ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
0.7.

V postupu schválení typu nemohou být na základě tohoto předpisu zahrnuty všechny podmínky provozu a vlastnosti infrastruktury. Uznává se, že účinnosti požadované tímto předpisem nelze dosáhnout za veškerých podmínek (na účinnost systému může mít vliv stav vozidla a silnice, povětrnostní podmínky, dopravní scénáře atd.). Skutečné podmínky a vlastnosti reálného prostředí by neměly vést k falešným výstražným signálům do té míry, že by přiměly řidiče k deaktivaci systému.
5.2.2.2.2.

V případě REESS s nevodným elektrolytem Během 60 minut po nárazu nesmí dojít k žádnému úniku tekutého elektrolytu z REESS do prostoru pro cestující nebo do zavazadlového prostoru a nesmí dojít k žádnému úniku tekutého elektrolytu mimo vozidlo. Tento požadavek se ověří vizuální kontrolou, aniž by byla jakákoliv část vozidla odmontována. Výrobce musí prokázat splnění tohoto požadavku v souladu s bodem 6 přílohy 5.
4.4.3

Při této zkoušce je třeba dodržet alespoň tyto podmínky: a) různé hodnoty TTC, hodnoty vzdálenosti a relativní rychlosti vjetí do jízdního pruhu na těsno, přičemž je třeba realizovat jak scénáře, při nichž lze při takovém vjetí do jízdního pruhu srážce zabránit, tak scénáře, kdy srážce zabránit nelze; b) vozidla při vjetí do jízdního pruhu na těsno musí jet konstantní podélnou rychlostí, zrychlovat a zpomalovat; c) při různé příčné rychlosti a příčných zrychleních vozidla, které se na těsno zařazuje do jízdního pruhu; d) jako cíl použít osobní automobil i jednostopé motorové vozidlo jakožto vozidla, která se na těsno zařazují do jízdního pruhu, pokud je k dispozici normalizované jednostopé motorové vozidlo vhodné k bezpečnému provedení zkoušky;
5.1.6.

Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby po instalaci do vozidla podle pokynů výrobce nemohl být rychle, aniž by to vzbudilo pozornost, vyřazen z provozu nebo zničen, například použitím levných nástrojů, zařízení nebo přístrojů, jež jsou kdekoli běžně dostupné a které lze snadno ukrýt. Vyřazení imobilizéru výměnou větší konstrukční části nebo sestavy musí být obtížné a časově náročné.
3.1.

Obecné zkušební podmínky Pro zkoušku platí tyto požadavky a podmínky: a) zkouška se provede při teplotě prostředí 20 ± 10 °C nebo při teplotě vyšší, požaduje-li to výrobce; b) stav nabití systému REESS se upraví na nízkou hodnotu, ale v rámci běžného provozního rozsahu při běžném provozu doporučeném výrobcem, jako je jízda vozidla nebo používání externí nabíječky. Přesné seřízení se nepožaduje, pokud je aktivován běžný provoz systému REESS; c) u zkoušek na vozidle v případě vozidel se zabudovanými systémy konverze energie (např. motor s vnitřním spalováním, palivový článek atd.) se sníží přívod elektrické energie z takových zabudovaných systémů konverze energie, například úpravou obsahu paliva na minimální hodnotu, která však ještě postačuje k tomu, aby vozidlo mohlo být uvedeno do stavu aktivní možné jízdy; d) na začátku zkoušky musí být zapojena veškerá ochranná zařízení, která by mohla mít vliv na funkci zkoušeného zařízení a která jsou relevantní pro výsledek zkoušky.
5.2.2.2.2

V případě REESS s nevodným elektrolytem Během 60 minut po nárazu nesmí dojít k žádnému úniku tekutého elektrolytu z REESS do prostoru pro cestující nebo do zavazadlového prostoru a nesmí dojít k žádnému úniku tekutého elektrolytu mimo vozidlo. Tento požadavek se ověří vizuální kontrolou, aniž by byla jakákoliv část vozidla odmontována. Výrobce musí prokázat splnění tohoto požadavku v souladu s bodem 6 přílohy 5.
5.1.1.

