Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je nutné ověřit status a datum vstupu v platnost tohoto předpisu v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Předpis Evropské hospodářské komise Spojených národů (EHK/OSN) č. 12 – Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel z hlediska ochrany řidiče před mechanismem řízení v případě nárazu

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

doplněk 1 ke změnové řadě 04 – datum vstupu v platnost: 26. července 2012

OBSAH

PŘEDPIS

PŘÍLOHY

1. OBLAST PŮSOBNOSTI

2. DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu se rozumí:

2.1 „schválením vozidla“ schválení typu vozidla vzhledem k ochraně řidiče před mechanismem řízení v případě nárazu;

2.2 „typem vozidla“ kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:

2.2.1 u vozidla poháněného spalovacím motorem:

2.2.2 u vozidla poháněného elektromotorem:

2.3 „schválením ovládacího prvku řízení“ schválení typu ovládacího prvku řízení z hlediska ochrany řidiče před mechanismem řízení v případě nárazu;

2.4 „typem ovládacího prvku řízení“ kategorie ovládacích prvků řízení, které se neliší v zásadních ohledech, jako jsou:

2.5 „ovládacím prvkem řízení“ řídicí zařízení, obvykle volant, jež je ovládáno řidičem;

2.6 „obecným ovládacím prvkem řízení“ takový ovládací prvek řízení, který je možno namontovat na několik různých schválených typů vozidla, přičemž rozdíly v montáži ovládacího prvku na sloupek řízení nemají vliv na chování ovládacího prvku řízení při nárazu;

2.7 „airbagem“ pružný vak, který je konstruován tak, aby se naplnil stlačeným plynem, a jenž:

2.8 „věncem ovládacího prvku řízení“ kvaziprstencový vnější kruh u volantu, který obvykle při řízení řidič drží;

2.9 „příčkou“ tyč spojující věnec ovládacího prvku řízení s nábojem;

2.10 „nábojem“ ta část ovládacího prvku řízení, obvykle ve středu, která:

2.11 „středem náboje ovládacího prvku řízení“ bod na povrchu náboje, který leží v ose hřídele řízení;

2.12 „rovinou ovládacího prvku řízení“ v případě volantu rovina, která rozděluje věnec volantu rovným dílem mezi řidiče a přední část vozidla;

2.13 „hřídelem řízení“ součást, která přenáší na převodovku řízení krouticí moment, jimž se působí na ovládací prvek řízení;

2.14 „sloupkem řízení“ kryt zapouzdřující hřídel řízení;

2.15 „mechanismem řízení“ sestava zahrnující ovládací prvek řízení, sloupek řízení, montážní příslušenství, hřídel řízení, skříň převodky řízení a všechny další součásti, například ty, které při nárazu na ovládací prvek řízení přispívají k pohlcování energie;

2.16 Prostor pro cestující

2.16.1 „prostorem pro cestující z hlediska ochrany cestujících“ prostor určený pro cestující ohraničený střechou, podlahou, bočními stěnami, dveřmi, zasklením, přední přepážkou a rovinou přepážky zadního prostoru nebo rovinou opěradla zadního sedadla;

2.16.2 „prostorem pro cestující z hlediska hodnocení elektrické bezpečnosti“ prostor určený pro cestující ohraničený střechou, podlahou, bočními stěnami, dveřmi, zasklením, přední přepážkou a zadní přepážkou nebo zadními dveřmi, a také zábranou elektrické ochrany a kryty pro ochranu hnacího ústrojí před přímým dotykem vysokonapěťových živých částí;

2.17 „nárazovou hlavicí“ pevné polokulovité těleso o průměru 165 mm podle přílohy 5 bodu 3 tohoto předpisu;

2.18 „pohotovostní hmotností vozidla“ hmotnost vozidla bez cestujících a bez nákladu, avšak s plným stavem paliva, chladicí kapaliny, maziva, s nářadím a náhradním kolem, poskytuje-li je výrobce vozidla jako standardní vybavení, a systémem RESS.

