seni kasutamata potentsiaali, mis põhineb kolmel sambal: võimalused, juurdepääs ja solidaarsus. 6. Võimaluste võrdlus 1. võimaluse puhul rakendataks ühenduse õigustikku ja poliitikasuundi nende praegusel kujul, kusjuures uue sotsiaalse tegelikkuse arvessevõtmine jääks peamiselt liikmesriikide ülesandeks. On tõenäoline, et keskmises ja pikaajalises perspektiivis on olukorral, kus ELi poliitikasuundi ei suudeta kohandada uue sotsiaalse tegelikkusega, negatiivne mõju kõigis neljas mõõtmes (majanduslikus, sotsiaalses, keskkonnaalases ja poliitilises). EL ei toimiks enam muutuste katalüsaatorina ega suudaks üha muutuvate probleemide puhul kaasa rääkida. ELi juhtimise seisukohast vaadatuna ei suudaks komisjon näidata, et tema eesmärk on parandada Euroopa kodanike heaolu, kuigi seda temalt oodatakse. See võiks tõsiselt kahjustada ELi legitiimsust. 2. võimaluse puhul esitaks komisjon läbivaadatud sotsiaalmeetmete kava, mis piirdub tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste tagamise valdkondadega. Majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaalase mõõtme analüüs on näidanud, et üldmõju oleks positiivne. Kuigi oleks näha, et EL tegeleb oma kodanike muredega, jääks ELi meetme üldmõju tõenäoliselt piiratuks, sest sellel puudub terviklikkus (ei suudeta mobiliseerida teisi poliitikasuundi reageerima uuele sotsiaalsele tegelikkusele) ja reageerimisvalmidus (ei suudeta arvesse võtta kõigi kodanike ootusi). 3. võimaluse raames mobiliseeriks EL kõik oma asjakohased poliitikasuunad nii, et need hakkaksid vastama uuele sotsiaalsele tegelikkusele. See looks ELi poliitikasuundade vahelise sünergia. Lisaks oleks ELi meede igati terviklik (see hõlmaks veel mitut valdkonda peale tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste tagamise), reageerimisvõimeline ja ühtne. Sellega ei loodaks ELi tasandil uut protsessi. Pigem toetataks see toimivaid protsesse, sealhulgas majanduskasvu ja töökohtade loomist käsitlevat uuendatud Lissaboni strateegiat. See võimalus toetaks liikmesriikide tegevust ja peaks kinni subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetest. Lisaks sellele on mõjude analüüs selgesti näidanud, et olemasolevate vahendite läbivaatamise korral saavutaks ELi meede maksimaalse tulemuslikkuse ja tõhususe. Kokkuvõtteks tuleb 3. võimalust (uus sotsiaalmeetmete kava võimaluste, juurdepääsu ja solidaarsuse nimel) pidada kõige paremaks. 7. Lisaväärtus ja subsidiaarsus Liikmesriigid kannavad peamist vastutust nende muudatuste ees poliitikasuundades, mida on vaja uue sotsiaalse tegelikkusega toimetulekuks. Euroopa sotsiaalset tegelikkust käsitlev konsultatsioon on aga näidanud, et elanike usk Euroopa projekti sõltub sellest, kas Euroopa tasandi sotsiaalpoliitika on usaldusväärne. Kooskõlas subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõttega peaks EL sekkuma ainult siis, kui tema sekkumisel on selge lisaväärtus. See aga ei välista ELi tasandi aktiivsemat osalust muutuste katalüsaatorina ning vajalike reformide suunamisel, toetamisel ja täiendamisel. Komisjon kavatseb uue sotsiaalmeetmete kava raames esitada konkreetsed uued algatused, mis võetakse vastu teatisega samal ajal või hiljem. Vajaduse korral korraldab komisjon konkreetsete algatuste mõju hindamise kooskõlas komisjoni mõjuhindamissuunistega SEK(2005) 791 . Need eraldiseisvad mõjuhinnangud käsitlevad subsidiaarsuse ja lisaväärtuse aspekte üksikasjalikumalt. [7] SEK(2005) 791 ELi lisaväärtus hõlmab peamiselt järgmist: · Meetme poliitilise raamistiku kindlaksmääramine; · Euroopalike väärtuste alalhoidmine ja võrdsete tingimuste tagamine; · Kogemuste ja heade tavade vahetamine; · Kohaliku, piirkondliku ja riigi tasandi meetmete toetamine; · Teadlikkuse suurendamine ja tugeva teadmistebaasi loomine. 8. Järelevalve ja hindamine Uus sotsiaalmeetmete kava võimaluste, juurdepääsu ja solidaarsuse nimel ei tähenda eraldi protsessi käivitamist. See on tihedalt seotud selliste juba käimasolevate protsessidega nagu majanduskasvu ja töökohtade loomist käsitlev Lissaboni strateegia, säästva arengu strateegia ja ühtne turg, samuti sotsiaalkaitse ja sotsiaalse kaasatuse ning hariduse ja noorsooküsimuste valdkonnas kasutusele võetud avatud koordineerimismeetodiga, ning toetab neid. Kõikide nende protsesside puhul toimivad eraldi aruandlus- ja hindamismehhanismid. Selline praktika peaks jätkuma, ilma et lisataks täiendavat aruandlusmehhanismi uue sotsiaalmeetmete kava rakendamise jaoks. Uut sotsiaalmeetmete kava toetavad mitmed seadusandlikud ja muud liiki algatused, millel on olemas oma mõju hindamise ja järelevalve- ja hindamismehhanismid. Sellest tulenevalt ei ole eraldi algatuste jaoks vaja täiendavat järelevalve- ja hindamisprotsessi ette näha, kuid tuleb tagada nende omavaheline kooskõla. Komisjon esitab uue sotsiaalmeetmete kava rakendamise aruande 2010. aastal. See aruanne peaks sisaldama hinnangut Lissaboni lepingus sisalduva uue horisontaalse sotsiaalklausli rakendamise kohta. Selle põhjal koostab komisjon teatise uue sotsiaalmeetmete kava läbivaatamise kohta. [1] KOM(2006) 211. [2] „Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers”, avaldatud: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf [3] KOM(2007) 726 lõplik. [4] KOM(2005) 33. [5] Vt http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEK(2008) 1806, või käesoleva aruande 2. lisas esitatud lühiversiooni. [6] http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html [7] SEK(2005) 791 HU (...PICT...)|AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA| Brüsszel, 2.7.2008 SEC(2008) 2157 A BIZOTTSÁG SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA (kísérődokumentum) A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Megújított szociális menetrend: Lehetőségek, hozzáférés és közösségvállalás a XXI. századi Európában ÖSSZEFOGLALÓ HATÁSVIZSGÁLAT {COM(2008) 412 végleges} {SEC(2008) 2156} ÖSSZEFOGLALÓ HATÁSVIZSGÁLAT 1. Bevezetés A Polgárközpontú program: Eredményeket Európának COM(2006) 211. című közleményében a Bizottság rámutatott, hogy az Európai Uniónak elemeznie kell a társadalomban zajló gyökeres változásokat, és minden szinten fenntartható megoldásokat kell kidolgoznia, ha kezelni akarja az európai gazdaságok és társadalmak előtt álló kihívásokat. Ez alapján a Bizottság átfogó felmérést végzett Európa társadalmi valóságáról „Az európai társadalmi valóság, az Európai Politikai Tanácsadói Iroda konzultációs dokumentuma”, lásd : http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_hu.pdf annak érdekében, hogy meggyőződjön a foglalkoztatás, a családszerkezet, az életmód és a hagyományos támogatási rendszerek területén végbemenő azon változásokról, amelyek a demográfiai változások növekvő nyomását tükrözik.[1][2] COM(2006) 211. „Az európai társadalmi valóság, az Európai Politikai Tanácsadói Iroda konzultációs dokumentuma”, lásd : http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_hu.pdf A széles körű konzultáció eredményeiből kiindulva arra a döntő kérdésre kell felelni, hogy a jelenlegi megközelítések megfelelő választ nyújtanak-e az új kihívásokra. A Lehetőségek, hozzáférés, közösségvállalás: úton a XXI. századi Európa új szociális jövőképének kialakítása felé című közlemény COM(2007) 726. a Bizottságnak az európai társadalmi valóságról szóló konzultáció eredményeiből felmerülő új kihívásokra adott első válaszát rögzíti. Az új szociális jövőképről szóló novemberi közlemény arra is utal, hogy a Bizottság megújított szociális menetrendet fog készíteni 2008 közepére – amely e hatásvizsgálat tárgya – annak elősegítése érdekében, hogy az európai polgárok konkrét eredményekhez jussanak.[3] COM(2007) 726. Lévén a kezdeményezés elsősorban politikai természetű, ez a hatásvizsgálat arányos a kitűzött céllal. Ilyen minőségében nem a hatások mennyiségének pontos meghatározására törekszik, hanem a valószínű hatások általános minőségi elemzésére szorítkozik. Ez a hatásvizsgálat a Bizottság hatásvizsgálati bizottságának megjegyzéseit is figyelembe vette. 