CS Úřední věstník Evropské unie L 176/128

Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního práva veřejného právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je třeba ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 113 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu světlometů motorových vozidel se symetrickým potkávacím světlem a/nebo dálkovým světlem a vybavených žárovkami, výbojkovými zdroji světla nebo LED moduly

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

doplněk 3 k sérii změn 01 předpisu – datum vstupu v platnost: 9. října 2014

OBSAH

OBLAST PŮSOBNOSTI

1. Definice

2. Žádost o schválení světlometu

3. Označení

4. Schválení

5. Všeobecné specifikace

6. Osvětlení

7. Barva

8. Změna typu světlometu a rozšíření schválení

9. Shodnost výroby

10. Postihy za neshodnost výroby

11. Definitivní ukončení výroby

12. Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů

13. Přechodná ustanovení

PŘÍLOHY

1 Sdělení

2 Příklady uspořádání značek schválení typu

3 Měřicí systém se sférickými souřadnicemi a umístění zkušebních bodů

4 Zkoušky stability fotometrických vlastností světlometů v provozu – Zkoušky úplných světlometů tříd B, C, D a E

5 Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby

6 Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastů – Zkoušení rozptylových skel či vzorků materiálů a úplných světlometů

7 Minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem

8 Přehled dob činností pro zkoušku stability fotometrických vlastností

9 Definice a ostrost čáry rozhraní u světlometů se symetrickým potkávacím světlem a postup zaměření pomocí čáry rozhraní

10 Vztažný střed

11 Označování napětí

12 Požadavky na LED moduly a světlomety obsahující LED moduly

OBLAST PŮSOBNOSTI (1) (2),

Tento předpis se vztahuje na světlomety vozidel kategorií L a T (3).

1. DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu:

1.1. „rozptylovým sklem“ se rozumí vnější díl světlometu (sestavy), který osvětlující plochou propouští světlo;

1.2. „povlakem“ se rozumí jakýkoliv výrobek nebo výrobky nanesené v jedné nebo více vrstvách na vnější stranu rozptylového skla;

1.3. světlomety různých „typů“ se rozumí světlomety, které se liší v tak podstatných hlediscích jako: 1.3.1. obchodní název nebo značka; 1.3.2. vlastnosti optického systému; 1.3.3. začlenění nebo vyloučení součástí, které by při provozu mohly odrazem, lomem, absorpcí, případně deformací měnit optické účinky; 1.3.4. druh vyzařovaného světla (potkávací světlo, dálkové světlo nebo obojí); 1.3.5. kategorie žárovky (žárovek), výbojkového zdroje světla nebo zvláštní identifikační kód (kódy) modulu zdroje světla;

1.4. „světlomety různých ‚tříd‘ (A, B, C, D nebo E)“ se rozumí světlomety určené konkrétními fotometrickými ustanoveními.

1.5. „Barva světla vyzařovaného zařízením“. V tomto předpise se použijí definice barvy vyzařovaného světla uvedené v předpise č. 48 a jeho sériích změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

1.6. V případě systému tvořeného dvěma světlomety se však zařízení určené k instalaci na levé straně vozidla a odpovídající zařízení určené k instalaci na pravé straně vozidla považují za zařízení stejného typu.

1.7. Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorovou) žárovku (žárovky) a na předpis č. 37 se vztahují k předpisu č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

1.8. Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorový) výbojkový (výbojkové) zdroj (zdroje) světla a na předpis č. 99 se vztahují k předpisu č. 99 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

1.9. „Dodatečnou osvětlovací jednotkou“ se rozumí část světlometného systému, která poskytuje osvětlení zatáčky. Je nezávislá na zařízení, které poskytuje hlavní potkávací světlo, může se skládat z optických, mechanických a elektrických prvků a může být skupinová a/nebo sloučená s jinými zařízeními pro osvětlení a světelnou signalizaci.

1.10. Pro tento předpis se použijí definice uvedené v předpisech č. 48, 53 a 74 a jejich sériích změn platných v době podání žádosti o schválení typu.

2. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ SVĚTLOMETU (4)

2.1. Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce. Žádost musí uvádět: 2.1.1. zda je světlomet určen k vyzařování světla potkávacího i dálkového, nebo pouze jednoho z těchto světel; 2.1.2. zda jde o světlomet třídy A, B, C, D nebo E; 2.1.3. kategorie použité žárovky (žárovek) podle předpisu č. 37 a jeho případných sérií změn platných v době podání žádosti o schválení typu; 2.1.4. popřípadě kategorie výbojkového zdroje světla podle předpisu č. 99; 2.1.5. u LED modulů rovněž případný specifický identifikační kód (kódy) modulu zdroje světla. 2.1.6. u dodatečné osvětlovací jednotky (dodatečných osvětlovacích jednotek) také její (jejich) případný identifikační kód (kódy).

2.2. Ke každé žádosti o schválení se doloží: 2.2.1. výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobné, aby umožnily určení typu, znázorňující světlomet v nárysu (s případnými detaily drážkování rozptylového skla) a v příčném řezu; výkresy musí udávat místo určené pro značku schválení typu: a) v případě LED modulu (modulů), musí být na výkresech vyznačeno i místo nebo místa určená pro zvláštní identifikační kód (kódy) modulu (modulů); b) v případě dodatečné osvětlovací jednotky (dodatečných osvětlovacích jednotek) místo nebo místa určená pro zvláštní identifikační kód (kódy) na dodatečné osvětlovací jednotce (jednotkách) a světlometu (světlometech), který vydává hlavní potkávací světlo; c) v případě dodatečné osvětlovací jednotky (dodatečných osvětlovacích jednotek) geometrické podmínky montáže zařízení splňující požadavky bodu 6.2.8. 2.2.2. Stručný technický popis zahrnující: 2.2.2.1. u výbojek značku a typ napáječe (napáječů) v případě, že není (nejsou) sloučen(y) se zdrojem (zdroji) světla; 2.2.2.2. u LED modulů: a) stručné technické specifikace LED modulu (modulů); b) výkres s rozměry, základními elektrickými a fotometrickými hodnotami a skutečným světelným tokem; u každého LED modulu rovněž vyjádření, zda je vyměnitelný či nikoli; c) v případě elektronického ovladače zdroje světla informace o elektronickém rozhraní, jež jsou nezbytné k provedení schvalovacích zkoušek; 2.2.2.3. u světlometu konstruovaného k osvětlování zatáček minimální úhel (úhly) náklonu splňující požadavek bodu 6.2.8.1. 2.2.3. Dva vzorky typu světlometu. V případě systému tvořeného dvěma světlomety jeden vzorek určený k instalaci na levé straně vozidla a jeden vzorek určený k instalaci na pravé straně vozidla. 2.2.4. Pro účely zkoušení plastu, z něhož jsou zhotovena rozptylová skla (pouze světlomety třídy B, C, D nebo E): 2.2.4.1. pro třídu B, C, D nebo E čtrnáct rozptylových skel; 2.2.4.1.1. u tříd B, C, D nebo E může být deset z těchto rozptylových skel nahrazeno deseti vzorky materiálu o rozměru nejméně 60 × 80 mm s plochým nebo vypouklým vnějším povrchem, v jehož středu se nachází v podstatě rovná plocha o rozměrech nejméně 15 × 15 mm (poloměr zakřivení nejméně 300 mm); 2.2.4.1.2. každé z těchto rozptylových skel nebo vzorků materiálu musí být vyrobeno postupem, který bude použit v sériové výrobě; 2.2.4.2. odrážeč, na který se mohou rozptylová skla podle pokynů výrobce montovat. 2.2.5. Ke zkoušení odolnosti světlo propouštějících plastových částí vůči UV vyzařování zdrojů světla uvnitř světlometu v případě světlometů vybavených zdroji světla podle předpisu č. 99 nebo vybavených pouze LED moduly: 2.2.5.1. jeden vzorek každého příslušného materiálu použitého ve světlometu nebo vzorek světlometu, který tyto materiály obsahuje. Každý vzorek materiálu musí mít stejný vzhled a případnou povrchovou úpravu, jaké budou mít světlomety, které jsou předmětem žádosti o schválení typu. 2.2.5.2. Zkoušení odolnosti vnitřních materiálů vůči UV vyzařování světelného zdroje není nutné: 2.2.5.2.1. jsou-li použity typy výbojkového zdroje světla s nízkou úrovní UV vyzařování, jak je stanoveno v předpise č. 99, nebo; 2.2.5.2.2. jsou-li použity pouze typy LED modulů s nízkou úrovní UV vyzařování, jak je stanoveno v příloze 12 tohoto předpisu, nebo; 2.2.5.2.3. jsou-li přijata opatření k ochraně příslušné části světlometu před UV zářením, např. prostřednictvím skleněných filtrů. 2.2.6. Případně jeden elektronický ovladač zdroje světla.