2.19 „vysokonapěťovým“ klasifikace elektrické součásti nebo obvodu, pokud je efektivní hodnota (rms) jejich pracovního napětí > 60 V a ≤ 1 500 V stejnosměrného proudu nebo > 30 V a ≤ 1 000 V střídavého proudu;

2.20 „dobíjecím systémem pro uchovávání energie“ dobíjecí systém pro uchovávání energie, který poskytuje elektrickou energii pro elektrický pohon;

2.21 „zábranou elektrické ochrany“ část zajišťující ochranu před veškerým přímým dotykem vysokonapěťových živých částí;

2.22 „elektrickým hnacím ústrojím“ elektrický obvod, který zahrnuje trakční motor(y) a může také zahrnovat RESS, systém konverze elektrické energie, elektronické měniče, příslušný svazek vodičů a konektory a propojovací systém pro nabíjení RESS;

2.23 „živými částmi“ jakákoli vodivá část či části, ve které/kterých má být za běžného provozu elektrické napětí;

2.24 „nechráněnou vodivou částí“ vodivá část, které se lze dotýkat za podmínek ochrany IPXXB a ve které může být v případě poruchy izolace elektrické napětí. To se týká také částí pod krytem, který lze odstranit bez použití nástrojů.

2.25 „přímým dotykem“ kontakt osob s vysokonapěťovými živými částmi;

2.26 „nepřímým dotykem“ kontakt osob s nechráněnými vodivými částmi;

2.27 „ochranou IPXXB“ ochrana před dotykem vysokonapěťových živých částí zajišťovaná buď zábranou elektrické ochrany, nebo krytem, která byla vyzkoušena pomocí kloubového zkušebního prstu (IPXXB) v souladu s popisem v bodě 4 přílohy 7;

2.28 „pracovním napětím“ nejvyšší efektivní hodnota napětí elektrického obvodu (rms), kterou udává výrobce a která se může vyskytnout mezi kterýmikoli vodivými částmi za podmínek obvodu naprázdno nebo za běžných provozních podmínek. Je-li elektrický obvod oddělený galvanickou izolací, pracovní napětí se stanoví pro každý oddělený obvod zvlášť;

2.29 „propojovacím systémem pro nabíjení RESS“ elektrický obvod používaný pro nabíjení RESS z vnějšího elektrického napájecího zdroje, včetně zásuvky vozidla;

2.30 „elektrickou kostrou“ soustava vzájemně elektricky propojených vodivých částí, jejichž elektrické napětí se považuje za vztažné;

2.31 „elektrickým obvodem“ soustava propojených vysokonapěťových živých částí navržená tak, aby v ní za běžných provozních podmínek bylo elektrické napětí;

2.32 „systémem konverze elektrické energie“ systém, který vytváří a poskytuje elektrickou energii pro elektrický pohon;

2.33 „elektronickým měničem“ zařízení umožňující regulaci a/nebo konverzi elektrické energie pro elektrický pohon;

2.34 „krytem“ část, která zakrývá vnitřní jednotky a zajišťuje ochranu před veškerým přímým dotykem;

2.35 „vysokonapěťovou sběrnicí“ elektrický obvod včetně propojovacího systému pro nabíjení RESS využívající vysoké napětí;

2.36 „pevným izolátorem“ izolační krytí svazku vodičů, který má zakrývat vysokonapěťové živé části a zabránit přímému dotyku s nimi. To zahrnuje kryty pro izolaci vysokonapěťových živých částí konektorů a barvy a laky pro účely izolace;

2.37 „automatickým rozpojením“ nástroj, který při spuštění galvanicky rozpojí zdroje elektrické energie od zbytku vysokonapěťového obvodu elektrického hnacího ústrojí;

2.38 „trakční baterií otevřeného typu“ typ baterie, která vyžaduje kapalinu a která produkuje vodík, jenž se uvolňuje do atmosféry.

3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

3.1 Typ vozidla

3.2 Typ ovládacího prvku řízení

4. SCHVÁLENÍ

4.1 K osvědčení o schválení typu se připojí osvědčení podle vzoru uvedeného v bodech 4.1.1. nebo 4.1.2.:

4.2 Typ vozidla

Každému schválenému typu se přidělí schvalovací číslo. Jeho první dvě číslice (v současnosti je to dvojčíslí 04, což označuje změnovou řadu 04) označují změnovou řadu zahrnující poslední technické změny tohoto předpisu platné v době, kdy bylo schválení vydáno. Tatáž smluvní strana nepřidělí stejné schvalovací číslo témuž typu vozidla vybavenému jiným typem mechanismu řízení ani jinému typu vozidla, jak je definováno v bodě 2.2 výše.

4.3 Typ ovládacího prvku řízení

Pokud ovládací prvek řízení předložený k samostatnému schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodů 5 a 6 níže a příloh 4, 5 a 6 tohoto předpisu, bude tento typ ovládacího prvku řízení schválen. To ovšem platí pouze ty pro ovládací prvky řízení, jež neobsahují airbag.

