CS Úřední věstník Evropské unie L 148/55

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 38 – Jednotná ustanovení pro schvalování zadních mlhových svítilen pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla

Zahrnující veškerá platná znění až po:

doplněk 14 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 15. října 2008

opravu 1 doplňku 12 – datum vstupu v platnost: 10. března 2009

OBSAH

PŘEDPIS

0. Oblast působnosti

1. Definice

2. Žádost o schválení

3. Značení

4. Schválení

5. Všeobecné specifikace

6. Intenzita vyzařovaného světla

7. Postup zkoušky

8. Zkouška odolnosti proti teplu

9. Barva vyzařovaného světla

10. Shodnost výroby

11. Postihy za neshodnost výroby

12. Definitivní ukončení výroby

13. Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů

PŘÍLOHY

Příloha 1 — Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí nebo odejmutí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu zadních mlhových svítilen pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla podle předpisu č. 38

Příloha 2 — Uspořádání značek schválení typu

Příloha 3 — Fotometrická měření

Příloha 4 — Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby

Příloha 5 — Minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem

0. OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis se vztahuje na zadní mlhové svítilny u vozidel kategorií L3, L4, L5, L7, M, N, O a T (1).

1. DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu se

1.1 „zadní mlhovou svítilnou“ rozumí svítilna, užívaná za tím účelem, aby vozidlo bylo lépe viditelné zezadu tím, že vydává červený signál větší intenzity než zadní obrysové svítilny;

1.2 Pro tento předpis se použijí definice uvedené v předpise č. 48 a v sérii jeho změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

1.3 „zadními mlhovými svítilnami různých typů“ rozumí svítilny, které se liší v takových podstatných hlediscích, jako jsou: a) obchodní název nebo značka; b) vlastnosti optického systému (hladiny svítivosti, úhly rozložení světla, kategorie žárovky, modul zdroje světla atd.); c) ovládání proměnné svítivosti, pokud existuje. Změna barvy žárovky nebo barvy jakéhokoliv filtru nepředstavuje změnu typu.

1.4 Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorovou) žárovku/žárovky a na předpis č. 37 se vztahují k předpisu č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

2. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

2.1 Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce. Žádost musí uvádět, zda zařízení produkuje konstantní svítivost nebo zda produkuje proměnnou svítivost.

Žadatel může na základě své volby stanovit, že zařízení může být na vozidlo montováno s různými sklony vztažné osy vůči vztažným rovinám vozidla a vůči povrchu vozovky, nebo že může být natočeno kolem své vztažné osy; tyto různé podmínky montáže se uvedou ve formuláři sdělení.

2.2 Pro každý typ zadní mlhové svítilny se k žádosti připojí:

2.2.1 výkresy (tři kopie), dostatečně podrobné, aby umožnily určit typ zadní mlhové svítilny, a udávající geometrickou polohu/polohy, ve které/kterých má být zadní mlhová svítilna namontována na vozidle; osu pozorování, která se má při zkouškách užít jako vztažná osa (vodorovný úhel H = 0°, vertikální úhel V = 0°), a bod, který se má při těchto zkouškách použít jako vztažný střed;

2.2.2 stručný technický popis, který s výjimkou u svítilen s nevýměnnými zdroji uvádí zejména: a) kategorii nebo kategorie předepsané žárovky/předepsaných žárovek; tato kategorie žárovek musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu, a/nebo b) specifický identifikační kód modulu zdroje světla; c) u zadních mlhových svítilen kategorie F2 stručný popis ovládání proměnné svítivosti.

2.2.3 dva vzorky; nelze-li zadní mlhovou svítilnu namontovat libovolně na kteroukoliv stranu vozidla, mohou být oba předložené vzorky shodné i vhodné k namontování jen na pravou nebo jen na levou stranu vozidla. U zadní mlhové svítilny kategorie F2 musí být k žádosti připojen ovladač proměnné svítivosti nebo generátor generující stejný signál / stejné signály.