2.3. Pokud již byly zkoušeny, musí být k materiálům, tvořícím rozptylová skla a případné krycí vrstvy, přiložen zkušební protokol o vlastnostech těchto materiálů a krycích vrstev.

3. OZNAČENÍ

3.1. Světlomety předložené ke schválení typu musí být označeny obchodním názvem nebo značkou žadatele.

3.2. Jak na rozptylovém skle, tak na hlavním tělese světlometu (5) musí být dostatečný prostor pro umístění značky schválení typu a doplňkových symbolů podle bodu 4; tyto plochy musí být vyznačeny na výkresech zmíněných v bodě 2.2.1 výše.

3.3. Na zadní straně světlometu musí být označení kategorie použité žárovky (žárovek) nebo výbojkového zdroje světla.

3.4. Světlomety třídy E mohou mít na ploše výstupu světla vztažný střed podle vyobrazení v příloze 10.

3.5. Světlomety třídy E musí být opatřeny označením napětí podle vyobrazení v příloze 11.

3.6. U světlometů s LED modulem (moduly) musí mít světlomet vyznačen jmenovité napětí a jmenovitý příkon a zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla.

3.7. U LED modulu (modulů) předloženého se světlometem ke schválení musí být označeno následující: 3.7.1. obchodní název nebo značka žadatele. Toto značení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné; 3.7.2. zvláštní identifikační kód modulu. Toto značení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné. Tento zvláštní identifikační kód musí obsahovat počáteční písmena „MD“ jako „MODUL“ následovaná značkou schválení bez kružnice, která je předepsaná v bodě 4.2.1, a v případě, že je použito několik nestejných modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky. Tento zvláštní identifikační kód musí být znázorněn ve výkresech uvedených v bodě 2.2.1. Značka schválení nemusí být stejná jako značka schválení na světlometu, v němž je modul použit, ale obě značky musí být od stejného žadatele. 3.7.3. Pokud je LED modul (moduly) nevýměnný, nemusí být označen.

3.8. Jestliže je elektronický ovladač zdroje světla, který není součástí LED modulu, použit k řízení LED modulu (modulů), potom musí být označen zvláštním identifikačním kódem (kódy), jmenovitým vstupním napětím a příkonem.

3.9. V případě dodatečných osvětlovacích jednotek musí světlomety produkující hlavní potkávací světlo nést zvláštní identifikační kód dodatečné osvětlovací jednotky (jednotek) uvedený v bodě 3.10.2.