Každému schválenému typu se přidělí schvalovací číslo. Jeho první dvě číslice (v současnosti je to dvojčíslí 04, což označuje změnovou řadu 04) označují změnovou řadu zahrnující poslední technické změny tohoto předpisu platné v době, kdy bylo schválení vydáno.. Tatáž smluvní strana nepřidělí stejné schvalovací číslo jinému typu ovládacího prvku řízení, jak je definováno v bodě 2.4 výše.

4.4 Příklady uspořádání schvalovacích značek jsou uvedeny v příloze 2 tohoto předpisu.

5. SPECIFIKACE

5.1 Při zkoušce nenaloženého vozidla v pohotovostním stavu bez figuríny nárazem na bariéru rychlostí 48,3 km/h (30 mil./h) se nesmí horní část sloupku řízení ani jeho hřídel posunout dozadu, vodorovně a rovnoběžně s podélnou osou vozidla o více než 12,7 cm a rovněž se nesmí posunout o více než 12,7 cm svisle vzhůru, přičemž se oba rozměry uvažují vůči takovému bodu vozidla, na který neměl náraz vliv (2).

5.1.1 Navíc vozidla s elektrickým hnacím ústrojím musí splňovat požadavky bodu 5.5. To lze prokázat samostatnou zkouškou čelním nárazem na žádost výrobce a po schválení technickou zkušebnou za předpokladu, že elektrické součásti neovlivňují ochranu řidiče typu vozidla, jak je stanoveno v tomto předpisu.

5.1.2 Požadavky podle bodu 5.1 se považují za splněné, jestliže vozidlo vybavené tímto systémem řízení vyhovuje požadavkům bodu 5.2.2 předpisu č. 94.

5.2 Když na ovládací prvek řízení narazí nárazové těleso ve tvaru trupu vržené proti němu poměrnou rychlostí 24,1 km/h (15 mil./h), nesmí síla, kterou ovládací prvek řízení na toto těleso působí, překročit hodnotu 1 111 daN.

5.2.1 Jestliže je ovládací prvek řízení vybaven airbagem volantu, považují se požadavky bodu 5.2 za splněné, pokud vozidlo vybavené tímto systémem řízení vyhovuje požadavkům bodů 5.2.1.4 a 5.2.1.5 předpisu č. 94.

5.3 Když na ovládací prvek řízení narazí nárazová hlavice vržená proti němu poměrnou rychlostí 24,1 km/h za použití postupu podle přílohy 5, nesmí zpomalení nárazové hlavice přesáhnout kumulativně hodnotu 80 g po dobu přesahující 3 milisekundy. Zpomalení musí být vždy nižší než 120 g při C.F.C. 600 Hz.

5.4 Ovládací prvek řízení musí být navržen, konstruován a namontován tak, aby:

5.4.1 před nárazovou zkouškou podle bodů 5.2 a 5.3 výše neměla žádná část povrchu ovládacího prvku řízení směřující k řidiči, které se může dotknout koule o průměru 165 mm, hrubý povrch nebo ostré hrany o poloměru zaoblení menším než 2,5 mm.

V případě ovládacího prvku řízení vybaveného airbagem se tento požadavek považuje za splněný, jestliže žádná část, které se může dotknout koule o průměru 165 mm, neobsahuje nebezpečné ostré hrany, jak je definováno v bodě 2.18 předpisu č. 21, které by mohly zvýšit riziko vážného zranění cestujících.

5.4.1.1 Po libovolné nárazové zkoušce podle bodů 5.2 a 5.3 nesmí mít část povrchu ovládacího prvku řízení směřující k řidiči žádné ostré ani hrubé hrany, které by mohly zvyšovat nebezpečí nebo závažnost poranění řidiče. Malé povrchové trhliny a praskliny se neberou v úvahu.

5.4.1.1.1 V případě výčnělků tvořených součástí z netuhého materiálu o tvrdosti nižší než 50 Shore A namontovaných na pevný podklad platí požadavek podle bodu 5.4.1.1 pouze pro pevný podklad.

5.4.2 Ovládací prvek řízení musí být navržen, konstruován a namontován tak, aby neobsahoval žádné součásti či příslušenství, včetně ovládače houkačky a montážního příslušenství, za které by se mohl při běžných pohybech při řízení zachytit řidičův oděv či šperky.

5.4.3 U ovládacích prvků řízení, které nemají tvořit součást původního vybavení, se požaduje, aby splnily požadavky při zkouškách podle přílohy 4 bodu 2.1.3 a přílohy 5 bodu 2.3.