Zkouška se provádí na straně řidiče, ledaže by se případná asymetrická konstrukce boků vozidla lišila do té míry, že by to ovlivnilo výsledky zkoušky při bočním nárazu. V takovém případě je možno po dohodě výrobce a schvalovacího orgánu použít jednu z alternativ uvedenou v bodech 5.1.1.1 a 5.1.1.2.
1.1

Oblast nárazu hlavy na opěradlo Zařízení umístěte na zkušební stav popsaný v příloze 6. Nastavitelné zařízení se musí ustavit do nejvíce vzpřímené polohy. Do zařízení vložte nejmenší figurínu podle návodu výrobce. Na opěradle vyznačte bod „A“, který je v téže vodorovné rovině jako rameno nejmenší figuríny v bodě 2 cm směrem dovnitř od vnějšího obrysu paže. Všechny vnitřní povrchy, které jsou nad vodorovnou rovinou procházející bodem A, musí být odzkoušeny podle přílohy 13. Tato oblast zahrnuje opěradla a boční opěry včetně vnitřních hran (oblastí zaoblení) bočních opěr. U brašen na přenášení dítěte, kde podle pokynů k zařízení a pokynů výrobce není možná symetrická instalace figuríny, musí být oblastí splňující požadavky přílohy 13 všechny vnitřní povrchy nad bodem „A“, jak byl definován výše, ve směru hlavy, měřeno s takovouto figurínou umístěnou do brašny v nejnepříznivější poloze podle pokynů výrobce a s brašnou na přenášení dítěte umístěnou na zkušební stav. Je-li možná symetrická instalace figuríny do brašny na přenášení dítěte, musí požadavky přílohy 13 splňovat celý vnitřní povrch. Boční opěry pro zařízení směřující dozadu musí mít minimální hloubku 90 mm, měřeno od střednice povrchu opěradla. Tyto boční opěry musí začínat ve vodorovné rovině procházející bodem „A“ a pokračovat až na vrchol opěradla zdokonaleného dětského zádržného systému. Od bodu, který je 90 mm pod vrcholem opěradla zdokonaleného dětského zádržného systému, se může hloubka boční opěry postupně zmenšovat.
6.2.6.1.2

V závislosti na montážní výšce dolního okraje přivrácené plochy ve směru vztažné osy potkávacího světlometu (h), vyjádřené v metrech a měřené u nenaloženého vozidla, musí zůstat svislý sklon rozhraní potkávacího světla při statických podmínkách podle přílohy 5 v dále uvedených mezích a výchozí sklon musí mít níže uvedené hodnoty: h < 0,8 meze : od 0,5 % do –2,5 % výchozí nastavení : od –1,0 % do –1,5 % 0,8 < h < 1,0 meze : od 0,5 % do –2,5 % výchozí nastavení : od –1,0 % do –1,5 % nebo podle rozhodnutí výrobce vozidla meze : od –1,0 % do –3,0 % výchozí nastavení : od –1,5 % do –2,0 % Žádost o schválení typu vozidla musí v tomto případě obsahovat údaj, která z těchto dvou možností se má použít. h > 1,0 meze : od –1,0 % do –3,0 % výchozí nastavení : od –1,5 % do –2,0 % Tyto meze a hodnoty výchozího nastavení jsou shrnuty v níže uvedeném grafu. U vozidel kategorie N3G (terénní vozidla), u nichž je výška světlometů větší než 1 200 mm, jsou meze svislého sklonu rozhraní stanoveny mezi: –1,5 % a –3,5 %. Výchozí nastavení musí být od –2 % do –2,5 %.
3.2.1.