3.10. Dodatečné osvětlovací jednotky musí nést toto značení: 3.10.1. obchodní název nebo značka žadatele. Toto značení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné; 3.10.2. v případě žárovkových zdrojů světla kategorie žárovky (žárovek) a/nebo v případě LED modulu (modulů), jmenovité napětí a jmenovitý příkon a zvláštní identifikační kód (kódy) LED modulu (modulů). 3.10.3. zvláštní identifikační kód (kódy) dodatečné jednotky osvětlení. Toto značení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné. Tento zvláštní identifikační kód musí obsahovat počáteční písmena „ALU“ jako „Additional Lighting Unit“ („dodatečná osvětlovací jednotka“) následovaná značkou schválení bez kružnice předepsané v bodě 4.2.1 (např. ALU E43 1234) a v případě, že je použito několik nestejných dodatečných osvětlovacích jednotek, musí následovat doplňkové symboly nebo znaky (např. ALU E43 1234-A, ALU E43 1234-B). Tento zvláštní identifikační kód musí být znázorněn ve výkresech uvedených v bodě 2.2.1. Značka schválení nemusí být stejná jako značka schválení na světlometu, v němž je dodatečná osvětlovací jednotka (jednotky) použita, ale obě značky musí být od stejného žadatele.

4. SCHVÁLENÍ

4.1. Obecně

4.1.1. Schválení se udělí, pokud všechny vzorky typu světlometu dodané ke schválení podle bodu 2 výše splňují požadavky tohoto předpisu.

4.1.2. Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety vyhovují požadavkům více než jednoho předpisu, lze přidělit jedinou značku schválení za předpokladu, že každý ze skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů splňuje ustanovení, která se na něj vztahují.

4.1.3. Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho prvé dvě číslice označují sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny tohoto předpisu provedené k datu vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu světlometu, na který se vztahuje tento předpis.

4.1.4. Oznámení o schválení nebo o rozšíření nebo o odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu světlometu podle tohoto předpisu se zašle stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

4.1.5. Kromě značení podle bodu 3.1 musí být každý světlomet odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu na místě uvedeném v bodě 3.2 opatřen značkou schválení typu popsanou níže v bodech 4.2 a 4.3.

4.2. Složení značky schválení

Značka schválení sestává z:

4.2.1. mezinárodní značky schválení, která obsahuje: 4.2.1.1. písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (6), 4.2.1.2. číslo schválení typu, předepsané v bodě 4.1.3;

4.2.2. následujícího doplňkového symbolu: 4.2.2.1. vodorovná šipka s hroty na obou koncích, směřujícími vlevo a vpravo; 4.2.2.2. na světlometech splňujících požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo: písmena „C-AS“ u světlometů třídy A, písmena „C-BS“ u světlometů třídy B, písmena „WC-CS“ u světlometů třídy C, písmena „WC-DS“ u světlometů třídy D nebo písmena „WC–ES“ u světlometů třídy E; 4.2.2.3. na světlometech splňujících požadavky tohoto předpisu pouze pro dálkové světlo: písmena „R-BS“ u světlometů třídy B, písmena „WR-CS“ u světlometů třídy C, písmena „WR-DS“ u světlometů třídy D nebo písmena „WR-ES“ u světlometů třídy E; 4.2.2.4. na světlometech splňujících požadavky tohoto předpisu pro potkávací i dálkové světlo: písmena „CR-BS“ u světlometů třídy B, písmena „WCR-CS“ u světlometů třídy C, písmena „WCR-DS“ u světlometů třídy D nebo písmena „WCR-ES“ u světlometů třídy E; 4.2.2.5. na světlometech s rozptylovým sklem z plastu skupina písmen „PL“ umístěná vedle symbolů vyžadovaných podle bodů 4.2.1 a 4.2.2. 4.2.2.6. na světlometech, jiných než třídy A, splňujících požadavky tohoto předpisu pro dálkové světlo, údaj o maximální svítivosti vyjádřený referenční značkou podle definice v bodě 6.3.4 umístěnou v blízkosti kružnice s písmenem „E“ uvnitř.