3. ZNAČENÍ

Vzorky typu zadní mlhové svítilny předložené ke schválení musí:

3.1 být opatřeny obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;

3.2 být opatřeny – s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji světla – jasně čitelným a nesmazatelným značením, které udává: — kategorii nebo kategorie předepsané žárovky a/nebo — specifický identifikační kód modulu zdroje světla;

3.3 mít dostatečné místo pro značku schválení typu a doplňkové symboly předepsané v bodě 4.3; toto místo musí být vyznačeno na výkresech zmíněných v bodě 2.2.1;

3.4 svítilny s elektronickým ovládáním zdroje světla nebo s ovladačem proměnné svítivosti a/nebo s nevýměnnými zdroji světla a/nebo modul/moduly zdroje světla musí být označeny jmenovitým napětím nebo rozsahem napětí a maximálním jmenovitým příkonem;

3.5 u svítilen s modulem/moduly zdroje světla musí být modul/moduly zdroje světla opatřeny: 3.5.1 obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné; 3.5.2 specifickým identifikačním kódem modulu; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Tento specifický identifikační kód začíná písmeny „MD“ jako „MODUL“, za nimiž následuje značka schválení typu bez kružnice předepsané níže v bodě 4.3.1.1 a v případě, že se použije několik různých modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky; tento specifický identifikační kód musí být vyznačen ve výkresech zmíněných výše v bodě 2.2.1. Značka schválení typu nemusí být stejná jako schvalovací značka svítilny, v níž se modul používá, ale obě značky pocházejí od téhož žadatele; 3.5.3 údajem jmenovitého napětí nebo rozsahu napětí a maximálního jmenovitého příkonu.

3.6 Elektronické ovládání zdroje světla nebo ovladač proměnné svítivosti, které jsou součástí svítilny, ale nejsou zamontovány do tělesa svítilny, musí být označeny názvem výrobce a svým identifikačním číslem.

4. SCHVÁLENÍ

4.1 Schválení se udělí, pokud oba vzorky zadní mlhové svítilny splňují požadavky tohoto předpisu.

4.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu; táž smluvní strana nesmí takto přidělené číslo později přidělit jinému typu zadní mlhové svítilny, na který se vztahuje tento předpis. První dvě číslice čísla schválení typu udávají nejnovější sérii změn zahrnutých do předpisu v době vydání schválení. Oznámení o udělení nebo odmítnutí schválení typu zadní mlhové svítilny se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu s připojeným výkresem, který předložil žadatel o schválení, na formátu nejvýše A4 (210 × 297 mm) a pokud možno v měřítku 1:1.

4.3 Každá zadní mlhová svítilna odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu musí být na místě uvedeném v bodě 3.3 opatřena kromě značky a údajů předepsaných v bodech 3.1 a 3.2:

4.3.1 mezinárodní značkou schválení typu, která se skládá z: 4.3.1.1 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2), 4.3.1.2 čísla schválení typu;

4.3.2 doplňkovým symbolem „F“, za kterým následuje číslice „1“, pokud zařízení produkuje konstantní svítivost, a číslice „2“, pokud zařízení produkuje proměnnou svítivost;

4.3.3 prvními dvěma číslicemi čísla schválení typu, jež označují nejnovější sérii změn tohoto předpisu a které mohou být umístěny v blízkosti doplňkového symbolu „F“.

4.4. Značka a symbol, zmíněné v bodech 4.3.1 a 4.3.2, musí být nesmazatelné a jasně čitelné i po namontování zadní mlhové svítilny na vozidlo.

4.5. Samostatné svítilny

Pokud různé typy svítilen splňujících požadavky několika předpisů užívají stejné vnější rozptylové sklo stejné nebo odlišné barvy, může být uvedena jediná mezinárodní značka schválení typu sestávající z písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila, a číslo schválení typu. Tato značka schválení typu může být umístěna kdekoliv na svítilně za předpokladu, že:

4.5.1 je po namontování svítilny viditelná.

4.5.2 Pro každou svítilnu musí být vyznačen příslušný identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení, a případně požadovaná šipka.

4.5.3 Velikost jednotlivých částí jediné značky schválení typu nesmí být menší než minimální velikost vyžadovaná pro nejmenší jednotlivé značky v předpise, podle kterého bylo schválení uděleno.

4.5.4 Těleso svítilny musí mít místo podle výše uvedeného popisu v bodě 3.3 a musí být označeno značkou schválení typu pro platnou funkci / platné funkce.