jednoho exempláře ze vzorku C nebo D je větší než 20 %, ale odchylka všech exemplářů v těchto vzorcích není větší než 30 %. Výrobce musí být znovu vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření). Do dvou měsíců po oznámení se provede druhý opakovaný výběr vzorků podle bodu 4. Vzorky C a D si technická zkušebna ponechá až do dokončení celého procesu kontroly shodnosti výroby;
1.5.2

Rychlost vozidla Systém TPMS se kalibruje a zkouší u vozidel kategorie M1 s maximální hmotností do 3 500 kg a u vozidel kategorie N1: a) v rozsahu rychlostí od 40 km/h do 120 km/h nebo do maximální konstrukční rychlosti vozidla, jestliže je tato rychlost nižší než 120 km/h, při zkoušce průrazem, aby se ověřily požadavky bodu 5.2 tohoto předpisu, a b) v rozsahu rychlostí od 40 km/h do 100 km/h nebo do maximální konstrukční rychlosti vozidla, jestliže je tato rychlost nižší než 100 km/h, při zkoušce na netěsnost, aby se ověřily požadavky bodu 5.3 tohoto předpisu, a při zkoušce chybné funkce, aby se ověřily požadavky bodu 5.4 tohoto předpisu. Systém TPMS se kalibruje a zkouší u vozidel kategorií M2, M3, N2, N3, O3 a O4: c) v rozsahu rychlostí od 30 km/h do 90 km/h nebo do maximální konstrukční rychlosti vozidla, jestliže je tato rychlost nižší než 90 km/h, při zkoušce průrazem, aby se ověřily požadavky bodu 5.2 tohoto předpisu, a d) v rozsahu rychlostí od 30 km/h do 90 km/h nebo do maximální konstrukční rychlosti vozidla, jestliže je tato rychlost nižší než 90 km/h, při zkoušce na netěsnost, aby se ověřily požadavky bodu 5.3 tohoto předpisu, a při zkoušce chybné funkce, aby se ověřily požadavky bodu 5.4 tohoto předpisu. V průběhu zkoušky se musí uplatnit celý rozsah rychlostí. U vozidel vybavených tempomatem musí být tempomat v průběhu zkoušky mimo činnost.
c)

zařazením zpětného chodu zahajte couvání. Nelze-li uvést vozidlo do režimu zpětného chodu 6 s poté, co bylo uvedeno do aktivního režimu, zahájí se couvání, jakmile je to technicky možné;
6.2.2.1

Jestliže se měří metodou popsanou v příloze 4 při vzdálenosti 10,0 ± 0,2 m mezi vozidlem a anténou, činí mezní hodnoty 32 dBμV/m v kmitočtovém pásmu od 30 do 75 MHz a 32 až 43 dBμV/m v kmitočtovém pásmu od 75 do 400 MHz; tato mezní hodnota se při logaritmické stupnici kmitočtu zvyšuje od kmitočtu 75 MHz, jak je znázorněno v dodatku 2 k tomuto předpisu. V kmitočtovém pásmu od 400 do 1 000 MHz je mezní hodnota konstantní, a to 43 dBμV/m.
6.5.3.2.

Normy týkající se přenosu informací souvisejících s OBD: a) ISO 15031-5 „Road vehicles – communication between vehicles and external test equipment for emissions-related diagnostics – Part 5: Emissions-related diagnostic services“, ze dne 1. dubna 2011, nebo předpis SAE J1979 ze dne 23. února 2012; b) ISO 15031-4 „Road vehicles – Communication between vehicle and external test equipment for emissions related diagnostics – Part 4: External test equipment“, ze dne 1. června 2005, nebo předpis SAE J1978 ze dne 30. dubna 2002; c) ISO 15031-3 „Road vehicles – Communication between vehicle and external test equipment for emissions related diagnostics – Part 3: Diagnostic connector and related electrical circuits: specification and use“, ze dne 1. července 2004, nebo předpis SAE J1962 ze dne 26. července 2012; d) ISO 15031-6 „Road vehicles – Communication between vehicle and external test equipment for emissions related diagnostics – Part 6: Diagnostic trouble code definitions“, ze dne 13. srpna 2010, nebo předpis SAE J2012 ze dne 7. března 2013; e) ISO 27145 „Road vehicles – Implementation of World-Wide Harmonized On-Board Diagnostics (WWH-OBD)“, ze dne 15. srpna 2012, s omezením, že pro účely datového spojení smí být použito pouze ustanovení bodu 6.5.3.1 písm. a); f) SAE J 1979-2 „E/E Diagnostic Test Modes: OBDonUDS“, duben 2021. Normy uvedené v písmenech e) nebo f) smí být použity jako alternativa namísto normy uvedené v písmenu a).
2.11.