5.4.4 U univerzálních ovládacích prvků řízení musí být požadavky splněny:

5.4.5 Používají-li se adaptéry k přizpůsobení jediného typu ovládacího prvku řízení pro řadu sloupků řízení a je-li možno prokázat, že při použití těchto adaptérů jsou vlastnosti systému, pokud jde o pohlcování energie, stejné, mohou být všechny zkoušky provedeny s jediným typem adaptéru.

5.5 Po zkouškách prováděných v souladu s postupem stanoveným v příloze 3 tohoto předpisu musí elektrické hnací ústrojí pracující s vysokým napětím a vysokonapěťové konstrukční částí a systémy, které jsou galvanicky propojeny s vysokonapěťovou sběrnicí elektrického hnacího ústrojí, splňovat tyto požadavky:

5.5.1 Ochrana před úrazem elektrickým proudem

Po nárazu musí být splněno alespoň jedno ze čtyř kritérií uvedených v bodech 5.5.1.1 až 5.5.1.4.2.

Pokud je vozidlo vybaveno funkcí automatického rozpojení, nebo zařízením/zařízeními, které/která galvanicky rozpojí obvod elektrického hnacího ústrojí během jízdy, musí rozpojený obvod nebo každá jeho jednotlivá rozpojená část po aktivaci funkce rozpojení splňovat alespoň jedno z těchto kritérií.

Kritéria stanovená v bodě 5.5.1.4 se však nepoužijí, jestliže více než jedno napětí části vysokonapěťové sběrnice není chráněno podle podmínek ochrany IPXXB.

V případě, že část/části vysokonapěťového systému nejsou při zkoušce napájeny, musí být ochrana před úrazem elektrickým proudem pro danou část/části prokázána buď pomocí bodu 5.5.1.3, nebo bodu 5.5.1.4.

5.5.1.1 Absence vysokého napětí

Napětí Vb, V1 a V2 na vysokonapěťových sběrnicích musí být rovno nebo nižší než 30 Vst nebo 60 Vss, jak je uvedeno v bodě 2 přílohy 7.

5.5.1.2 Nízká hodnota elektrické energie

Celková energie (TE) na vysokonapěťových sběrnicích musí být nižší než 2,0 joulů při měření podle zkušebního postupu uvedeného v bodě 3 přílohy 7 pomocí rovnice v písm. a). Celková energie (TE) může být rovněž vypočítána pomocí měřeného napětí Vb na vysokonapěťové sběrnici a kapacity kondenzátorů X (Cx) uvedené výrobcem bodě 3 přílohy 7 pomocí rovnice v písm. b).

Energie uskladněná v kondenzátorech Y (TEy1, TEy2) musí být rovněž nižší než 2,0 joulů. Vypočítá se pomoci měření napětí V1 a V2 na vysokonapěťových sběrnicích a na elektrické kostře a kapacity kondenzátorů Y uvedené výrobcem podle rovnice v bodu 3 písm. c) přílohy 7.

5.5.1.3 Fyzická ochrana

Jako ochrana před přímým dotykem s vysokonapěťovými živými částmi musí být zajištěna ochrana IPXXB.

Kromě toho musí být jako ochrana před úrazem elektrickým proudem, k němuž by mohlo dojít na základě nepřímého dotyku, odpor mezi všemi nechráněnými vodivými částmi a elektrickou kostrou nižší než 0,1 ohmu při proudu nejméně 0,2 ampéru.

Tento požadavek je splněn, pokud bylo galvanické spojení vytvořeno svařením.

5.5.1.4 Izolační odpor

Musí být splněna kritéria uvedená v bodech 5.5.1.4.1 a 5.5.1.4.2.

Měření musí být provedeno v souladu s bodem 5 přílohy 7.

5.5.1.4.1 Elektrické hnací ústrojí sestávající z oddělených stejnosměrných a střídavých sběrnic

Pokud jsou vysokonapěťové střídavé a vysokonapěťové stejnosměrné sběrnice vzájemně galvanicky izolovány, musí mít izolační odpor mezi vysokonapěťovou sběrnicí a elektrickou kostrou (Ri podle definice v bodě 5 přílohy 7) minimální hodnotu 100 Ω/volt pracovního napětí na stejnosměrných sběrnicích a minimální hodnotu 500 Ω/volt pracovního napětí na střídavých sběrnicích.