4.5.5 Vzor E v příloze 2 tohoto předpisu uvádí příklady značky schválení typu s výše uvedenými doplňkovými symboly.

4.6. Jsou-li dvě nebo více svítilen součástí téže jednotky skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, udělí se schválení, pouze pokud každá z těchto svítilen splňuje požadavky tohoto předpisu nebo jiného předpisu. Svítilny, které nesplňují požadavky žádného z těchto předpisů, nesmí být součástí takové jednotky skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen.

4.6.1 Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika předpisů, lze použít jedinou mezinárodní značku schválení typu sestávající z písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila, dále z čísla schválení typu a případně požadované šipky. Tato značka schválení typu může být umístěna kdekoliv na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách, pokud: 4.6.1.1 je po namontování svítilny viditelná; 4.6.1.2 žádná část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, která propouští světlo, nemůže být odstraněna, aniž by se současně neodstranila značka schválení typu.

4.6.2 Pro každou svítilnu musí být vyznačen příslušný identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení: 4.6.2.1 buď na příslušné ploše výstupu světla, 4.6.2.2 nebo ve skupině tak, aby každá svítilna skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen mohla být jasně rozpoznána (viz tři možné příklady v příloze 2).

4.6.3 Velikost jednotlivých částí jediné značky schválení typu nesmí být menší než minimální velikost vyžadovaná pro nejmenší jednotlivé značky v předpise, podle kterého bylo schválení uděleno.

4.6.4 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, na který se vztahuje tento předpis.

4.7. Příklady uspořádání značek schválení typu pro jednotlivou svítilnu (obr. 1) a pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny (obr. 2), včetně všech výše uvedených doplňkových symbolů, jsou uvedeny v příloze 2.

5. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE

5.1 Každý vzorek musí splňovat požadavky stanovené v následujících odstavcích.

5.2 Zadní mlhové svítilny musí být konstruovány a vyrobeny tak, aby za normálních provozních podmínek a přes otřesy, jimž mohou být potom vystaveny, byla zajištěna jejich dobrá funkce a zachovaly si vlastnosti předepsané tímto předpisem.

5.3 V případě modulů zdroje světla musí být ověřeny následující skutečnosti:.

5.3.1 konstrukce modulu/modulů zdroje světla je taková: a) aby nemohl být žádný modul zdroje světla namontován v jiné než určené a správné poloze a aby mohl být odmontován pouze za použití nástroje/nástrojů; b) pokud je ve stejném pouzdru zařízení použit více než jeden modul zdroje světla, aby nemohly být v tomtéž pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s různými vlastnostmi.

5.3.2 Modul/moduly zdroje světla jsou zajištěny proti nežádoucí manipulaci.

5.4 V případě poruchy ovladače proměnné svítivosti zadní mlhové svítilny kategorie F2, která vyzařuje více, než je maximální hodnota pro kategorii F nebo F1, musí být automaticky splněny požadavky na konstantní svítivost u kategorie F nebo F1.

5.5 V případě výměnné žárovky/výměnných žárovek:

5.5.1 Lze použít jakoukoli kategorii nebo kategorie žárovky/žárovek schválených podle předpisu č. 37, pokud předpis č. 37 a jeho série změn platné v době podání žádosti o schválení neobsahují žádné omezení pro její/jejich použití.

5.5.2 Konstrukce zařízení je taková, aby nemohla být žárovka upevněna v jiné poloze než v té správné.

5.5.3 Patice žárovky musí odpovídat vlastnostem uvedeným v publikaci IEC 60061. Platí list údajů o patici, který odpovídá příslušné kategorii použité žárovky.

6. INTENZITA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA

6.1 Intenzita světla vyzařovaného každým z obou vzorků nesmí být menší než nejnižší hodnoty, ani větší než nejvyšší hodnoty, stanovené níže, a musí být měřena ve vztahu ke vztažné ose v níže uvedených směrech (vyjádřených ve stupních úhlu svíraného se vztažnou osou).

6.2 Intenzita podél os H a V, mezi 10° nalevo a 10° napravo a mezi 5° nahoru a 5° dolů, nesmí být menší než 150 cd.

6.3 Intenzita světla vyzařovaného ve všech směrech, v nichž lze svítilnu/svítilny pozorovat, nesmí přesahovat 300 cd na jednu svítilnu v případě konstantní svítivosti (F nebo F1) a 840 cd na jednu svítilnu v případě proměnné svítivosti (F2).