4.2.3. Na formuláři pro schválení typu a na formuláři sdělení, jež se zasílají smluvním státům dohody, které uplatňují tento předpis, musí být v každém případě uveden příslušný pracovní režim pro zkoušení podle bodu 1.1.1.1 přílohy 4 a přípustné/á napětí podle bodu 1.1.1.2 přílohy 4. V příslušných případech se zařízení označí takto: 4.2.3.1. u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu a které jsou konstruovány tak, že žárovka, výbojkový zdroj světla nebo LED modul (moduly) produkující potkávací světlo nesmí svítit současně s žárovkou pro kteroukoliv jinou funkci, s níž je sloučena: lomítkem (/), které je na značce schválení typu umístěno za symbolem pro potkávací světlomet.

4.2.4. Obě číslice schvalovacího čísla, které udávají sérii změn zahrnující poslední významné technické změny předpisu v době, kdy se schválení vydává, a šipka definovaná v bodě 4.2.2.1 mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených přídavných symbolů.

4.2.5. Značky a symboly, o nichž pojednávají body 4.2.1 až 4.2.3, musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné. Mohou být umístěny na vnitřní nebo vnější části (průhledné nebo neprůhledné) světlometu, kterou není možno oddělit od průhledné části světlometu, z níž je vyzařováno světlo. V každém případě musejí být viditelné i tehdy, když je světlomet namontován na vozidle nebo když je otevřena některá pohyblivá část vozidla.

4.3. Uspořádání značky schválení typu

4.3.1. Příklady uspořádání značek schválení typu s výše popsanými doplňkovými symboly jsou uvedeny na obrázcích 1 až 15 přílohy 2 tohoto předpisu.

4.3.2. Skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny: 4.3.2.1. Splňují-li skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny požadavky několika předpisů, mohou být opatřeny jedinou mezinárodní značkou schválení, která sestává z kružnice s písmenem „E“ uvnitř, za níž následuje rozlišovací číslo státu, který schválení udělil, a číslo schválení. Tato značka schválení může být umístěna na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách kdekoliv, pokud: 4.3.2.1.1. je viditelná podle bodu 4.2.5; 4.3.2.1.2. není možno žádnou světlo převádějící část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen sejmout, aniž by se současně nesňala i schvalovací značka. 4.3.2.2. Identifikační symbol každého světlometu podle předpisu, podle kterého bylo schválení typu uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnující poslední významné technické změny předpisu v době vydání schválení typu se – případně s vyžadovanou šipkou – vyznačí: 4.3.2.2.1. buď na příslušné ploše vyzařující světlo; 4.3.2.2.2. nebo ve skupině tak, aby každá ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen mohla být jasně identifikována. 4.3.2.3. Rozměr částí jednotlivé značky schválení typu nesmí být menší než minimální rozměr pro nejmenší z jednotlivých značek požadovaný předpisem, podle nějž bylo schválení uděleno. 4.3.2.4. Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, na který se vztahuje tento předpis. 4.3.2.5. Příklady uspořádání značek schválení typu pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny, včetně všech výše popsaných doplňkových symbolů, jsou uvedeny na obrázku 13 v příloze 2 tohoto předpisu.

4.3.3. Svítilny/světlomety, jejichž rozptylové sklo se používá u různých typů světlometů a které mohou být sloučeny nebo sdruženy s jinými svítilnami/světlomety: Platí ustanovení bodu 4.3.2 výše. 4.3.3.1. Je-li navíc použito totéž rozptylové sklo, může být opatřeno různými značkami schválení jednotlivých typů světlometů nebo soustav svítilen za předpokladu, že těleso světlometu má také plochu podle bodu 3.2 výše, a to i tehdy, když jej nelze od rozptylového skla oddělit, a je opatřeno značkami schválení pro platné funkce. Pokud různé typy světlometů mají totéž hlavní těleso, může být toto těleso opatřeno různými značkami schválení typu. 4.3.3.2. Příklady uspořádání značek schválení typu pro výše uvedený případ podává obrázek 14 v příloze 2 tohoto předpisu.

5. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE (7)

5.1. Všechny vzorky musí vyhovovat požadavkům stanoveným níže v bodech 6 až 8.

5.2. Světlomety musí být zhotoveny tak, aby si při běžném používání – i přes vibrace, které na ně mohou působit – zachovaly předepsané fotometrické vlastnosti a vydržely v dobrém funkčním stavu.