5.5.1.4.2 Elektrické hnací ústrojí sestávající z kombinovaných stejnosměrných a střídavých sběrnic

Pokud jsou vysokonapěťové střídavé sběrnice a vysokonapěťové stejnosměrné sběrnice galvanicky propojeny, musí mít izolační odpor mezi vysokonapěťovou sběrnicí a elektrickou kostrou (Ri podle definice v bodě 5 přílohy 7) minimální hodnotu 500 Ω/volt pracovního napětí.

Pokud je však splněna ochrana IPXXB pro všechny vysokonapěťové střídavé sběrnice, nebo pokud je střídavé napětí po nárazu vozidla rovno 30 V nebo nižší, musí mít izolační odpor mezi vysokonapěťovou sběrnicí a elektrickou kostrou (Ri podle definice v bodě 5 přílohy 7) minimální hodnotu 100 Ω/volt pracovního napětí.

5.5.2 Rozlití elektrolytu

Během 30 minut po nárazu nesmí dojít k rozlití elektrolytu z RESS do prostoru pro cestující, přičemž z RESS se může rozlít nejvýše 7 % elektrolytu. Výjimku tvoří trakční baterie otevřeného typu, které jsou umístěny vně prostoru pro cestující. U trakčních baterií otevřeného typu se vně prostoru pro cestující smí rozlít nejvýše 7 % při maximu 5,0 litrů. Výrobce musí prokázat splnění toho požadavku v souladu s bodem 6 přílohy 7.

5.5.3 Zadržení RESS

RESS umístěný v prostoru pro cestující musí zůstat na místě, kde byl instalován, a jeho konstrukční části musí zůstat uvnitř ohraničeného prostoru RESS.

Žádná část RESS, který je z důvodu hodnocení elektrické bezpečnosti umístěn vně prostoru pro cestující, nesmí během zkoušky nárazem nebo po ní vniknout do prostoru pro cestující.

Výrobce musí prokázat splnění toho požadavku v souladu s bodem 7 přílohy 7.

5.6 Požadavky podle bodů 5.5 až 5.5.3 se považují za splněné, jestliže vozidlo vybavené elektrickým hnacím ústrojím pracujícím s vysokým napětí je v souladu s požadavky bodů 5.2.8 až 5.2.8.3 předpisu č. 94, změnové řady 02.

6. ZKOUŠKY

7. ZMĚNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA NEBO TYPU OVLÁDACÍHO PRVKU ŘÍZENÍ

8. SHODNOST VÝROBY

Příslušný orgán může provést jakoukoli zkoušku předepsanou v tomto předpise. Obvyklá četnost kontrol schválená příslušným orgánem je jednou ročně. Pokud jsou při některé kontrole zjištěny neuspokojivé výsledky, příslušný orgán zajistí, aby byla přijata veškerá potřebná opatření k co nejrychlejšímu obnovení shody výroby.

9. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

Jestliže smluvní strana dohody uplatňující tento předpis odejme dříve udělené schválení, sdělí tuto skutečnost neprodleně dalším smluvním stranám uplatňujícím tento předpis prostřednictvím sdělení odpovídajícího vzoru v příloze 1A resp. 1B tohoto předpisu (co je vhodnější).

10. NÁVOD

Jestliže se ovládací prvek řízení dodává samostatně (nikoli s vozidlem), musí být na obalu i v montážním návodu jasně uveden typ(y) vozidla, pro který/které je určen.

11. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla nebo typu ovládacího prvku řízení schváleného podle tohoto předpisu, sdělí tuto skutečnost orgánu, který schválení vydal. Na základě tohoto sdělení uvědomí o tom tento orgán ostatní strany dohody z roku 1958, které tento předpis uplatňují, za použití formuláře sdělení podle vzoru uvedeného v příloze 1A resp. 1B tohoto předpisu.

12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ

Strany dohody, které tento předpis uplatňují, sdělí sekretariátu OSN názvy a adresy technických zkušeben, které jsou odpovědny za provádění schvalovacích zkoušek, a schvalovacích orgánů, které udělují schválení a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení, rozšíření, odmítnutí nebo odnětí schválení vydaných v jiných zemích.

13. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

13.1 Ode dne, kdy vstoupí v platnost změnová řada 03 tohoto předpisu, nesmí žádná smluvní strana zamítnout žádost o schválení podanou podle tohoto předpisu ve znění změnové řady 03.

13.2 Ode dne, kdy oficiálně vstoupí v platnost změnová řada 04 tohoto předpisu, nesmí žádná smluvní strana zamítnout žádost o schválení podanou podle tohoto předpisu ve znění změnové řady 04.