6.4 V případě jednotlivé svítilny s více než jedním zdrojem světla musí svítilna splňovat požadovanou minimální svítivost, i když je porouchán některý ze zdrojů světla, a maximální svítivost nesmí být překročena, když svítí všechny zdroje světla.

6.5 Ovládání proměnné svítivosti nesmí generovat signály, které vytvářejí svítivosti:

6.5.1 mimo rozsah stanovený výše v bodech 6.2 a 6.3 a

6.5.2 které překračují maximum kategorie F nebo F1 stanovené v bodě 6.3: a) u systémů, které závisí pouze na podmínkách denních a nočních: za nočních podmínek; b) u ostatních systémů: za standardních podmínek (3).

6.6 Přivrácená plocha ve směru vztažné osy nesmí přesahovat 140 cm2.

6.7 V příloze 3 jsou uvedeny bližší údaje o měřicí metodě, jíž se použije v případě pochybností.

7. POSTUP ZKOUŠKY

7.1 Veškerá fotometrická a kolorimetrická měření se provádějí:

7.1.1 v případě svítilen s výměnnými zdroji světla – pokud nejsou vybavené elektronickým ovládáním zdroje světla nebo ovladačem proměnné svítivosti – s bezbarvou nebo barevnou standardní žárovkou kategorie předepsané pro zařízení a při napájení napětím potřebným k vytvoření vztažného světelného toku požadovaného pro tuto kategorii žárovek;

7.1.2 v případě svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) se měří při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V;

7.1.3 v případě systémů, které užívají elektronické ovládání zdroje světla nebo ovladač proměnné svítivosti, jež jsou součástí svítilny (4), při napájení napětím, které na vstupní přívody svítilny podle údaje výrobce tyto systémy přivádějí, nebo pokud není stanoveno, při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V;

7.1.4 v případě systémů, které užívají elektronické ovládání zdroje světla nebo ovladač proměnné svítivosti, jež nejsou součástí svítilny, při napájení napětím, které je podle údaje výrobce přiváděno na vstupní přívody svítilny.

7.2 Zkušební laboratoř si musí od výrobce vyžádat ovládání zdroje světla nebo ovladač proměnné svítivosti, které jsou potřebné k napájení zdroje světla a k používaným funkcím.

7.3 V případě zadní mlhové svítilny kategorie F2 provozované s ovladačem proměnné svítivosti se však fotometrická měření provedou podle popisu žadatele.

7.4 Napětí, kterým je svítilna napájena, musí být uvedeno ve formuláři sdělení podle přílohy 1 tohoto předpisu.

7.5 U jakékoliv svítilny s výjimkou svítilen vybavených žárovkami musí svítivosti měřené po jedné minutě a svítivosti měřené po 30 minutách svícení vyhovovat minimálním a maximálním požadavkům. Rozložení svítivosti po jedné minutě svícení lze vypočítat z rozložení svítivosti po 30 minutách svícení tak, že se na každý zkušební bod uplatní poměr svítivostí naměřených po jedné minutě a po 30 minutách svícení v bodu HV.

7.6 Určí se okraje přivrácené plochy ve směru vztažné osy světelného signalizačního zařízení.

8. ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI TEPLU

8.1 Svítilna se musí podrobit hodinové zkoušce nepřetržitým provozem, následující po 20 minutové době zahřívání. Teplota okolního vzduchu musí být 23 °C ± 5 °C. Použitou žárovkou musí být žárovka kategorie předepsané pro tuto svítilnu a musí být napájena proudem o takovém napětí, aby dávala stanovený střední výkon při odpovídajícím zkušebním napětí.

8.2 Je-li předepsán jen maximální výkon, provede se zkouška za regulování napětí tak, aby se dosáhlo výkonu rovnajícího se 90 % předepsaného výkonu. Výše zmíněný stanovený střední nebo maximální výkon musí být ve všech případech vybrán z rozsahu napětí 6, 12 nebo 24 V, při němž se dosahuje nejvyšší hodnoty.

8.3 V případě zdrojů světla provozovaných pro získání proměnné svítivosti s elektronickým ovládáním zdroje světla se zkouší za podmínek při minimálně 90 % nejvyšší svítivosti.

8.4 Po ustálení světla za teploty okolí nesmí být znatelné žádné zkreslení, deformace, štěpení nebo změna barvy.

9. BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA

Barva vyzařovaného světla v mřížce pole rozložení světla definované v bodě 3 přílohy 3, která se měří za podmínek popsaných v bodě 7, musí být červená.