Značky a definice použité v příloze 6 tohoto předpisu. Av = maximální přípustná hmotnost řízené nápravy v tunách u přípojných vozidel s výkyvnou ojí. C = hmotnost přípojného vozidla s nevýkyvnou ojí v tunách – viz bod 2.10.1 tohoto předpisu. D = hodnota D v kN – viz bod 2.10.1 tohoto předpisu. Dc = hodnota Dc v kN pro přípojná vozidla s nevýkyvnou ojí – viz bod 2.10.1 tohoto předpisu. R = hmotnost taženého vozidla v tunách – viz bod 2.10.1 tohoto předpisu. T = hmotnost tažného vozidla v tunách – viz bod 2.10.1 tohoto předpisu. Fs = statická zdvihací síla v kN. Fh = vodorovná složka zkušební síly v podélné ose vozidla v kN. Fv = svislá složka zkušební síly v kN. S = statické svislé zatížení v kilogramech. V = hodnota V v kN – viz bod 2.10.4 tohoto předpisu. g = gravitační zrychlení, uvažuje se 9,81 m/s2. vmax = vmax je maximální konstrukční rychlost, pro kterou je spojovací zařízení, popřípadě vozidlo zkoušeno a schváleno podle tohoto předpisu. Indexy: O = maximální zkušební síla U = minimální zkušební síla s = statická síla h = vodorovná p = pulzující res = výsledná v = svislá w = střídavá síla
—

vzhledem k tomu, že při práci s mládeží dochází k šíření všeobecných hodnot, pokud jde o lidská práva, demokracii, mír, potírání rasismu, kulturní rozmanitost, solidaritu, rovnost a udržitelný rozvoj, může mít tato práce rovněž přidanou sociální hodnotou, neboť může: — podporovat zapojení do společnosti a odpovědnost, dobrovolnou činnost a aktivní občanství, — posilovat utváření komunit a občanské společnosti na všech úrovních (např. mezigenerační a mezikulturní dialog), — přispívat k rozvoji tvořivosti mladých lidí, jejich kulturního a sociálního povědomí, podnikatelského ducha a inovací, — umožňovat sociální začleňování všech dětí a mladých lidí, — umožňovat, aby se do ní zapojili i mladí lidé s omezenými příležitostmi, a to prostřednictvím různých metod, které jsou flexibilní a rychle adaptabilní,
1.

Zastupování členských států EU v nadační radě Světové antidopingové agentury se provádí na úrovni ministrů a místa zástupců se rozdělují takto: — jedno místo by se mělo přidělit jednomu z členských států tvořících stávající tým složený ze tří předsednictví, — jedno místo by se mělo přidělit jednomu z členských států tvořících nadcházející tým složený ze tří předsednictví, — jedno místo by mělo být společně vyčleněno členskými státy zasedajícími v Radě pro osobu odpovídající za oblast sportu na úrovni ministra s odpovídajícími zkušenostmi a znalostmi (dále jen „odborník na vládní úrovni“).
2)