13.3 Schválení typu vozidla

Po uplynutí doby 48 měsíců od vstupu změnové řady 04 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany uplatňující tento předpis odmítnout vnitrostátní schválení nebo regionální schválení typu a mohou odmítnout první vnitrostátní nebo regionální registraci (první uvedení do provozu) vozidla s elektrickým hnacím ústrojím poháněných vysokým napětím, které nesplňuje požadavky změnové řady 04 tohoto předpisu.

13.4 Schválení typu ovládacího prvku řízení

(1) Rozlišovací čísla smluvních stran Dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.

(2) Viz příloha 3, bod 3.1.

(Viz bod 4.3.4.3 tohoto předpisu)

(viz bod 4.3.4. tohoto předpisu)

Vzor C

(viz bod 4.2.5. tohoto předpisu)

(viz bod 4.2.4 tohoto předpisu)

Do

Rychlost vozidla v okamžiku nárazu musí být v rozmezí od 48,3 km/h (30 mil./h) do 53,1 km/h (33 mil./h). Pokud však byla zkouška provedena při vyšší nárazové rychlosti a vozidlo stanovené požadavky splnilo, považuje se výsledek zkoušky za vyhovující.

2.4.6 Volant, pokud jej lze seřizovat, se nastaví do běžné polohy označené výrobcem, nebo jestliže tato poloha stanovena není, doprostřed mezi krajní polohy rozmezí seřízení.

V případě, že je vozidlo vybaveno funkcí automatického rozpojení, je na žádost výrobce možné provést zkoušku s aktivovanou funkcí automatického rozpojení. V takovém případě musí být prokázáno, že automatické rozpojení by fungovalo i v průběhu nárazové zkoušky. To zahrnuje jak signál automatické aktivace, tak i galvanické rozpojení s ohledem na podmínky pozorované v průběhu nárazu.

na základě dohody mezi technickou zkušebnou a výrobcem je možné zkoušku provést s celým elektrickým hnacím ústrojím nebo jeho částmi bez elektrického napětí, pokud to nebude mít negativní vliv na výsledek zkoušky. V případě částí elektrického hnacího ústrojí, které nejsou napájeny elektrickou energií, musí být ochrana před úrazem elektrickým proudem prokázána buď pomocí fyzické ochrany, nebo izolačního odporu a příslušných dodatečných důkazů.

V takovém případě musí být palivová nádrž naplněna alespoň z 90 procent hmotnosti plné náplně paliva nehořlavou kapalinou o hustotě v rozmezí od 0,7 do 1.

2.4.3 Pokud je vozidlo poháněno svým vlastním motorem, palivová nádrž musí být naplněna alespoň z 90 procent plné kapacity. Všechny ostatní nádrže musí být naplněny do svého objemu.

2.4.2 Jestliže je vozidlo poháněno vnějšími prostředky, musí být palivový systém naplněn alespoň z 90 procent své kapacity nehořlavou kapalinou o hustotě v rozmezí od 0,7 do 1.

Měřiče zrychlení nebo siloměry instalované na nárazovém tělese ve tvaru trupu: dva jednoosé měřiče zrychlení se umístí souměrně v příčné rovině procházející těžištěm nárazového tělesa ve tvaru trupu. Amplitudová třída kanálu musí odpovídat 60 g a kmitočtová třída kanálu musí být 180. Povolují se i jiné metody, pokud jde o počet a uložení měřicích akcelerometrů, například s rozdělením zkušební aparatury do oddělených částí v těžišti, přičemž akcelerometry jsou uloženy tak, aby se jimi měřilo zrychlení ve směru vodorovném a rovnoběžném s podélnou osou vozidla.

Siloměry zabudované do systému řízení:

2.5.1 K uvedení nárazového tělesa ve tvaru trupu do pohybu je možno použít jakoukoliv metodu, při níž těleso v okamžiku nárazu do ovládacího prvku řízení není s hnacím mechanismem nijak spojeno. Nárazové těleso ve tvaru trupu musí narazit na ovládací prvek řízení po přibližně přímé dráze rovnoběžné s podélnou osou vozidla.

c)

2.2.1 Při první zkoušce musí být ovládací prvek řízení natočen tak, aby jeho nejtužší příčka směřovala kolmo k bodu jeho styku s nárazovým tělesem ve tvaru trupu. Je-li ovládacím prvkem řízení volant, zkouška se opakuje tak, aby k tomuto bodu styku kolmo směřovala nejpoddajnější část volantu. U seřiditelného ovládacího prvku řízení se obě zkoušky provedou s volantem nastaveným do obvyklé polohy označené výrobcem; není-li tato poloha určena, nastaví se do střední polohy rozsahu seřízení.