5.2.1. Světlomety musí být vybaveny zařízením, kterým se dají na vozidle seřídit tak, aby splňovaly příslušné předpisy. Takové zařízení může, ale nemusí umožňovat vodorovné nastavení, pokud je světlomet konstruován tak, že si uchová vodorovné zaměření i po nastavení ve svislém směru. Takovým zařízením nemusí být vybaveny jednotky, u nichž od sebe nelze oddělit odrážeč a rozptylové sklo, za předpokladu, že se tyto jednotky používají pouze na vozidlech, u kterých je možno nastavení světlometů seřídit jiným způsobem.

Pokud jsou světlomet potkávacího světla a světlomet dálkového světla, každý vybavený svou vlastní žárovkou (žárovkami), výbojkovým zdrojem světla nebo LED modulem (moduly), smontovány do složené jednotky, musí seřizovací zařízení umožnit správné seřízení každého z obou optických systémů samostatně.

5.2.2. Tato ustanovení se však nevztahují na sestavy světlometů, jejichž odrážeče jsou neoddělitelné. Pro tento typ sestav platí požadavky bodu 6.3 tohoto předpisu.

5.3. Třída A, B, C nebo D

5.3.1. Světlomety musí být vybaveny žárovkou (žárovkami) schválenou podle předpisu č. 37 a/nebo, v případě světlometů třídy C nebo D, LED modulem (moduly).

V případě použití doplňkového zdroje (zdrojů) světla a/nebo dodatečné osvětlovací jednotky k osvětlování zatáček musí být použity pouze kategorie žárovek, na něž se vztahuje předpis č. 37, za předpokladu, že uvedený předpis a jeho série změn platné v době podání žádosti o schválení typu nestanoví žádné omezení pro použití světel k osvětlení zatáček, a/nebo LED modul (moduly).

5.3.2. Lze použít dvě žárovky pro hlavní potkávací světlo a několik žárovek pro dálkové světlo.

Lze použít jakoukoliv žárovku podle předpisu č. 37 za předpokladu, že:

a) použití není nijak omezeno předpisem č. 37 a jeho sérií změn platnými v době podání žádosti o schválení typu;

b) v případě světlometu třídy A nebo B při 13,2 V u jeho hlavního potkávacího světla referenční světelný tok nepřesahuje 900 lm;

c) v případě světlometu třídy C a D při 13,2 V u jeho hlavního potkávacího světla referenční světelný tok nepřesahuje 2 000 lm.

Konstrukce zařízení musí být taková, aby žárovka mohla být namontována pouze ve správné poloze (8).

Držák zdroje světla musí odpovídat vlastnostem uvedeným v publikaci IEC 60061. Platí datový list držáku, který odpovídá příslušné kategorii použité žárovky.

5.3.3. Světlomety s LED modulem (moduly):

5.3.3.1. Elektronický ovladač (ovladače) zdroje světla lze případně považovat za součást světlometu; mohou být i součástí LED modulu (modulů);

5.3.3.2. Světlomet a samotný LED modul (moduly) musí splňovat příslušné požadavky uvedené v příloze 12 tohoto předpisu. Splnění požadavků musí být přezkoušeno.

5.3.3.3. Celkový skutečný světelný tok LED modulů produkujících hlavní potkávací světlo se měří podle popisu v bodě 5 přílohy 12. Platí tyto minimální a maximální limity: Světlomety třídy A Světlomety třídy B Světlomety třídy C Světlomety třídy D Hlavní potkávací světlo – minimum 150 lm 350 lm 500 lm 1 000 lm Hlavní potkávací světlo – maximum 900 lm 1 000 lm 2 000 lm 2 000 lm

5.3.3.4. U vyměnitelného LED modulu je třeba ke spokojenosti technické zkušebny prokázat jeho demontáž a výměnu, jak je popsáno v bodě 1.4.1 přílohy 12.