práce mládeže a neformální učení by mohly být uznány a dále podporovány coby významný zdroj podpory pro předávání dovedností a kompetencí mladým lidem, což by mladým lidem usnadnilo přístup na trh práce a přispělo by se k cílům strategie Evropa 2020;
SOUHLASÍ S TÍM, že: činnosti na úrovni EU by se v oblasti sportu měly zaměřit na prioritní témata, opatření a pracovní metody uvedené v tomto pracovním plánu; provádění tohoto pracovního plánu bude podporováno řadou neformálních odborných skupin, jejichž činnost bude vycházet z práce šesti dosavadních odborných skupin (4) zřízených od roku 2005. Po odborných skupinách se bude požadovat, aby svou činnost zaměřily na prioritní témata uvedená v části 2 a na opatření a lhůty uvedené v příloze I. Činnosti uvedené v příloze I mohou být revidovány Radou a zástupci vlád členských států zasedajících v Radě s ohledem na to, jakých bylo na úrovni EU dosaženo výsledků a k jakému politickému vývoji došlo na této úrovni. Zásady týkající se členství v odborných skupinách a jejich fungování jsou uvedeny v příloze II. Vedle odborných skupin mohou být dalšími pracovními metodami např. konference pořádané předsednictvím, neformální zasedání ředitelů a ministrů v oblasti sportu, studie vypracované Komisí a konference pořádané Komisí. Na základě zprávy vypracované Komisi do konce roku 2013 bude Radou v průběhu první poloviny roku 2014 vyhodnoceno provádění stávajícího pracovního plánu.
12.

proces strukturovaného dialogu posiluje postavení mladých lidí a dává jim příležitost být aktivními občany a součástí demokratického života. Mladí lidé by měli být tudíž zapojeni do všech fází strukturovaného dialogu, a to od stanovení priorit každého předsednictví, až po monitorování navazujících kroků a vyhodnocení toho, jak byly výsledky dialogu uplatňovány. Jelikož rozhodnutí o prioritách zůstává v kompetenci Rady a členských států, měla by se nastupující týmová předsednictví zapojit do prvních konzultací se zástupci mládeže a Evropskou komisí, než budou navrženy obecné tematické priority, které se budou během cyklů strukturovaného dialogu uplatňovat;
10.

negativní dopady hospodářské a finanční krize na růst a zaměstnanost pociťují zejména mladí lidé, kteří mají méně příležitostí. Znepokojivých úrovní, jež překročily 20 % a nadále se zvyšují, dosáhla v Evropské unii především nezaměstnanost mladých lidí ve věku do 25 let; 21,1 % mladých lidí ve věkové skupině 18 až 24 let je ohroženo chudobou;
9.

SOUHLASÍ S TÍM, že: — tento pracovní plán bude podporován prostřednictvím pracovních metod dohodnutých podle obnoveného rámce pro evropskou spolupráci v oblasti mládeže, jakož i omezeným počtem neformálních skupin odborníků a flexibilním rámcem činností vzájemného učení; — od odborných skupin se bude požadovat, aby svou činnost zaměřily na prioritní témata uvedená v části II bodu 6 a na opatření a lhůty uvedené v příloze I. Činnosti uvedené v příloze I mohou být revidovány Radou a zástupci vlád členských států zasedajících v Radě s ohledem na to, jakých bylo na úrovni EU dosaženo výsledků a k jakému politickému vývoji na této úrovni došlo; — zásady týkající se členství v odborných skupinách a jejich fungování jsou uvedeny v příloze II; — pokud jde o právo mladých lidí podílet se na vývoji politik, které se jich týkají, strukturovaný dialog bude prostředkem, pomocí něhož se mladí lidé budou moci zapojit do společných úvah týkajících se prioritních témat tohoto pracovního plánu; — strategické otázky, jež vyplynou z tohoto pracovního plánu, jakož i obecnější otázky týkající se politiky EU v oblasti mládeže budou posouzeny na neformálních zasedáních generálních ředitelů pro problematiku mladých lidí; — ve druhé polovině roku 2015 Rada provádění tohoto pracovního plánu podrobí hodnocení, a to na základě hodnocení jeho provádění, které bude předloženo v kontextu obecného přehledu odvětví mládeže, obsaženého ve zprávě o mládeži v EU, již vypracuje Komise nejpozději v červenci 2015;
17.