2.1.3 Montáž ovládacího prvku řízení v případě, požaduje-li se pouze schválení tohoto ovládacího prvku. Ovládací prvek řízení se zkouší s veškerým příslušenstvím. Mezi ovládacím prvkem řízení a zkušební stolicí musí být bortící prostor alespoň 100 mm. Hřídel řízení musí být ke zkušební stolici pevně připevněn tak, aby se při nárazu nepohnul (viz obrázek 1 přílohy 5).

Ovládací prvek řízení se zkouší s veškerým příslušenstvím. Mezi ovládacím prvkem řízení a zkušební stolicí musí být bortící prostor alespoň 100 mm. Hřídel řízení musí být ke zkušební stolici pevně připevněn tak, aby se při nárazu nepohnul (viz obrázek 1).

PŘÍLOHA 7

POSTUPY ZKOUŠKY NA OCHRANU CESTUJÍCÍCH VE VOZIDLECH POHÁNĚNÝCH ELEKTRICKOU ENERGIÍ PŘED VYSOKÝM NAPĚTÍM A POLITÍM ELEKTROLYTEM

Tato příloha popisuje postupy zkoušky prokazující soulad s požadavky na elektrickou bezpečnost podle bodu 5.5. Jako vhodná alternativa k níže popisovanému postupu měření izolačního odporu patří např. měření megaohm-metrem nebo osciloskopem. V takovém případě může být nezbytné deaktivovat monitorovací systém palubního měření izolačního odporu.

Před provedením nárazové zkoušky musí být změřeno napětí vysokonapěťové sběrnice (Vb) (viz obrázek 1) a výsledky zaznamenány pro potvrzení, že toto napětí je v rozsahu pracovního napětí vozidla podle specifikace výrobce.

1. PŘÍPRAVA ZKOUŠKY A VYBAVENÍ

Pokud je používána funkce automatického rozpojení, musí se zařízení zajištující funkci rozpojení měřit z obou stran.

Pokud je však rozpojení vysokého napětí integrální se systémem RESS nebo se systémem konverze energie a pokud je vysokonapěťová sběrnice systému RESS nebo systému konverze chráněna po nárazové zkoušce podle ochrany IPXXB, měří se pouze mezi zařízením s funkcí rozpojení a elektrickými spotřebiči.

Voltmetr použitý při této zkoušce musí měřit stejnosměrné hodnoty a jeho vnitřní odpor musí být nejméně 10 ΜΩ.

2. NÁSLEDUJÍCÍ POKYNY MOHOU BÝT POUŽITY V PŘÍPADĚ, ŽE SE MĚŘÍ NAPĚTÍ.

Po nárazové zkoušce se stanoví napětí ve vysokonapěťové sběrnici (Vb, V1, V2) (viz obrázek 1).

Měření napětí nesmí proběhnout dříve než 5 sekund, avšak nikoli později než 60 sekund po nárazu.

Tento postup se nepoužije, pokud během zkoušky není napájeno elektrické hnací ústrojí.

Obrázek 1

Měření Vb, V1, V2

3. POSTUP POSUZOVÁNÍ PRO NÍZKÉ HODNOTY ELEKTRICKÉ ENERGIE

Před nárazem se k odpovídající kapacitě paralelně připojí spínač S1 a známý vybíjecí odpor Re (viz obrázek 2).

Nejdříve za 5 sekund a nejpozději za 60 sekund po nárazu se při měření napětí Vb a proudu Ie spínač S1 uzavře a hodnoty měření se zaznamenají. Součin napětí Vb a proudu Ie se integruje v čase, od okamžiku uzavření spínače S1 (tc) do doby, kdy napětí Vb klesne pod hranici napětí 60 V (ss) (th). Výsledek integrace se rovná celkové energii (TE) v joulech.

a) Pokud je Vb měřeno v okamžiku mezi 5 sekundami a 60 sekundami po nárazu a kapacita kondenzátorů X je podle údajů výrobce (Cx), vypočítá se celková energie (TE) podle následující rovnice:

b) Pokud je V1 a V2 (viz obrázek 1) měřeno v okamžiku mezi 5 sekundami a 60 sekundami po nárazu a kapacita kondenzátorů Y je podle údajů výrobce (Cy1, Cy2), vypočítá se celková energie (TEy1, TEy2) podle následujících rovnic:

c) Tento postup se nepoužije, pokud během zkoušky není napájeno elektrické hnací ústrojí.