2. Háttér A megújított szociális menetrend egyik kiindulópontja a Bizottság által 2005-ben elfogadott, 2005–2010-re vonatkozó szociális menetrend COM(2005) 33. . A Bizottság mára a 2005–2010-re vonatkozó szociális menetrendben szereplő összes intézkedést végrehajtotta. Ezenfelül 2007 februárjában nyilvános konzultációt indított az európai társadalmi valóságáról. A konzultáció kezdeti eredményeire építve a 2007 novemberében elfogadott Lehetőségek, hozzáférés, közösségvállalás: úton a XXI. századi Európa új szociális jövőképének kialakítása felé című közlemény egy sor lehetséges választ ad az Európai Unióban jelenlevő társadalmi kihívásokra. A Bizottság bejelentette, hogy e konzultációra építve megújított szociális menetrendet készít 2008 közepére. A 2008. március közepéig beérkezett mintegy 150 hozzászólás alapján a Bizottság összefoglaló jelentést Lásd http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_hu.htm , SEC(2008) 1896 vagy rövidített változat a hatásvizsgálati jelentés 2. mellékletében. tett közzé. A Bizottság meghallgatta az egyéb európai intézmények és szervek, valamint az érdekelt felek véleményét is, többek között a 2008. május 5–6-án a szociális menetrendről szervezett fórum http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html alkalmával.[4][5][6] COM(2005) 33. Lásd http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_hu.htm , SEC(2008) 1896 vagy rövidített változat a hatásvizsgálati jelentés 2. mellékletében. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html 3. A probléma meghatározása A szociális jövőkép kialakításáról szóló 2007. novemberi közleményben a Bizottság a társadalmi valóság folyamatban lévő felmérése alapján első alkalommal nyújtott áttekintést a társadalmi valóságról. A dokumentumban megállapították, hogy az európai társadalmak gyors és alapvető változásokon mennek keresztül mind a gazdasági, mind a társadalmi területeken. E változásokat olyan erőteljes külső hatások vezérlik, mint a globalizáció és az éghajlatváltozás, valamint olyan belső erők, mint a demográfiai és szociális fejlemények. Összegzésül: · A fiatalok pályakezdési feltételei nem a legjobbak : annak ellenére, hogy az Európai Unió ifjúsága előtt temérdek lehetőség áll, a mai fiatal generáció különösen veszélyeztetett helyzetben van. 2005-ben a gyermekek 19%-a élt a szegénységi küszöb határán, míg az EU teljes lakossága tekintetében ez az arány 16%. Túl sok fiatal képtelen kihasználni összes képességét és sikeresen belépni a munkaerő-piacra, továbbá képesítés nélkül kerül ki az iskolából. A fiatalok munkanélkülisége továbbra is komoly probléma. · A polgároknak nincs meg a megfelelő képzettsége a tudásalapú társadalomban való karrierépítéshez : noha az EU-nak minden lehetősége megvan arra, hogy hasznot húzzon a globalizációból, ennek előnyei nem egyenlően oszlanak el, a globalizáció pedig nyugtalanságot szül. Az EU-nak támogatnia kell polgárait azáltal, hogy olyan eszközökkel látja el őket, amelyek segítik őket alkalmazkodni a változó körülményekhez, és annak érdekében, hogy a leginkább kiszolgáltatottak is talpon maradhassanak, szolidaritást kell mutatnia azokkal, akik hátrányos helyzetben vannak. · Az EU eddig nem tudta kezelni a demográfiai és egészségügyi kihívást : a jobb egészségügyi és munkakörülmények eredményeképpen az európaiak növekvő hányada él hosszabb és egészségesebb életet, valamint hosszabb és aktívabb nyugdíjas éveket. A harmadik országokból történő bevándorlás ellenére az Európai Unió teljes népessége némileg csökkenni és öregedni fog. Ezért a nyugdíjak fenntarthatóságának biztosítása döntő fontosságú kihívás a szociális védelmi rendszerek jövője szempontjából. · A társadalmi kirekesztés az európai társadalmak számos részében megmaradt : Az életlehetőségek nem egyenlően oszlanak el a mai társadalmakban. A foglalkoztatáshoz, az egész életen át tartó tanuláshoz, valamint a szociális és egészségügyi szolgáltatásokhoz való tényleges és egyenlő hozzáférés jelentősen eltér Unió-szerte, az EU népességének pedig lényeges hányada küzd nehézségekkel, amikor megfelelő megélhetéshez és álláshoz próbál jutni. 2004-ben mintegy 100 millió európai keresett az uniós középértéket jelentő 8000 eurónál kevesebbet évente. · Továbbra is él a nemi és az egyéb alapon történő megkülönböztetés : Európa jelentős fejlődést ért el az elmúlt években a nemek közötti egyenlőség területén. Ugyanakkor szembetűnő egyenlőtlenségek maradtak a munkaerőpiacon, a munka és a családi élet összeegyeztetésében, a szociális védelemben és a társadalmi kirekesztésben, az egészségügyben, a vállalkozásban, a politikai és gazdasági döntéshozatalban, valamint a tudományokban és a technológiában. Ezenfelül a tagállamokban eltérő a foglalkoztatás területén kívül a fogyatékosságon, az életkoron, a szexuális irányultságon és a valláson vagy meggyőződésen alapuló megkülönböztetéssel szemben nyújtott védelem. · Az EU-nak jobban elő kell mozdítania a globalizáció szociális dimenzióját : az ILO jelentése szerint a világon a gazdaságban és a foglalkoztatásban tapasztalt növekedés ellenére sokan – különösen nők – nem jutnak megfelelő munkához és munkakörülményekhez. A becslések szerint 487 millió munkavállaló – az összes munkavállaló 16,4%-a – még mindig nem keres eleget ahhoz, hogy magát és családját az 1 USA-dollár/fő napi szegénységi küszöb fölé emelje. Az EU-nak továbbra is meggyőzően kell fellépnie a nemzetközi menetrend kialakításában annak érdekében, hogy ez tükrözze érdekeinket és értékeinket, a „ tisztességes munkára vonatkozó menetrendben ” foglaltaknak megfelelően. · Uniós politikákat és eszközöket kell mozgósítani az új társadalmi valóságok kezelésére : a foglalkoztatási és a szociálpolitikák mellett számos egyéb politikának – így a környezetvédelmi, a makroökonómiai, a belső piaci, valamint az oktatási és kutatási politikáknak – is jelentős társadalmi hatása van. A sokoldalú és összetett új társadalmi valóságok kezelésében a kérdés az, hogy van-e lehetőség olyan összefogottabb, célirányosabb uniós szintű fellépésre, amely összehangolja az összes releváns szakpolitikát, valamint hogy a tagállamok tevékenységeinek támogatására és kiegészítésére rendelkezésre álló uniós eszközöket felül kell-e vizsgálni. 4. Célkitűzések A probléma meghatározásának tükrében az EU-nak – tiszteletben tartva a szubszidiaritás és az arányosság elvét – az európai polgárok jólétének és életminőségének javítását kell céloznia a következők révén: · A fiatalok életlehetőségeinek javítása; · Új állásokhoz, karrierekhez és jobb foglalkoztatottsághoz szükséges új készségek előmozdítása; · Hosszabb és egészségesebb élet elősegítése; · A szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem; · A nemek közötti egyenlőség és az esélyegyenlőség előmozdítása; · A nemzetközi menetrend kialakítása az európai értékek előmozdítása érdekében; · A megfelelő politikai kombináció biztosítása és az uniós eszközök hatékonyságának növelése A fent említett célkitűzések teljes mértékben összhangban állnak más uniós politikákkal és stratégiákkal, és támogatják azokat, különösen a növekedést és foglalkoztatást célzó megújult lisszaboni stratégiát , az EU fenntartható fejlődési stratégiáját és az egységes piacot . 5. Főbb politikai döntési lehetőségek Az EK-Szerződés értelmében az uniós tagállamok viselik elsősorban az új társadalmi valóságok kezeléséhez és a 4. szakaszban felsorolt megfelelő célkitűzések eléréséhez szükséges politikai változtatások felelősségét. Az alapvető kérdés ezért az, hogy az EU továbbra is támogassa és kiegészítse-e a tagállamok tevékenységeit, és ha igen, hogyan. A hatásvizsgálat három lehetőséget állapít meg: · 1. lehetőség: „változatlan megközelítés – változatlan politika” : ez azt jelenti, hogy továbbra is végrehajtják a közösségi vívmányokat, és úgy tekintik, hogy a közösségi vívmányok megfelelő választ nyújtanak az új társadalmi valóságokra, és nincs szükség i. új (vagy felülvizsgált) európai jogszabályokra, ii. az uniós szinten meglévő eszközök felülvizsgálatára, iii. összefogottabb munkára az uniós politikák között. · 2. lehetőség: „változatlan megközelítés – változtatás a politikában” : Az 1. lehetőséghez hasonlóan a Bizottság továbbra is végrehajtja a meglévő közösségi vívmányokat. Ugyanakkor az 1. lehetőséggel ellentétben a 2. lehetőség szerint úgy tekintik, hogy a meglévő közösségi vívmányok nem nyújtanak megfelelő választ a felmerülő társadalmi valóságokra és felülvizsgált szociális menetrendet terjesztenek elő (amely jogalkotási és nem jogalkotási kezdeményezésekből áll), hogy a foglalkoztatásra, a szociális ügyekre és az esélyegyenlőségre összpontosítva figyelembe vegyék az új társadalmi valóságokat. Új, társadalmi hatású intézkedéseket kell hozni más politikai területeken is (például oktatás, egészségügy, információs társadalom és belső piac), de a felülvizsgált szociális menetrendtől függetlenül. · 3. lehetőség: „változtatás a megközelítésben – változtatás a politikában” : az 1. és 2. lehetőséghez hasonlóan a Bizottság továbbra is végrehajtja a meglévő közösségi vívmányokat. Ugyanakkor a 2. lehetőséggel ellentétben a 3. lehetőség annak megfontolását jelentené, hogy az új társadalmi valóságokból felmerülő problémák átfogó jellege az összes megfelelő uniós szakpolitika holisztikus, a foglalkoztatáson, a szociális ügyeken és az esélyegyenlőségen túlmutató mobilizációját követeli-e meg, kiterjesztve azt az egészségügyre, az oktatásra, az információs társadalomra, a belső piacra, a makroökonómiai politikákra, a környezetvédelemre és a külpolitikára. A 3. lehetőség értelmében olyan megújított szociális menetrendet nyújtanának be, amely az összes releváns szakpolitikát összefogná és a kiaknázatlan potenciált az alábbi három pillérre alapozva használná ki: lehetőségek, hozzáférés és szolidaritás. 