VYZÝVAJÍ KOMISI, ABY: — spolupracovala se členskými státy na provádění tohoto pracovního plánu, zejména pokud jde o výstupy uvedené v příloze I; — informovala členské státy o probíhajících nebo plánovaných iniciativách v dalších oblastech politik EU majících dopad na oblast sportu a o příslušném vývoji v Komisi; — podporovala členské státy a jiné příslušné aktéry při spolupráci prováděné v rámci stanoveném tímto usnesením, především: — zkoumáním způsobů, jak usnadnit co nejširší účast členských států a odborníků a přizvat zástupce sportovního hnutí a dalších subjektů k působení v pracovních strukturách uvedených v příloze I, což zajistí vysokou a soudržnou úroveň zástupců; — případným zřízením skupin odborníků, které zajistí vysokou úroveň příslušné odbornosti, jakož i zajištěním jiných forem podpory výměny názorů a vzájemného učení a podpory budování znalostní základny (např. studiemi); — zprostředkovala strukturovaný dialog o sportu, včetně každoročního pořádání sportovního fóra EU, kde by se scházely klíčové zúčastněné subjekty na různých úrovních sportu; — využívala finančních zdrojů programu Erasmus+ a dalších příslušných programů EU na podporu prioritních okruhů a odpovídajících klíčových témat stanovených tímto pracovním plánem; — na základě dobrovolných příspěvků členských států přijala do listopadu roku 2016 zprávu o provádění a významu pracovního plánu. Tato zpráva poslouží během první poloviny roku 2017 jako podklad pro vypracování případného pracovního plánu EU; — tam, kde je to vhodné, zveřejnila výstupy dosažené na úrovni pracovních struktur.
11.

pro cyklus strukturovaného dialogu by měla být zavedena jednodušší a jasnější struktura s cílem zajistit v konzultacích s mladými lidmi kontinuitu obecného tématu a umožnit lepší rozvržení času. V první fázi každého cyklu je třeba, aby všechny zúčastněné subjekty vypracovaly společné pojetí obecné tematické priority stanovené Radou a přístup zdola nahoru, které by se měly stát řídícím rámcem dialogu, jenž se povede v následných fázích. Ve druhé fázi by měly proběhnout konzultace, jejichž výsledkem by měla být možná řešení, na něž je třeba Radu upozornit, a na závěr by měla být uvedena doporučení ohledně obecné tematické priority. Ve třetí fázi by se měla pozornost soustředit především na stanovení konkrétních opatření, která budou předložena Radě k dalšímu zvážení;
„Demokracie, mládež a sport – meziodvětvové přístupy pro aktivní účast a zapojení mladých lidí do občanského a demokratického života prostřednictvím sportu“

Priorita C:

Snazší přechod mladých lidí z mládí do dospělosti, obzvláště začlenění na trhu práce

zpráva zaměřená na osvědčené postupy a doporučení ohledně práce s mládeží jakožto uznávaného nástroje s přidanou hodnotou pro meziodvětvovou spolupráci při podpoře přechodu mladých lidí do dospělosti a do pracovního života

„Práce s mládeží jakožto uznávaný nástroj s přidanou hodnotou pro meziodvětvovou spolupráci při podpoře přechodu mladých lidí do dospělosti a do pracovního života“

Rada a přípravné orgány Meziodvětvová spolupráce na účasti v zájmu podpory zdraví a dobrých životních podmínek mladých lidí při přechodu do dospělosti, zejména v případě mladých lidí, kteří mají problémy v oblasti duševního zdraví (1) často související s jejich přechodem do dospělosti. Zaměřit se na to, jak mohou přispět, nikoli na jejich problémy.

a) první polovina roku 2016: (příp.) závěry Rady
17.