Mimo toto pole nesmí být pozorovány náhlé změny v barvě.

Tyto požadavky platí také v rozsahu proměnné svítivosti produkované zadní mlhovou svítilnou kategorie F2.

U svítilen vybavených nevýměnnými zdroji světla (žárovky a jiné zdroje) by se však kolorimetrické vlastnosti měly ověřovat podle příslušného pododstavce bodu 7.1 tohoto předpisu se zdroji světla namontovanými ve svítilně.

10. SHODNOST VÝROBY

Postupy kontrol shodnosti výroby musí být v souladu s postupy stanovenými v dodatku 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), s následujícími požadavky:

10.1 Svítilny schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem tím, že splňují požadavky stanovené v bodech 6 a 9 výše.

10.2 Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby stanovené v příloze 4 tohoto předpisu.

10.3 Musí být splněny minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 5 tohoto předpisu.

10.4 Orgán, který schválení typu udělil, může kdykoliv ověřit metody kontrol shodnosti uplatňované v jednotlivých výrobních závodech. Běžná četnost takových ověření je jednou za dva roky.

11. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

11.1 Schválení udělené určitému typu zadní mlhové svítilny může být odejmuto, nejsou-li splněny shora uvedené požadavky nebo není-li některá zadní mlhová svítilna, označená podle ustanovení bodů 4.3.1 a 4.3.2, shodná se schváleným typem.

11.2 Pokud některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, musí o tom neprodleně informovat ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

12. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení zcela ukončí výrobu typu zadní mlhové svítilny schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom podá uvedený orgán zprávu ostatním smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

13. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní stany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben provádějících schvalovací zkoušky, jakož i názvy a adresy správních orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo odmítnutí či odejmutí schválení vydané v jiných zemích.

(1) Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend. 4).

(2) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy za použití svého příslušného symbolu EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (neobsazeno) a 56 pro Černou Horu. Následující čísla budou přidělena dalším zemím chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

(3) Dobrá viditelnost (meteorologický optický rozsah MOR > 2 000 m podle definice WMO (Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation – Návod pro meteorologické pomůcky a metody pozorování, šesté vydání, ISBN: 92-63-16008-2, body 1.9.1/1.9.11, Ženeva 1996) a čisté rozptylové sklo.

(4) Pro účely tohoto předpisu znamená pojem „je součástí svítilny“, že je zahrnut do tělesa svítilny, nebo že je vně svítilny, též odděleně, ale že je dodáván výrobcem svítilny jako součást systému svítilny.

PŘÍLOHA 1 SDĚLENÍ (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

PŘÍLOHA 2 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU Obrázek 1 (Značení pro jednotlivé svítilny) VZOR A Obrázek 2 (Zjednodušené značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen) (Svislé a vodorovné čáry vyznačují tvar zařízení světelné signalizace. Nejsou součástí značky schválení typu.) VZOR B VZOR C VZOR D Pozn.: Uvedené tři příklady značek schválení typu, vzory B, C a D, představují tři možné varianty značení světelného zařízení v případě, že dvě nebo více svítilen jsou součástí též jednotky skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen. Tato značka schválení typu udává, že zařízení bylo schváleno v Nizozemsku (E 4) pod číslem schválení typu 3333 a že sestává z/ze: zadní směrové svítilny s proměnnou svítivostí (kategorie 2b) schválené podle série změn 01 předpisu č. 6, červené zadní obrysové svítilny s proměnnou svítivostí (R2) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7, zadní mlhové svítilny s proměnnou svítivostí (F2) schválené podle předpisu č. 38 v původním znění, zpětného světlometu (AR) schváleného podle předpisu č. 23 v původním znění, brzdové svítilny s proměnnou svítivostí (S2) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7. VZOR E Značení samostatných svítilen Obrázek 3 Moduly zdroje světla