6. A lehetőségek összehasonlítása Az 1. lehetőség értelmében a hatályos közösségi vívmányokat és szakpolitikákat megtartanák jelenlegi formájukban, miközben az új társadalmi valóságok figyelembevétele főképp a tagállamok feladata maradna. Ha az uniós politikákat nem igazítanák hozzá az új társadalmi valóságokhoz, a négy (gazdasági, szociális, környezetvédelmi és politikai) dimenziót közép- és hosszú távon valószínűleg negatív hatások érnék. Az EU elvesztené katalizátor szerepét, és figyelmen kívül hagyná a változó kérdéseket. Uniós kormányzati szempontból a Bizottság a polgárok elvárásai ellenére nem mutatná az európai polgárok jólétének elősegítése melletti elkötelezettségét. Ez komolyan alááshatná az EU legitimitását. A 2. lehetőség szerint a Bizottság a foglalkoztatásra, a szociális területre és az esélyegyenlőségre vonatkozó, felülvizsgált szociális menetrendet terjesztene elő. A gazdasági, szociális és környezetvédelmi dimenziók elemzése azt mutatta, hogy az összhatás pozitív lenne. Bár úgy tűnne, hogy az EU foglalkozik az uniós polgárok aggodalmaival, az uniós intézkedés összhatása valószínűleg korlátozott lenne, mert hiányozna belőle az átfogó jelleg (nem mozgósítana más politikákat az új társadalmi valóságok kezelésére) és a reagálás (nem venné figyelembe a polgárok összes elvárását). A 3. lehetőség értelmében az EU mozgósítaná az összes releváns szakpolitikáját az új társadalmi valóságok kezelésére. Ez szinergiákat biztosítana az uniós szakpolitikák között. Ezenfelül az uniós intézkedés igen átfogó (a foglalkoztatáson, a szociális ügyeken és az esélyegyenlőségen túlmenő), valamint rugalmasan reagáló és következetes lenne. Nem alakítana ki új eljárást uniós szinten. Inkább a jelenlegi eljárásokat támogatná, beleértve a növekedést és foglalkoztatást célzó, megújult lisszaboni stratégiát. Támogatná a tagállamok tevékenységeit és tiszteletben tartaná a szubszidiaritás és az arányosság elvét. Végezetül a hatáselemzések egyértelműen mutatják, hogy a jelenlegi eszközök felülvizsgálata maximalizálná az uniós intézkedés hatékonyságát és eredményességét. Következésképpen a 3. lehetőség („Megújított szociális menetrend a lehetőségért, a hozzáférésért és a szolidaritásért”) a legkedvezőbb. 7. Hozzáadott érték és szubszidiaritás Az uniós tagállamoké elsősorban az új társadalmi valóságok kezeléséhez szükséges politikai változtatások felelőssége. Ugyanakkor az európai társadalmi valóságról szóló konzultáció megerősítette, hogy a polgárok európai integrációba vetett bizalma függ az európai szintű, hiteles szociálpolitikáktól. Az uniós intézkedésnek a szubszidiaritás és arányosság követelményével összhangban továbbra is a bizonyított hozzáadott értéktől kell függnie. Ez azonban nem zárja ki a változások előmozdítása, valamint a szükséges reformok irányítása, támogatása és azok figyelemmel kísérése céljából történő kezdeményezőbb uniós szintű szerepvállalást. A megújított szociális menetrend részeként a Bizottság konkrét új kezdeményezéseket kíván előterjeszteni, amelyek elfogadását vagy a közleménnyel egyidejűleg, vagy később tervezi . Adott esetben a Bizottság hatásvizsgálatot fog végezni az egyes kezdeményezésekről a Bizottság hatásvizsgálati iránymutatásaival összhangban SEC(2005) 791 . Az egyes hatásvizsgálatok a szubszidiaritással és a hozzáadott értékkel kapcsolatos tényezőkkel foglalkoznak majd részletesebben. [7] SEC(2005) 791 Az uniós hozzáadott érték elsősorban a következőkből áll: · politikai keret létrehozása az intézkedés tekintetében; · az európai értékek védelmezése és egyenlő feltételek biztosítása; · a tapasztalatok és a helyes gyakorlatok megosztása; · a helyi, regionális és nemzeti szintű intézkedések támogatása; · a tudatosság felkeltése és erős tudásalap építése. 8. Nyomon követés és értékelés „ A lehetőségért, a hozzáférésért és a szolidaritásért” létrehozott, megújított szociális menetrend nem vezet be külön eljárást. Támogatást nyújt és szoros kapcsolatban áll a jelenleg folyó eljárásokkal, így a növekedést és foglalkoztatást célzó lisszaboni stratégiával, a fenntartható fejlődési stratégiával, az egységes piaccal, valamint a nyitott koordinációs módszerű eljárásokkal a szociális védelem, a társadalmi integráció, az oktatás és az ifjúságpolitika területén. Mindezen eljárások esetében külön nyomon követési, jelentési és értékelési mechanizmusok léteznek. Ezt kellene tenni a megújított szociális menetrend végrehajtásának esetében is, külön jelentési mechanizmus hozzáadása nélkül. A megújított szociális menetrendet számos jogalkotási és nem jogalkotási kezdeményezés kíséri, gyakran saját hatásvizsgálatokkal, valamint saját nyomon követési és értékelési mechanizmusokkal. Ennek eredményeképpen nem lesz külön eljárás az egyes kezdeményezések nyomon követésére és értékelésére, noha a köztük lévő koherencia biztosítva lesz. A Bizottság 2010-ben jelentést fog benyújtani a megújított szociális menetrend végrehajtásáról. Ebbe a jelentésbe bele kell foglalni a Lisszaboni Szerződés új horizontális szociális záradékának végrehajtásáról szóló értékelést. Ennek alapján a Bizottság egy, a „lehetőségért, hozzáférésért és szolidaritásért” létrehozott, megújított szociális menetrend felülvizsgálatáról szóló közleményt fog benyújtani. [1] COM(2006) 211. [2] „Az európai társadalmi valóság, az Európai Politikai Tanácsadói Iroda konzultációs dokumentuma”, lásd : http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_hu.pdf [3] COM(2007) 726. [4] COM(2005) 33. [5] Lásd http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_hu.htm , SEC(2008) 1896 vagy rövidített változat a hatásvizsgálati jelentés 2. mellékletében. [6] http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html [7] SEC(2005) 791 IT (...PICT...)|COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE| Bruxelles, 2.7.2008 SEC(2008) 2157 DOCUMENTO DI LAVORO DEI SERVIZI DELLA COMMISSIONE che accompagna la COMUNICAZIONE DELLA COMMISSIONE AL PARLAMENTO EUROPEO, AL CONSIGLIO, AL COMITATO ECONOMICO E SOCIALE EUROPEO E AL COMITATO DELLE REGIONI Agenda sociale rinnovata: Opportunità, accesso e solidarietà nell'Europa del 21° secolo SOMMARIO DELLA VALUTAZIONE DELL'IMPATTO {COM(2008) 412 definitivo} {SEC(2008) 2156} SOMMARIO DELLA VALUTAZIONE DELL'IMPATTO 1. Introduzione Nella sua comunicazione Un'agenda dei cittadini - Per un'Europa dei risultati COM(2006) 211. , la Commissione sottolinea che l'Unione europea deve analizzare i cambiamenti radicali in atto nelle nostre società e trovare risposte sostenibili a tutti i livelli per poter raccogliere le sfide economiche e sociali alle quali l'Europa è confrontata. Su questa base, la Commissione ha intrapreso un inventario completo della realtà sociale in Europa "La realtà sociale dell'Europa. Documento consultivo dell'Ufficio dei consiglieri per le politiche europee"; documento disponibile all'indirizzo: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_docu m ent_it.pdf per determinare i principali cambiamenti in corso nell'occupazione, nella struttura della famiglia, negli stili di vita e nelle strutture tradizionali di supporto, che riflettono le pressioni crescenti dei mutamenti demografici. [1][2] COM(2006) 211. "La realtà sociale dell'Europa. Documento consultivo dell'Ufficio dei consiglieri per le politiche europee"; documento disponibile all'indirizzo: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_docu m ent_it.pdf Alla luce dei risultati di questa vasta consultazione, la domanda cruciale a cui ora occorre rispondere è questa: la via fin qui seguita permette di far fronte adeguatamente alle nuove sfide? La comunicazione Opportunità, accesso e solidarietà: verso una nuova visione sociale per l'Europa del 21° secolo COM(2007) 726. costituisce una prima risposta della Commissione alle nuove sfide emerse dalla consultazione sulla realtà sociale dell'Europa. La comunicazione di novembre sulla nuova visione sociale preannunciava anche, per metà 2008, un'agenda sociale rinnovata (oggetto della presente valutazione d'impatto) che deve contribuire a produrre risultati concreti per i cittadini europei. [3] COM(2007) 726. Data la natura essenzialmente politica di questa iniziativa, la valutazione dell'impatto è proporzionata all'obiettivo fissato. Non intende quindi quantificare con precisione gli effetti, ma si limita ad un'analisi qualitativa delle probabili conseguenze. La valutazione tiene anche conto dei commenti del comitato di valutazione dell'impatto della Commissione . 