Vypracovaly, prováděly či dále rozvíjely strategie, programy, struktury nebo jiné vhodné mechanismy na vnitrostátní, regionální či místní úrovni s cílem posilovat účast všech mladých lidí na politickém životě, zejména mladých lidí s omezenými příležitostmi. Tyto mechanismy by měly být založeny na znalostech a důkazech, vycházet z meziodvětvové spolupráce a měly by zapojovat všechny příslušné zúčastněné subjekty. Příprava účinných strategií účasti by měla zahrnovat zapojení cílové skupiny ve fázích plánování, provádění, monitorování a hodnocení. Strategie by mohly obsahovat následující priority.
1.

Vzdělávání a odborná příprava by měly být klíčovým prvkem v soudržném přístupu zaměřeném na prosazování socioekonomického rozvoje a inkluzívnosti. To vyžaduje cílené reformy systémů vzdělávání za účelem zlepšení jejich výkonnosti, pokud jde o výsledky učení jako součást celkového úsilí nutného pro obnovení zaměstnanosti a udržitelného růstu. Jelikož investice do vzdělávání a odborné přípravy přispívají k růstu a podporují krátkodobě oživení i dlouhodobý hospodářský růst, měly by se stát prioritou na regionální a celostátní úrovni i na úrovni EU. Nemusí to vždy znamenat zvýšení rozpočtů, ale může to být spíše otázka lepšího nasměrování výdajů a poskytování správných pobídek zaměřených na zvyšování kvality.
55.

Udržitelné zemědělství společně s udržitelným rybolovem a akvakulturou zůstává klíčovým faktorem pro vymýcení chudoby a udržitelný rozvoj a je nezbytné pro vymýcení hladu a zabezpečení potravin. Živobytí dvou třetin chudých na planetě závisí na zemědělství a řada rozvojových zemí je stále do velké míry závislá na obchodu s omezenou škálou komodit. Zásadní význam má i nadále podpora drobných zemědělců, včetně rodinných zemědělců a pastevců, neboť významným způsobem přispívají k zabezpečení potravin a k boji proti erozi půdy a ztrátě biologické rozmanitosti a současně vytvářejí pracovní místa. EU a její členské státy budou podporovat zlepšení v oblasti správy týkající se udržitelného obhospodařování lesů, participativní správy pastvin a rovného přístupu k vlastnictví půdy, zejména u žen, respektování práv místních a původních obyvatel, včetně tradičního využívání půdy a přístupu k vodě. Budou prosazovat zakládání organizací zemědělců a zemědělských družstev s cílem zabývat se mimo jiné lepší produktivitou rodinných zemědělských podniků, právy k užívání pozemků a tradičními osivovými systémy zemědělců. Budou přispívat ke zvyšování kvality hygienických a fytosanitárních podmínek. EU a její členské státy se budou snažit rozvíjet v partnerských zemích zemědělské trhy a hodnotové řetězce, ze kterých budou mít prospěch chudí a které povedou k tomu, že zemědělský zpracovatelský průmysl bude vytvářet pracovní místa a přidanou hodnotu. To bude zahrnovat podporu začleňování mladých lidí a posílení postavení žen a podporu výzkumu a inovací. Investice do udržitelného zemědělství a do zemědělsko-potravinářského odvětví jsou nezbytné pro diverzifikaci místních a regionálních výrobních systémů, prevenci podvýživy, zvyšování produktivity a vytváření důstojných pracovních míst, aniž by docházelo k poškozování životního prostředí. V řadě rozvojových zemí, především v Africe, jsou nutné významné veřejné a soukromé investice do udržitelného zemědělství a související infrastruktury. Tyto investice a politické reformy musí být odpovědné a inkluzivní a přinášet prospěch místnímu obyvatelstvu.