PŘÍLOHA 3 FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ 1. Při fotometrických měřeních je nutné vhodným maskováním zabránit rozptylovému zrcadlení. 2. V případě, že jsou výsledky měření sporné, musí se měření provést tak, aby byly splněny následující požadavky: 2.1 vzdálenost měření musí být taková, aby bylo možné použít zákona nepřímé úměrnosti vůči druhé mocnině vzdálenosti; 2.2 měřicí zařízení musí být takové, aby úhel protilehlý vůči příjemci ze vztažného středu svítilny byl v rozmezí od 10′ do 1°; 2.3 požadavek na svítivost v daném směru pozorování je splněn, dosáhne-li se požadované svítivosti ve směru odchylujícím se od směru pozorování nejvýše o jednu čtvrtinu stupně. 3. V případě, kdy může být zařízení namontováno na vozidlo ve více než jedné poloze nebo v poli různých poloh, musí se fotometrická měření zopakovat pro každou polohu nebo pro krajní polohy pole vztažných os podle údaje výrobce. 4. Jestliže se vizuálním zkoumáním světla objeví značné místní rozdíly ve svítivosti, přezkouší se, zda mimo osy není svítivost uvnitř kosočtverce určeného krajními směry měření nikde menší než 75 cd (viz následující schéma). 5. Fotometrické měření svítilen vybavených několika zdroji světla Fotometrické vlastnosti se ověřují: 5.1 U nevýměnných zdrojů světla (žárovky a jiné zdroje): se zdroji světla namontovanými ve svítilně v souladu s bodem 7.1 tohoto předpisu. 5.2 U výměnných žárovek: pokud jsou svítilny vybaveny žárovkami o napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V, musí být hodnoty produkované svítivosti korigovány. Korekční faktor je poměr mezi vztažným světelným tokem a střední hodnotou světleného toku zjištěnou při užitém napětí (6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V). Skutečné hodnoty světelného toku jednotlivých použitých žárovek se nesmí odchýlit od střední hodnoty více než o ± 5 procent. Alternativně lze použít postupně v každé jednotlivé poloze standardní žárovku svítící jejím vztažným světelným tokem, přičemž jednotlivá měření z každé polohy se sčítají.

PŘÍLOHA 4 Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby 1. OBECNÁ USTANOVENÍ 1.1 Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu. 1.2 Shodnost sériově vyráběných zadních mlhových svítilen není z hlediska fotometrických vlastností zpochybněna, pokud při zkoušce fotometrických vlastností jakékoli namátkově vybrané svítilny podle bodu 7 tohoto předpisu: 1.2.1 se žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě od hodnot předepsaných v tomto předpise o více než 20 %. 1.2.2 Pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiná standardní žárovka. 1.3 Barevné souřadnice musí být při zkoušce dodrženy za podmínek podle bodu 7 tohoto předpisu. 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBCEM Pro každý typ svítilny musí držitel značky schválení typu provádět v přiměřených intervalech alespoň následující zkoušky. Zkoušky se provádějí podle ustanovení tohoto předpisu. Pokud jakýkoliv vzorek vykazuje pro příslušný typ zkoušky neshodu, vyberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shodnosti dotčené výroby. 2.1 Povaha zkoušek Zkoušky shodnosti podle tohoto předpisu zahrnují fotometrické a kolorimetrické vlastnosti. 2.2 Metody používané při zkouškách 2.2.1 Zkoušky se v zásadě provádějí metodami stanovenými v tomto předpise. 2.2.2 Při kterékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem je možno se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise. 2.2.3 Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán. 2.2.4 Ve všech případech jsou referenčními metodami metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely úředního ověřování a výběru vzorků. 2.3 Podstata výběru vzorků Vzorky svítilen se vybírají namátkou z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor svítilen téhož typu definovaných podle výrobních metod výrobce. Hodnocení musí obecně pokrývat sériovou výrobu z jednotlivých závodů. Výrobce však může pro tentýž typ spojit záznamy z více závodů, pokud se v těchto závodech uplatňuje stejný systém jakosti a řízení jakosti. 2.4 Měřené a zaznamenávané fotometrické vlastnosti Vybraná svítilna se podrobí fotometrickým měřením z hlediska minimálních hodnot v bodech uvedených v příloze 3 a požadovaných barevných souřadnic. 2.5 Kritéria přijatelnosti Výrobce je odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a v součinnosti s příslušným orgánem za definici kritérií přijatelnosti svých výrobků tak, aby byly splněny specifikace pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 10.1 tohoto předpisu. Kritéria přijatelnosti musí být taková, aby s 95 % úrovní spolehlivosti byla minimální pravděpodobnost úspěšného absolvování namátkové kontroly podle přílohy 5 (první výběr vzorků) 0,95.