2. Antefatti Uno dei punti di partenza dell'agenda sociale rinnovata è l'agenda sociale adottata dalla Commissione nel 2005 per il periodo 2005-2010 COM(2005) 33. . La Commissione ha realizzato tutte le misure previste dall'agenda sociale 2005-2010. Inoltre, nel febbraio 2007 è stata aperta una consultazione pubblica sulla realtà sociale dell'Europa. In base ai primi risultati di questa consultazione, la comunicazione Opportunità, accesso e solidarietà: verso una nuova visione sociale per l'Europa del 21° secolo adottata nel novembre 2007 enuncia una serie di possibili risposte ai problemi sociali che si pongono nell'Unione europea. A seguito di questa consultazione, la Commissione ha annunciato che avrebbe preparato un'agenda sociale rinnovata per metà 2008. Sulla base dei circa 150 contributi ricevuti a metà marzo 2008 la Commissione ha predisposto una relazione di sintesi Cfr. http://ec.europa.eu/citize n s_agenda/social_reality_stoc k taking/index_it.htm#, SEC(2008) 1896 o una versione breve nell'allegato 2 del sommario della valutazione dell’impatto. . La Commissione ha anche preso conoscenza delle posizioni delle altre istituzioni e degli organismi europei e delle parti interessate, in particolare in occasione del Forum sull'agenda sociale europea organizzato il 5 e 6 maggio 2008 http://ec.europa.eu/employment_social/emplw e b/social_agenda/ec_conference_en.html .[4][5][6] COM(2005) 33. Cfr. http://ec.europa.eu/citize n s_agenda/social_reality_stoc k taking/index_it.htm#, SEC(2008) 1896 o una versione breve nell'allegato 2 del sommario della valutazione dell’impatto. http://ec.europa.eu/employment_social/emplw e b/social_agenda/ec_conference_en.html 3. Definizione dei problemi Nella comunicazione del novembre 2007 su una nuova visione sociale, la Commissione ha dato una prima descrizione della realtà sociale basandosi sull'inventario della realtà sociale in corso di realizzazione. Vi si rileva che le società europee subiscono cambiamenti rapidi, sul piano economico come su quello sociale. Questi cambiamenti sono causati da forze esterne, come la mondializzazione e il cambiamento climatico, e interne, come le evoluzioni demografiche e sociali. Di conseguenza: · la condizione di partenza nella vita dei giovani non è la migliore : nonostante le numerose possibilità che si offrono oggi ai giovani europei, questa generazione versa in una situazione particolarmente precaria. Nel 2005 il 19% dei bambini erano minacciati di povertà nell'Unione, contro il 16% della popolazione totale. Troppi giovani non sono in grado di sfruttare pienamente il loro potenziale e di entrare con successo nel mercato del lavoro, e lasciano la scuola senza aver conseguito un titolo di studio. La disoccupazione del giovani resta un problema preoccupante. · I cittadini non sono dotati delle competenze necessarie per svolgere un'attività professionale nella società della conoscenza : benché l'Unione sia nella condizione ideale per trarne vantaggio, i benefici della mondializzazione sono inegualmente distribuiti, ed essa è una fonte di preoccupazione. L'UE deve aiutare i suoi cittadini dotandoli degli strumenti che permettano loro di adattarsi all'evoluzione della realtà e di dimostrarsi solidali con quanti ne subiscono gli effetti negativi, affinché i più vulnerabili siano tutelati. · L'Unione non ha saputo rispondere alle sfide demografiche e sanitarie : grazie al miglioramento delle condizioni di salute e di lavoro, una proporzione crescente di europei vive più a lungo e in migliore salute, e gode di una pensione più lunga e più attiva. Nonostante l'immigrazione in provenienza da paesi terzi, la popolazione complessiva dei paesi membri dell'Unione diminuirà leggermente e subirà un netto invecchiamento. Uno dei problemi cruciali per i sistemi di protezione sociale è quello di garantire il futuro delle pensioni. · L'esclusione sociale resta presente in molte parti delle società europea: le chances sono inegualmente distribuite nella società moderna. L'accesso effettivo ed equo all'occupazione, all'apprendimento permanente e ai servizi sociali e sanitari varia notevolmente nell'Unione e una proporzione significativa di europei incontra grandi difficoltà a condurre una vita dignitosa e a trovare un impiego. Nel 2004, circa 100 milioni di europei guadagnavano meno del reddito mediano dell'UE, circa 8.000 euro all'anno. · Le discriminazioni, basate sul sesso o su altre ragioni, persistono : l'Europa ha compiuto nel corso degli anni notevoli progressi per quanto riguarda l'eguaglianza dei sessi. Tuttavia, restano forti ineguaglianze nel mercato del lavoro, nella conciliazione della vita professionale e della vita privata, nella protezione sociale e nell'esclusione sociale, in fatto di salute, imprenditorialità, partecipazione alle decisioni politiche ed economiche, scienza e tecnologia. Inoltre, al di fuori del campo del lavoro, la protezione contro le discriminazioni fondate sulla disabilità, l'età, l'orientamento sessuale, la religione o le credenze, varia secondo gli Stati membri. · L'Unione europea deve promuovere maggiormente la dimensione sociale della mondializzazione : l'OIL rileva che nonostante la crescita dell'economia e dell'occupazione, nel mondo sono numerose le persone, in particolare donne, che non hanno accesso a un impiego e a condizioni di lavoro accettabili. Si stima in 487 milioni (16,4% della popolazione attiva totale) il numero di persone che non guadagnano a sufficienza per innalzarsi, con la loro famiglia, al di sopra della soglia di povertà di un dollaro al giorno per persona. L'UE deve continuare a contribuire attivamente a definire un'agenda internazionale che rifletta i nostri interessi e i nostri valori, anche nel quadro dell'"agenda per un lavoro dignitoso". · Le politiche e gli strumenti dell'UE devono essere mobilitati per fare fronte alle nuove realtà sociali : molte politiche, oltre a quelle dell'occupazione e degli affari sociali, come l'ambiente, le politiche macroeconomiche, il mercato interno, l'istruzione o la ricerca, hanno ripercussioni di rilievo sul piano sociale. Di fronte a nuove realtà sociali multiformi e complesse, occorre stabilire se è possibile intensificare, a livello dell'Unione, le azioni comuni trasversali estese a tutti i settori interessati, e se gli strumenti a disposizione dell'UE per sostenere e completare l'azione degli Stati membri devono essere riesaminati . 4. Obiettivi Nell'affrontare i problemi così definiti, l'UE deve porsi l'obiettivo di migliorare il benessere e la qualità di vita dei cittadini europei, nel rispetto dei principi di sussidiarietà e di proporzionalità: · migliorando le prospettive dei giovani; · promuovendo nuove competenze per nuovi impieghi, una piena realizzazione professionale e un'occupazione di migliore qualità; · favorendo una vita più lunga e più sana; · combattendo la povertà e l'esclusione sociale; · portando avanti l'eguaglianza dei sessi e la parità delle opportunità; · contribuendo a definire l'agenda internazionale per promuovere i valori europei; · garantendo una combinazione appropriata di politiche e migliorando l'efficacia degli strumenti comunitari. Questi obiettivi sono pienamente coerenti con altre politiche e strategie comunitarie e le appoggiano, in particolare la strategia di Lisbona riveduta per la crescita e l'occupazione, la strategia comunitaria per lo sviluppo sostenibile e il mercato unico . 