Okresní soud shora označeným usnesením zamítl návrh oprávněného
na prohlášení vykonatelnosti jeho rozhodnutí číslo 2005/03090/045-
OPvHN ze dne 31.1.2007, 2005/03090/046-OPvHN ze dne 31.1.2007,
2005/03090/055-OdPvHN ze dne 25.6.2007 a 2005/03090/056-OdPvHN
ze dne 25.6.2007 (bod I výroku usnesení okresního soudu), zamítl návrh
oprávněného na nařízení exekuce (bod II) a oprávněnému nepřiznal
náhradu nákladů řízení (bod III). V odůvodnění svého rozhodnutí okresní
soud uvedl, že oprávněný je správním orgánem Slovenské republiky.
Požadavek správního orgánu, aby na území jiného státu byla provedena
exekuce podle jeho rozhodnutí, však nemá oporu ve smlouvě o právní
pomoci uzavřené mezi Českou republikou a Slovenskou republikou
(vyhlášené ve sbírce zákonů pod č. 209/1993), ani v nařízení Rady (ES) č.
44/2001 z 22.12.2000, ani v zákoně o mezinárodním právu soukromém
a procesním. Zmíněné nařízení Rady (ES) se dle článku 1 nevztahuje
na věci správní. V posuzované věci jde o rozhodnutí správního orgánu,
nejde o rozhodnutí soudu, nejedná se o dohodu o placení výživného,
uzavřenou před správním orgánem nebo jím ověřenou, nejde tedy ani
o veřejnou listinu. Nelze proto daná správní rozhodnutí prohlásit za
vykonatelná. Oprávněný si podle okresního soudu bude muset nejprve
opatřit exekuční titul vykonatelný na území České republiky, tedy podat
žalobu u příslušného soudu.
Proti usnesení okresního soudu se odvolal oprávněný. Poukázal na
své předchozí odvolání, které směřovalo proti předchozímu usnesení
okresního soudu, a sice usnesení ze dne 25.8.2008. Poukázal na článek
5 odstavec 1 nařízení Rady (ES), podle kterého se veřejné listiny, vydané
a vykonatelné v některém členském státě Evropské unie prohlásí na
návrh za vykonatelné v jiném členském státě postupem podle článku 38
nařízení. Oprávněný v souladu s tím navrhl prohlášení vykonatelnosti 4
svých rozhodnutí, přičemž předložil osvědčení podle článku 57 odstavec
4 nařízení. Rozhodnutí vydaná správním orgánem Slovenské republiky
mají charakter veřejné listiny podle článku 38 a následujících nařízení
Rady (ES) a jsou tedy vykonatelná v členských státech Evropské unie.
Oprávněný dále upozornil, že Okresní soud v HB svým usnesením ze
dne 19.3.2007, sp. zn. 5Nc 81/2007, nařídil exekuci proti stejnému
povinnému podle typově stejného exekučního titulu. Oprávněný navrhl
usnesení okresního soudu změnit tak, že jeho návrhu bude vyhověno.
Kodvolání nebylo podáno vyjádření.
Odvolací soud zjistil, že odvolání bylo podáno oprávněnou osobou, v
zákonné lhůtě a že je přípustné (§ 201, a contr. § 202, § 204 odst. 1
o.s.ř.), poté přezkoumal usnesení okresního soudu včetně řízení jeho
vydání předcházejícího (§ 212, § 212a o.s.ř.), bez nařízení jednání (§
214 odst. 2 o.s.ř.) a dospěl k závěru, že odvolání oprávněného není
opodstatněné.
Odvolací soud se ztotožňuje se závěry soudu prvního stupně vyjádřenými
v odůvodnění napadeného usnesení, na které tímto odkazuje a které s
ohledem na odvolací námitky pouze doplňuje způsobem níže uvedeným.
Podle nařízení Rady (ES) č. 44/2001, kapitoly IV, článek 57 odstavec 1
veřejné listiny, které byly zpracovány a jsou vykonatelné v některém
členském státě, se na návrh prohlásí za vykonatelné v jiném členském
státě postupem podle článku 38 a následujících. Soud, ke kterému je
podán opravný prostředek podle článku 43 nebo 44, zamítne nebo zruší
prohlášení vykonatelnosti jen tehdy, pokud by výkon rozhodnutí na
základě této listiny byl zjevně v rozporu s veřejným pořádkem členského
státu, v němž byl návrh podán. Podle odstavce druhého téhož článku za
veřejné listiny ve smyslu odstavce 1 se rovněž pokládají dohody o placení
výživného, uzavřené před správními orgány nebo jimi ověřené.
Výše uvedené ustanovení pojednává o veřejných listinách, přičemž
neobsahuje definici daného pojmu. Je autonomní záležitostí členských
států rozhodnout, která listina má veřejný charakter. Z nařízení
vyplývají pouze požadavky, za jejichž naplnění je možné veřejnou listinu
jednoho členského státu vykonat na území jiného členského státu.
Základním požadavkem přitom je, že listina musí být vydána ve věcech
občanských či obchodních. Pro vykonatelnost listiny tedy nepostačuje
její veřejnost. V posuzované věci byla rozhodnutí oprávněného vydána
nikoliv v občanskoprávní či obchodněprávní věci, byla vydána ve sféře
veřejnoprávní - správní. Na takové věci se však nařízení výslovně
nevztahuje. Ze strany oprávněného se jednalo o mocenská rozhodnutí
správního orgánu, nemající nic společného s dohodou o výživném. Daná
rozhodnutí nesou prvky nadřízenosti a podřízenosti, typická pro správní
rozhodnutí. Je nutno tedy souhlasit s okresním soudem v tom, že taková
rozhodnutí nemohou být podle nařízení výše zmíněného vykonána,
přičemž jejich vykonatelnost nevyplývá ani ze zákona o mezinárodním
právu soukromém a procesním či z dvoustranné smlouvy zmiňované již
okresním soudem.
Odvolací soud z důvodů výše uvedených usnesení okresního soudu podle
§ 219 o.s.ř. jako věcně správné potvrdil.