Obrázek 2

Příklad měření energie ve vysokonapěťové sběrnici uložené v kondenzátorech X

4. FYZICKÁ OCHRANA

Po nárazové zkoušce vozidla se bez použití nářadí otevřou, rozeberou nebo vyjmou všechny části obklopující vysokonapěťové komponenty. Veškeré zbývající obklopující části se považují za součást fyzické ochrany.

Kloubový zkušební prst specifikovaný v dodatku na obrázku 1 se pro hodnocení elektrické bezpečnosti vloží do každé mezery nebo otvoru fyzické ochrany zkušební silou 10 N ± 10 %. Pokud dojde k částečnému nebo úplnému průniku zkušebního kloubového prstu do fyzické ochrany, musí se zkušební kloubový prst umístit do všech poloh, které jsou uvedeny níže.

Z výchozí rovné polohy se oba klouby zkušebního prstu postupně ohnou do úhlu 90° k ose spojených článků prstu a prst se umístí do každé možné polohy.

Vnitřní překážky se považují za část krytu

Pokud je to vhodné, připojí se mezi kloubový zkušební prst a živé části pod vysokým napětím, které jsou uvnitř zábrany elektrické ochrany nebo krytu, zdroj nízkého napětí (nejméně 40 V a nejvíce 50 V) se sériově zapojenou vhodnou svítilnou.

4.1 Podmínky pro schválení

Požadavky bodu 5.5.1.3 se považují za splněné, pokud se kloubový zkušební prst specifikovaný v dodatku obrázku 1 nemůže dotknout živých částí pod vysokým napětím.

Je-li to nutné, lze ke kontrole, zda se zkušební kloubový prst nedotýká vysokonapěťové sběrnice, použít zrcátko nebo světelnou sondu.

Pokud se tento požadavek ověřuje signálním obvodem mezi kloubovým zkušebním prstem a živými částmi pod vysokým napětím, svítilna se nesmí rozsvítit.

5. IZOLAČNÍ ODPOR

Izolační odpor mezi vysokonapěťovou sběrnicí a elektrickou kostrou může být prokázán buď měřením, nebo kombinací měření a výpočtu.

Je-li izolační odpor prokazován pomocí měření, použijí se následující pokyny.

Změří se a zaznamená napětí (Vb) mezi zápornou a kladnou stranou vysokonapěťové sběrnice (viz obrázek 1).

Změří se a zaznamená napětí (V1) mezi zápornou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou (viz obrázek 1).

Změří se a zaznamená napětí (V2) mezi kladnou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou (viz obrázek 1).

Pokud je V1 rovno V2 nebo vyšší, připojí se mezi zápornou stranu vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostru standardní známý odpor (Ro). S připojeným Ro se změří napětí (V1’) mezi zápornou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou vozidla (viz obrázek 3). Izolační odpor (Ri) se vypočítá podle níže uvedené rovnice.

nebo

Výsledné Ri, které je elektrickým izolačním odporem (v Ω), vydělte pracovním napětím na vysokonapěťové sběrnici ve voltech (V).

Obrázek 3

Měření V1’

Pokud je V2 vyšší než V1, připojí se mezi kladnou stranu vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostru standardní známý odpor (Ro). S připojeným Ro se změří napětí (V2’) mezi kladnou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou (viz obrázek 4).

Izolační odpor (Ri) se vypočítá podle níže uvedené rovnice.

nebo

Výsledné Ri, které je elektrickým izolačním odporem (v Ω), vydělte pracovním napětím na vysokonapěťové sběrnici ve voltech (V).

Obrázek 4

Měření V2’

Pozn.: Standardní známý odpor Ro (Ω) by měl mít hodnotu minimálního požadovaného izolačního odporu (v Ω/V) vynásobeného pracovním napětím vozidla ±20 %. Ro nemusí přesně odpovídat této hodnotě, jelikož rovnice jsou platné pro každý Ro; nicméně hodnota Ro v tomto rozsahu poskytuje dobré rozlišení pro měření napětí.

6. ROZLITÍ ELEKTROLYTU

Pokud je to nutné, použije se vhodné zakrytí fyzické ochrany pro účely potvrzení úniku elektrolytu z RESS po zkoušce nárazem.

Pokud výrobce nezajistí prostředky pro rozlišení mezi únikem různých kapalin, považuje se veškerý únik kapalin za únik elektrolytu.

7. ZADRŽENÍ RESS

Shodnost se stanoví pomocí vizuální kontroly.