5. Principali opzioni politiche Secondo il trattato CE, la responsabilità dei cambiamenti di politica necessari per rispondere alle nuove realtà sociali e raggiungere gli obiettivi enunciati al punto 4 spetta in primo luogo agli Stati membri. La questione fondamentalmente è quindi quella di sapere se e in che modo l'Unione europea deve continuare a sostenere e completare l'azione degli Stati membri. La valutazione d'impatto considera tre opzioni: · Opzione 1: "nessun cambiamento di approccio e di politica" : questo significa continuare nella messa in atto dell' acquis comunitario e ritenere che quest'ultimo costituisce già una risposta adeguata alle nuove realtà sociali e che non è necessario i) modificare (o riesaminare) la legislazione europea, ii) rivedere gli strumenti comunitari esistenti, e iii) rafforzare la convergenza delle politiche comunitarie. · Opzione 2: "nessun cambiamento di approccio, ma un cambiamento di strategia": come per l'opzione 1, la Commissione continuerebbe nella messa in atto dell' acquis comunitario. Diversamente dall'opzione 1, questa seconda opzione considera tuttavia che l' acquis non è in grado di rispondere alle nuove realtà sociali emergenti e propone, per tenere conto delle nuove realtà sociali, un' agenda sociale rinnovata (comprendente iniziative legislative e non legislative) incentrata sull'occupazione, la politica sociale e le pari opportunità. Misure sarebbero adottate anche in altri settori politici che hanno incidenze sociali (istruzione, sanità, società dell'informazione e mercato interno), ma indipendentemente dall'agenda sociale rinnovata. · Opzione 3: "cambiamento di approccio e di strategia" : come per le opzioni 1 e 2, la Commissione continuerebbe a mettere in atto l' acquis comunitario, ma contrariamente a queste due opzioni, l'opzione 3 presuppone che la natura trasversale dei problemi posti dalle nuove realtà sociali richieda la mobilitazione generale di tutte le politiche comunitarie, al di là dell'occupazione, degli affari sociali e delle pari opportunità in modo da comprendere la sanità, l'istruzione, la società dell'informazione, il mercato interno, le politiche macroeconomiche, l'ambiente e le politiche esterne. L'opzione 3 implica la proposta di un' agenda sociale rinnovata che riunisce tutte le politiche pertinenti e sfrutta le potenzialità che così si creano sulla base di tre pilastri: opportunità, accesso e solidarietà. 6. Confronto delle opzioni Nel caso dell'opzione 1, l' acquis comunitario e le attuali politiche sarebbero mantenuti nella loro forma attuale e il compito di rispondere alle nuove realtà sociali sarebbe lasciato principalmente agli Stati membri. Il mancato adeguamento delle politiche comunitarie alle nuove realtà sociali è probabile che abbia, a medio e lungo termine, ripercussioni negative sul piano economico, sociale, ambientale e politico. L'UE non potrebbe più svolgere il ruolo di catalizzatore del cambiamento, né tenere conto dell'evolversi delle questioni. Dal punto di vista del governo dell'Unione, la Commissione non sarebbe in grado di mantenere il suo impegno a migliorare il benessere dei cittadini europei, nonostante le loro aspettative. Questo potrebbe compromettere gravemente la legittimazione dell'UE. Nel caso dell'opzione 2, la Commissione presenterebbe un'agenda sociale riveduta limitata ai settori dell'occupazione, degli affari sociali e delle pari opportunità. L'analisi delle dimensioni economica, sociale e ambientale indica che gli effetti sarebbero complessivamente positivi. Anche se dimostrerebbe la volontà dell'UE di farsi carico delle preoccupazioni dei cittadini, è probabile che l'azione comunitaria avrebbe effetti complessivamente limitati in ragione della sua incompletezza (non sarebbero mobilitate le altre politiche per rispondere alle nuove realtà sociali) e dell'insufficienza delle sue risposte (non sarebbero prese in considerazione le aspettative di tutti i cittadini). Nel caso dell'opzione 3, l'UE mobiliterebbe tutte le politiche pertinenti per rispondere alle nuove realtà sociali, permettendo la creazione di sinergie tra le politiche. Inoltre, l'azione comunitaria sarebbe di portata molto vasta (andando oltre ai settori dell'occupazione, degli affari sociali e delle pari opportunità), darebbe risposte adeguate e sarebbe coerente. Non creerebbe un nuovo processo a livello di UE, anzi consoliderebbe i processi esistenti, compresa la strategia di Lisbona riveduta per la crescita e l'occupazione. Appoggerebbe l'azione degli Stati membri, nel rispetto dei principi di sussidiarietà e di proporzionalità. Infine, l'analisi dell'impatto dimostra chiaramente che il riesame degli strumenti esistenti permetterebbe di ottimizzare l'efficacia dell'azione comunitaria. In conclusione, l'opzione 3 ("agenda sociale rinnovata per le opportunità, l'accesso e la solidarietà") è quella ritenuta appropriata . 7. Valore aggiunto e sussidiarietà Spetta agli Stati membri la responsabilità principale dei cambiamenti di politica necessari per fare fronte alle nuove realtà sociali. La consultazione sulla realtà sociale dell'Europa conferma tuttavia che la fiducia dei cittadini nel progetto europeo dipende dalla credibilità delle politiche sociali adottate a livello europeo. Secondo i principi di sussidiarietà e di proporzionalità, l'azione comunitaria deve essere giustificata da un accertato valore aggiunto. Ma questo non preclude all'UE la possibilità di svolgere un ruolo più proattivo per promuovere il cambiamento e indirizzare, sostenere e accompagnare le riforme necessarie. Nel quadro dell'agenda sociale rinnovata, la Commissione intende presentare nuove iniziative concrete o contemporaneamente alla comunicazione o da adottare successivamente. La Commissione procederà, se del caso, a valutazioni dell'impatto delle specifiche iniziative, in base alle linee direttrici della Commissione per la valutazione d'impatto SEC (2005) 791. . Le singole valutazioni esamineranno più in dettaglio gli aspetti relativi alla sussidiarietà e al valore aggiunto. [7] SEC (2005) 791. Il valore aggiunto dall'azione comunitaria consiste principalmente: · nella definizione del quadro politico dell'azione; · nell'affermazione dei valori europei e nel creare condizioni di parità; · nello scambio di esperienze e di buone pratiche; · nel sostegno dato all'azione svolta a livello locale, regionale e nazionale; · nella sensibilizzazione e nella formazione di una solida base di conoscenze. 8. Monitoraggio e valutazione L'agenda sociale rinnovata per le opportunità, l'accesso e la solidarietà non crea un processo distinto. Appoggia processi esistenti, con i quali è strettamente collegata, come il processo di Lisbona per la crescita e l'occupazione, la strategia a favore dello sviluppo sostenibile, il mercato unico, i processi del metodo aperto di coordinamento nei settori della protezione sociale e dell'inclusione sociale, dell'istruzione e della gioventù. Per tutti questi processi esistono distinti meccanismi di monitoraggio, notifica e valutazione, che dovrebbero essere mantenuti senza aggiungere un nuovo meccanismo per l'attuazione dell'agenda sociale rinnovata. L'agenda sociale rinnovata è affiancata da numerose iniziative legislative e non legislative, spesso sottoposte a valutazioni d'impatto e a meccanismi di monitoraggio e di valutazione distinti. Di conseguenza, non vi sarà un processo addizionale per il monitoraggio e la valutazione delle singole iniziative, anche se sarà assicurata la coerenza tra di loro . [1] COM(2006) 211. [2] "La realtà sociale dell'Europa. Documento consultivo dell'Ufficio dei consiglieri per le politiche europee"; documento disponibile all'indirizzo: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_docu m ent_it.pdf [3] COM(2007) 726. [4] COM(2005) 33. [5] Cfr. http://ec.europa.eu/citize n s_agenda/social_reality_stoc k taking/index_it.htm#, SEC(2008) 1896 o una versione breve nell'allegato 2 del sommario della valutazione dell’impatto. [6] http://ec.europa.eu/employment_social/emplw e b/social_agenda/ec_conference_en.html [7] SEC (2005) 791. NL (...PICT...)|COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN| Brussel, 2.7.2008 SEC(2008) 2157 definitief WERKDOCUMENT VAN DE DIENSTEN VAN DE COMMISSIE bij de MEDEDELING VAN DE COMMISSIE AAN HET EUROPEES PARLEMENT, DE RAAD, HET EUROPEES ECONOMISCH EN SOCIAAL COMITÉ EN HET COMITÉ VAN DE REGIO’S Vernieuwde sociale agenda: Kansen, toegang en solidariteit in het Europa van de 21 e eeuw SAMENVATTING VAN DE EFFECTBEOORDELING {COM(2008) 412 definitief} {SEC(2008) 2156} SAMENVATTING VAN DE EFFECTBEOORDELING 1. Inleiding In haar mededeling Een agenda voor de burger: concrete resultaten voor Europa COM(2006) 211. heeft de Commissie erop gewezen dat de Europese Unie een analyse moet opstellen van de radicale wijzigingen die zich in onze samenleving voltrekken en duurzame antwoorden op alle niveaus moet ontwikkelen, als zij het hoofd wil bieden aan de uitdagingen waarmee de economieën en samenlevingen van Europa worden geconfronteerd. Op grond daarvan heeft de Commissie een omvattende inventaris van de sociale realiteit van Europa "Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers", te vinden op: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf opgesteld om een beeld te geven van de belangrijkste veranderingen die zich op het gebied van werkgelegenheid, gezinsstructuur, levensstijlen en traditionele steunstructuren voordoen en die de toenemende druk van de demografische veranderingen weerspiegelen. [1][2] COM(2006) 211. "Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers", te vinden op: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf In het licht van de resultaten van deze brede raadpleging is de cruciale vraag nu of de bestaande aanpak een passend antwoord op de nieuwe uitdagingen biedt. De mededeling over Kansen, toegang en solidariteit: naar een nieuwe sociale visie voor het Europa van de 21ste eeuw COM(2007) 726. vormt het eerste antwoord van de Commissie op de nieuwe uitdagingen die naar voren komen uit de resultaten van de raadpleging over de sociale realiteit van Europa. In de mededeling van november over de nieuwe sociale visie staat ook dat de Commissie voor medio 2008 een vernieuwde sociale agenda – die het onderwerp van deze effectbeoordeling is – zal opstellen om concrete resultaten voor de Europese burgers tot stand te helpen brengen.[3] COM(2007) 726. Gezien de wezenlijk politieke aard van dit initiatief is deze effectbeoordeling evenredig aan het gestelde doel. Als zodanig wil zij de effecten niet precies kwantificeren, maar beperkt zij zich tot een algemene kwalitatieve analyse van de waarschijnlijke effecten. Deze effectbeoordeling houdt ook rekening met de opmerkingen van de Raad voor effectbeoordeling van de Commissie. 2. Achtergrond Een van de uitgangspunten voor de vernieuwde sociale agenda is de sociale agenda voor 2005-10, die in 2005 door de Commissie is goedgekeurd COM(2005) 33. . De Commissie heeft nu alle in de sociale agenda 2005-10 geplande acties uitgevoerd. Bovendien is in februari 2007 een publieke raadpleging over de sociale realiteit van Europa gelanceerd. Op grond van de eerste resultaten van de raadpleging is in november 2007 een mededeling, getiteld Kansen, toegang en solidariteit: naar een nieuwe sociale visie voor het Europa van de 21ste eeuw , goedgekeurd, die een aantal mogelijke antwoorden bevat op de maatschappelijke veranderingen die thans in de Europese Unie plaatsvinden Naar aanleiding van deze raadpleging heeft de Commissie aangekondigd dat zij voor medio 2008 een vernieuwde sociale agenda zou opstellen. Op grond van de circa 150 bijdragen, die medio maart 2008 waren ontvangen, heeft de Commissie een samenvattend verslag gepubliceerd Zie http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, of een korte versie in bijlage 2 bij het effectbeoordelingsverslag. . De Commissie heeft ook geluisterd naar de standpunten van de andere Europese instellingen en organen en van de relevante belanghebbenden, onder meer tijdens het op 5-6 mei 2008 georganiseerde Social Agenda Forum http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html .[4][5][6] COM(2005) 33. Zie http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, of een korte versie in bijlage 2 bij het effectbeoordelingsverslag. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html 3. Probleemstelling In de mededeling over de sociale visie van november 2007 heeft de Commissie een eerste overzicht gegeven van de sociale realiteiten op grond van de inventaris over de sociale realiteit. Zij heeft erop gewezen dat de Europese samenlevingen snelle en diepgaande veranderingen op zowel economisch als sociaal gebied ondergaan. Deze veranderingen worden aangestuurd door sterke externe krachten zoal globalisering en klimaatverandering, alsook door interne krachten zoals demografische en sociale ontwikkelingen. Een en ander leidt tot de volgende resultaten: · Jongeren krijgen niet de beste start in het leven : ondanks het feit dat jongeren in de EU thans over enorm veel kansen beschikken, bevindt de huidige jonge generatie zich in een bijzonder fragiele situatie. In 2005 liep 19% van de kinderen in de EU een armoederisico, tegenover 16% voor de totale EU-bevolking. Teveel jongeren zijn niet in staat om hun volledig potentieel te ontwikkelen en met succes tot de arbeidsmarkt toe te treden en verlaten de school zonder een formele kwalificatie. Jeugdwerkloosheid blijft een ernstig probleem. · De burgers beschikken niet over de vaardigheden die vereist zijn voor bevredigende carrières in de kennismaatschappij : hoewel de EU goed is toegerust om van de globalisering te profiteren, worden de voordelen van de globalisering niet gelijkelijk verdeeld en leidt de globalisering tot ongerustheid. De EU moet haar burgers steunen door hun instrumenten te verschaffen om zich aan de veranderende realiteiten aan te passen en moet blijk geven van solidariteit met degenen die met negatieve gevolgen worden geconfronteerd om ervoor te zorgen dat de meest kwetsbaren niet uit de boot vallen. · De EU heeft niet het hoofd weten te bieden aan de demografische en gezondheidsuitdaging : als gevolg van betere gezondheids- en werkomstandigheden leeft een toenemend aantal Europeanen nu langer en gezonder en is nu ook langer en meer actief met pensioen. Ondanks de migratie uit derde landen zal de totale bevolking van de EU licht dalen en veel ouder worden. Als gevolg daarvan is de duurzaamheid van de pensioenen een cruciale uitdaging voor de toekomst van de socialebeschermingsstelsels. · Sociale uitsluiting blijft nog in vele delen van de Europese samenlevingen bestaan : de levenskansen zijn in de huidige samenlevingen niet gelijkelijk verdeeld. De effectieve, gelijke toegang tot werk, een leven lang leren, sociale diensten en gezondheidszorg varieert aanzienlijk binnen de EU: een belangrijk deel van de EU-bevolking heeft grote moeite een behoorlijke levensstandaard te bereiken en een baan te vinden. In 2004 verdienden ongeveer 100 miljoen Europeanen minder dan het mediane inkomen in de EU van ongeveer 8 000 euro per jaar. · Blijvende gender- en niet-gendergebaseerde discriminatie : Europa heeft in de loop der jaren aanzienlijke vooruitgang geboekt op het gebied van gendergelijkheid. Er blijven echter nog opmerkelijke ongelijkheden bestaan op het gebied van de arbeidsmarkt, de combinatie van werk en privéleven, de sociale bescherming en sociale uitsluiting, de gezondheidszorg, het ondernemerschap, de politieke en economische besluitvorming, en wetenschap en technologie. Bovendien varieert de bescherming tegen discriminatie buiten de werksfeer op grond van handicap, leeftijd, seksuele geaardheid en godsdienst of overtuiging van lidstaat tot lidstaat. · De EU moet de sociale dimensie van de globalisering beter bevorderen : de ILO wijst erop dat ondanks de groei van de economie en de werkgelegenheid veel mensen in de wereld, met name vrouwen, geen toegang hebben tot deugdelijke banen en werkomstandigheden. Naar schatting 487 miljoen werknemers - oftewel 16,4 percent van alle werknemers - verdienen nog niet genoeg om henzelf en hun gezinnen over de armoedegrens van 1 US-dollar per persoon en per dag te tillen. De EU moet beslissende actie blijven voeren om de internationale agenda vorm te geven, zodat hij onze belangen en waarden weerspiegelt, onder meer als onderdeel van de "Agenda voor fatsoenlijk werk". · De EU-beleidsvormen en -instrumenten moeten worden ingezet om in te spelen op de nieuwe sociale realiteiten : naast het werkgelegenheids- en het sociale beleid hebben veel andere beleidsvormen, zoals milieubeleid, het macro-economische beleid, het interne-marktbeleid, het onderwijs- of het onderzoekbeleid, een groot sociaal effect. Ten aanzien van de nieuwe sociale realiteiten, die veelzijdig en complex zijn, is het de vraag of er ruimte bestaat voor meer gezamenlijke transversale actie op EU-niveau die alle relevante beleidsvormen bundelt en of de instrumenten waarover de EU beschikt om de activiteiten van de lidstaten te ondersteunen en aan te vullen, moeten worden herzien. 4. Doelstellingen Ten aanzien van de probleemstelling moet de EU trachten het welzijn en de levenskwaliteit van de Europese burgers, onder naleving van het subsidiariteits- en evenredigheidsbeginsel, te verbeteren door: · het verbeteren van de levenskansen van jongeren; · het bevorderen van nieuwe vaardigheden voor nieuwe banen, bevredigende carrières en betere werkgelegenheid; · het bevorderen van een langer en gezonder leven; · het bestrijden van armoede en sociale uitsluiting; · het bevorderen van gendergelijkheid en gelijke kansen; · het vormgeven aan de internationale agenda om de Europese waarden te bevorderen; · het zorgen voor de passende beleidsmix en het vergroten van de doeltreffendheid van de EU-instrumenten. De hierboven vermelde doelstellingen zijn volledig in overeenstemming met en ondersteunen andere beleidsmaatregelen en strategieën van de EU, met name de vernieuwde Lissabonstrategie voor groei en werkgelegenheid , de EU-strategie voor duurzame ontwikkeling en de interne markt . 5. Belangrijkste beleidsopties Krachtens het EG-Verdrag dragen de lidstaten van de EU de hoofdverantwoordelijkheid voor beleidsveranderingen om in te spelen op de nieuwe sociale realiteiten en om de overeenkomstige doelstellingen in punt 4 te verwezenlijken. De fundamentele vraag is daarom of de EU de activiteiten van de lidstaten moet blijven ondersteunen en aanvullen en, zo ja, hoe. Voor de effectbeoordeling worden drie opties overwogen: · Optie 1: "geen verandering in aanpak – geen verandering in beleid" : dat betekent dat wordt doorgegaan met de uitvoering van het communautaire acquis en dat wordt aangenomen dat het communautaire acquis reeds op passende wijze beantwoordt aan de nieuwe sociale realiteiten en dat er geen behoefte is aan i) nieuwe (of een herziening van de) Europese wetgeving, ii) een herziening van de bestaande instrumenten op EU-niveau, iii) meer gezamenlijke werkzaamheden tussen verschillende EU-beleidsvormen. · Optie 2: "geen verandering in aanpak – verandering in beleid' : zoals bij optie 1 zou de Commissie het bestaande communautaire acquis blijven uitvoeren. In tegenstelling tot optie 1 zou er bij optie 2 echter van worden uitgegaan dat het bestaande communautaire acquis niet op passende wijze aan de nieuwe sociale realiteiten beantwoordt en zou een vernieuwde sociale agenda (met wetgevende en niet-wetgevende initiatieven) worden ingediend om rekening te houden met de nieuwe sociale realiteiten (met name op het gebied van werkgelegenheid, sociale zaken en gelijke kansen). Er zouden ook nieuwe acties op andere beleidsgebieden (bijvoorbeeld onderwijs, gezondheidszorg, informatiemaatschappij en interne markt) met een sociaal effect worden gevoerd, maar die zouden los staan van de vernieuwde sociale agenda. · Optie 3: "verandering in aanpak – verandering in beleid" : zoals bij de opties 1 en 2 zou de Commissie het bestaande communautaire acquis blijven uitvoeren. In tegenstelling tot optie 2 zou er bij optie 3 vanuit worden gegaan dat de transversale aard van de problemen die door de nieuwe sociale realiteiten worden opgeroepen de inzet van alle relevante EU-beleidsvormen op een holistische wijze vereist; dat zou betekenen dat de maatregelen verder zouden gaan dan werkgelegenheid, sociale zaken en gelijke kansen en zouden worden uitgebreid tot gezondheidszorg, onderwijs, informatiemaatschappij, interne markt, macro-economisch beleid, milieu en extern beleid. Optie 3 zou inhouden dat een vernieuwde sociale agenda zou worden ingediend die alle relevante beleidsvormen bundelt en die stoelt op het onbenutte potentieel daarvan, gebaseerd op drie pijlers: kansen, toegang en solidariteit. 6. Vergelijking van de opties Bij optie 1 zouden het bestaande communautaire acquis en de bestaande communautaire beleidsvormen in hun huidige vorm behouden blijven en zouden het hoofdzakelijk de lidstaten zijn die bepalen hoe met de nieuwe sociale realiteiten rekening moet worden gehouden. Het niet-aanpassen van het EU-beleid aan de nieuwe sociale realiteiten zal op de middellange en lange termijn waarschijnlijk een negatief effect hebben op de vier dimensies daarvan (economisch, sociaal, milieu en politiek). De EU zou haar rol van katalysator voor verandering niet langer kunnen spelen en zou niet in staat zijn nieuwe beleidskwesties aan te pakken. Uit het oogpunt van EU-governance zou de Commissie geen blijk meer geven van haar engagement om het welzijn van de Europese burgers te verbeteren, ondanks hun verwachtingen daaromtrent. Dit zou de legitimiteit van de EU ernstig kunnen ondermijnen. Bij optie 2 zou de Commissie een herziene sociale agenda indienen, die beperkt is tot de gebieden werkgelegenheid, sociale zaken en gelijke kansen. Uit de analyse van de economische, sociale en milieudimensies is gebleken dat het algemene effect positief zou zijn. Hoewel deze optie erop zou wijzen dat de EU zich wel degelijk bekommert om de zorgen van de EU-burgers, zou het algemene effect van de EU-actie beperkt zijn wegens het feit dat zij niet omvattend genoeg (geen inzet van andere beleidsvormen om in te spelen op de nieuwe sociale realiteiten) en niet responsief genoeg (er wordt geen rekening gehouden met de verwachtingen van alle burgers) is. Bij optie 3 zou de EU al haar relevante beleidsvormen inzetten om op de nieuwe sociale realiteiten te reageren. Dit zou synergieën tussen verschillende beleidsvormen van de EU mogelijk maken. Bovendien zou de EU-actie zeer omvattend (zij zou verder reiken dan de gebieden werkgelegenheid, sociale zaken en gelijke kansen), responsief en consistent zijn. Zij zou geen nieuw proces op EU-niveau creëren. Zij zou daarentegen de bestaande processen ondersteunen, waaronder de vernieuwde Lissabonstrategie voor groei en werkgelegenheid. Zij zou de activiteiten van de lidstaten ondersteunen en het subsidiariteits- en evenredigheidsbeginsel naleven. Ten slotte blijkt uit de analyse van de effecten duidelijk dat een herziening van de bestaande instrumenten de doeltreffendheid en de doelmatigheid van de EU-actie zou maximaliseren. Als conclusie kan worden gesteld dat optie 3 ("Een vernieuwde sociale agenda voor kansen, toegang en solidariteit") de optie is waaraan de voorkeur wordt gegeven. 7. Meerwaarde en subsidiariteit De hoofdverantwoordelijkheid voor de beleidsveranderingen die nodig zijn om op de nieuwe sociale realiteiten te reageren, ligt bij de lidstaten. De raadpleging over de sociale realiteit van Europa heeft echter bevestigd dat het vertrouwen van de burgers in het Europese project afhangt van een geloofwaardig sociaal beleid op Europees niveau. Er kan alleen een EU-actie wordt gevoerd als zij een aantoonbare meerwaarde heeft en beantwoordt aan het subsidiariteits- en het evenredigheidsbeginsel. Maar dit sluit een meer proactieve rol van de EU bij het katalyseren van veranderingen en het sturen, steunen en begeleiden van de noodzakelijke hervormingen, niet uit. Als onderdeel van de vernieuwde sociale agenda is de Commissie voornemens om concrete nieuwe initiatieven te presenteren, hetzij tegelijk met de mededeling, hetzij voor goedkeuring op een later tijdstip. Zo nodig zal de Commissie effectbeoordelingen van de specifieke initiatieven overeenkomstig de richtsnoeren voor effectbeoordeling van de Commissie uitvoeren SEC(2005) 791 . De individuele effectbeoordelingen zullen meer gedetailleerd betrekking hebben op de aspecten in verband met subsidiariteit en meerwaarde. [7] SEC(2005) 791 De EU-meerwaarde bestaat in hoofdzaak uit: · het creëren van beleidskaders voor actie; · het hooghouden van de Europese waarden en het zorgen voor gelijke regels; · het uitwisselen van ervaringen en goede praktijken; · het ondersteunen van lokale, regionale en nationale maatregelen; · het bevorderen van de bewustwording en het opbouwen van een sterke kennisbasis. 8. Monitoring en evaluatie De vernieuwde sociale agenda voor "kansen, toegang en solidariteit" creëert geen afzonderlijk proces. Hij ondersteunt en is nauw verbonden met in uitvoering zijnde processen, zoals de Lissabonstrategie voor groei en werkgelegenheid, de strategie voor duurzame ontwikkeling, de interne markt en de processen van de open coördinatiemethode op het gebied van sociale bescherming en sociale inclusie, onderwijs en jeugdzaken. Voor al deze processen bestaan afzonderlijke monitoring-, rapporterings- en evaluatiemechanismen. Dit moet het geval blijven zonder toevoeging van een extra rapporteringsmechanisme voor de uitvoering van de vernieuwde sociale agenda. De vernieuwde sociale agenda wordt ondersteund door een aantal wetgevende en niet-wetgevende initiatieven, vaak met hun eigen effectbeoordelingen en monitoring- en evaluatiemechanismen. Daarom zal geen bijkomend proces voor de monitoring en de evaluatie van de afzonderlijke initiatieven wordt gecreëerd, hoewel voor de nodige samenhang tussen de verschillende initiatieven zal worden gezorgd. De Commissie zal in 2010 een verslag over de uitvoering van de vernieuwde sociale agenda indienen. Dit verslag moet een evaluatie van de uitvoering van de nieuwe horizontale sociale clausule in het Verdrag van Lissabon omvatten. Op grond daarvan zal de Commissie een mededeling over de evaluatie van de vernieuwde sociale agenda voor "kansen, toegang en solidariteit" presenteren. [1] COM(2006) 211. [2] "Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers", te vinden op: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf [3] COM(2007) 726. [4] COM(2005) 33. [5] Zie http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEC(2008) 1896, of een korte versie in bijlage 2 bij het effectbeoordelingsverslag. [6] http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html [7] SEC(2005) 791 DA (...PICT...)|KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER| Bruxelles, den 2.7.2008 SEK(2008) 2157 endelig ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE Ledsagedokument til MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Den nye sociale dagsorden Muligheder, adgang og solidaritet i det 21. århundredes Europa RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN {KOM(2008) 412 endelig} {SEK(2008) 2156} RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSE 1. Indledning I meddelelsen En dagsorden for EU's borgere et resultatorienteret EU KOM(2006) 211. fremhævede Kommissionen, at EU må analysere de radikale ændringer, der er undervejs i vort samfund, og tilstræbe en bæredygtig respons på alle niveauer, for at tackle de udfordringer, Europas økonomi og samfund står over for. På det grundlag iværksatte Kommissionen en statusopgørelse over Europas sociale virkelighed "Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers" findes på: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf . for at skaffe sig overblik over de store ændringer, der er på vej inden for beskæftigelse, familiemønstre, livsstil og traditionelle støtteforanstaltninger, og som afspejler det stigende pres fra de demografiske ændringer.[1][2] KOM(2006) 211. "Europe's social reality, A consultation document from the Bureau of European Policy Advisers" findes på: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf . Med udgangspunkt i resultaterne af den brede høring er det afgørende spørgsmål nu, om de eksisterende tilgange kan give tilfredsstillende svar på de nye udfordringer. Meddelelsen Muligheder, adgang og solidaritet: en ny social vision for det 21. århundredes Europa KOM(2007) 726. var Kommissionens første svar på de nye udfordringer, som fremgik af resultaterne af høringen om Europas sociale virkelighed. I meddelelsen fra november om den nye sociale vision hedder det også, at Kommissionen vil forberede en ny udgave af den sociale dagsorden og fremlægge den i midten af 2008. Dagsordenen, som skal medvirke til at skabe konkrete resultater til fordel for EU-borgerne, er genstand for nærværende konsekvensanalyse.[3] KOM(2007) 726. Da initiativet hovedsagelig er af politisk karakter, står konsekvensanalysen i et rimeligt forhold til målet. Der sættes ikke præcise tal på virkningerne, og der foretages udelukkende en overordnet kvalitativ analyse af de sandsynlige konsekvenser. Konsekvensanalysen tager højde for bemærkningerne fra Kommissionens Udvalg for Konsekvensanalyse. 2. Sagsforløb Den nye sociale dagsorden tager bl.a. udgangspunkt i den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden for 2005-2010, som Kommissionen vedtog i 2005 KOM(2005) 33. . Nu har Kommissionen gennemført alle de foranstaltninger, der blev planlagt under den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden for 2005-2010. Endvidere blev der iværksat en offentlig høring om Europas sociale virkelighed i februar 2007. Med udgangspunkt i de første resultater af høringen indeholder meddelelsen Muligheder, adgang og solidaritet: en ny social vision for den 21. århundredes Europa , som blev vedtaget i november 2007, en række mulige svar på de udfordringer, der gør sig gældende i EU. På grundlag af høringen oplyste Kommissionen, at den ville forberede en ny udgave af den sociale dagsorden og forelægge den i midten af 2008. Kommissionen offentliggjorde et resumé af de omkring 150 bidrag, den havde modtaget i midten af marts 2008 Jf. http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEK(2008) 1896, eller et resumé i bilag 2 til konsekvensanalysen. . Kommissionen har også hørt de øvrige EU-institutioner og –organer og de relevante berørte parter, herunder på forummet om den sociale dagsorden den 5.-6. maj 2008 http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html . .[4][5][6] KOM(2005) 33. Jf. http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEK(2008) 1896, eller et resumé i bilag 2 til konsekvensanalysen. http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/social_agenda/ec_conference_en.html . 3. Problemstilling I meddelelsen om den sociale vision fra november 2007 gav Kommissionen for første gang et overblik over den sociale virkelighed med udgangspunkt i den igangværende statusopgørelse over den sociale virkelighed. Den anførte, at det europæiske samfund oplever hurtige gennemgribende ændringer både på det økonomiske og det sociale område. Ændringerne forårsages af vældige eksterne kræfter, som f.eks. globaliseringen og klimaændringer, men også af interne kræfter, som den demografiske og sociale udvikling. Problemstillingen er som følger: · Unge får ikke den bedste start i livet : Selv om unge i EU nu har et væld af muligheder, befinder den unge generation af i dag sig i en særlig prekær situation. I 2005 risikerede 19 % af alle børn i EU at komme til at leve i fattigdom, mod 16 % af den samlede EU-befolkning. Alt for mange unge kan ikke udvikle deres fulde potentiale og finde et job og forlader skolen uden formelle kvalifikationer. Ungdomsarbejdsløshed er fortsat et alvorligt problem. · Borgerne har ikke de færdigheder, som er nødvendige for et tilfredsstillende karriereforløb i vidensamfundet : Selv om EU har gode muligheder for at udnytte globaliseringen, er fordelene ved globaliseringen ikke ligeligt fordelt, og globaliseringen giver anledning til bekymringer. EU bliver nødt til at støtte borgerne og udstyre dem med redskaber, som kan hjælpe dem med at tilpasse sig til ændrede forhold, og at udvise solidaritet over for dem, der påvirkes negativt for at sikre, at de mest sårbare bliver indenbords. · EU har ikke tacklet den demografiske og sundhedsrelaterede udfordring : Takket være bedre sundheds- og arbejdsforhold får stadig flere europæere nu et længere og sundere liv og en længere og mere aktiv pensionisttilværelse. Til trods for indvandring fra tredjelande vil den samlede befolkning i EU falde lidt og blive meget ældre. Bæredygtige pensioner er derfor afgørende for fremtidige socialsikringssystemer. · Social udstødelse gør sig fortsat gældende i mange dele af det europæiske samfund : Chancerne er ikke ligeligt fordelt i det moderne samfund. I EU er der stor forskel på, om der reelt er lige adgang for alle til beskæftigelse, livslang læring, socialordninger og sundhedsydelser, eftersom en stor del af EU's befolkning har store problemer med at opnå en rimelig levestandard og finde et arbejde. I 2004 tjente ca. 100 millioner europæere mindre end EU's medianindkomst på ca. 8 000 EUR pr. år. · Fortsat forskelsbehandling på grundlag af køn og andre forhold : Europa har i årenes løb gjort store fremskridt inden for ligestilling mellem kønnene. Alligevel er der stadig tale om store uligheder på arbejdsmarkedet, med hensyn til at forene arbejde og privatliv, i forbindelse med socialsikring og social udstødelse, på sundhedsområdet, inden for iværksætteri, i den politiske og økonomiske beslutningsproces og inden for videnskab og teknologi. Endvidere er der også forskel på medlemsstaternes beskyttelse mod forskelsbehandling uden for arbejdsmarkedet på baggrund af handicap, alder, seksuel orientering samt religion eller tro. · EU skal blive bedre til at fremme globaliseringens sociale dimension : Til trods for økonomisk vækst og flere job har mange mennesker i verden, navnlig kvinder, ifølge ILO ikke adgang til passende stillinger og arbejdsforhold. Det skønnes, at 487 millioner arbejdstagere — eller 16,4 procent af alle arbejdstagere — stadig ikke tjener så meget, at de kan hive sig selv og deres familier op over fattigdomsgrænsen, som ligger på 1 USD p