5.4. Světlomety třídy E

5.4.1. Světlomet musí být vybaven výbojkovým zdrojem (zdroji) světla schváleným podle předpisu č. 99 a/nebo LED modulem (moduly).

V případě použití doplňkového zdroje (zdrojů) světla a/nebo dodatečné osvětlovací jednotky k osvětlování zatáček musí být použity pouze kategorie žárovek, na něž se vztahuje předpis č. 37, za předpokladu, že uvedený předpis a jeho série změn platné v době podání žádosti o schválení typu nestanoví žádné omezení pro použití světel k osvětlení zatáček, a/nebo LED modul (moduly).

5.4.2. U vyměnitelných výbojkových zdrojů světla musí držák zdroje světla odpovídat rozměrovým parametrům uvedeným v seznamu údajů publikace IEC č. 60061-2, odpovídajícím kategorii použitého zdroje světla. Montáž výbojkového zdroje světla do světlometu musí být snadná.

5.4.3. Pro LED moduly platí následující požadavky:

5.4.3.1. Elektronický ovladač (ovladače) zdroje světla lze případně považovat za součást světlometu; mohou být i součástí LED modulu (modulů);

5.4.3.2. Světlomet a samotný LED modul (moduly) musí splňovat příslušné požadavky uvedené v příloze 12 tohoto předpisu. Splnění požadavků musí být přezkoušeno.

5.4.3.3. Celkový skutečný světelný tok LED modulů produkujících hlavní potkávací světlo se měří podle ustanovení bodu 5 přílohy 12. Platí tento minimální limit: Světlomety třídy E Hlavní potkávací světlo – minimum 2 000 lm

5.5. U světlometů třídy B, C, D nebo E se navíc musí provést doplňkové zkoušky podle požadavků přílohy 4, aby se zajistilo, že při provozu nebude docházet k nadměrným změnám fotometrických vlastností.

5.6. Pokud je u světlometu třídy B, C, D nebo E rozptylové sklo zhotoveno z plastu, provedou se zkoušky podle požadavků přílohy 6.

5.7. U světlometů konstruovaných tak, aby vyzařovaly střídavě buď dálkové, nebo potkávací světlo, nebo sestavy světlometů včetně doplňkového zdroje (zdrojů) světla a/nebo doplňkové osvětlovací jednotky (jednotek) k osvětlení do zatáček musí být veškerá mechanická, elektromechanická či jiná zařízení zabudovaná do světlometu pro tyto účely konstruována tak, aby:

5.7.1. zařízení bylo dostatečně odolné a vydrželo za normálních podmínek použití 50 000 funkčních cyklů. Technická zkušebna odpovědná za schvalovací zkoušky může za účelem ověření splnění tohoto požadavku: a) požadovat, aby žadatel poskytl vybavení nutné k provedení zkoušky; b) zkoušku neprovést, jestliže je ke světlometu předloženému žadatelem přiložen zkušební protokol vydaný technickou zkušebnou odpovědnou za schvalovací zkoušky pro světlomety shodné konstrukce (montáže), který potvrzuje splnění tohoto požadavku;

5.7.2. svítilo, s výjimkou doplňkových zdrojů světla a doplňkových osvětlovacích jednotek k osvětlení do zatáček, v případě selhání automaticky potkávací světlo nebo z hlediska fotometrických podmínek nastal takový stav, za něhož hodnoty nepřekročí 1 200 cd v zóně 1 a přinejmenším 2 400 cd při 0,86 D-V, a to například vypnutím, ztlumením, sklopením a/nebo náhradní funkcí;

5.7.3. svítilo, s výjimkou doplňkových zdrojů světla a doplňkových osvětlovacích jednotek k osvětlení do zatáček, potkávací nebo dálkové světlo, a mechanismus se přitom nemohl zastavit mezi těmito dvěma polohami;

5.7.4. uživatel nemohl pomocí běžného nářadí změnit tvar nebo polohu pohyblivých částí.

5.8. V případě třídy E nesmí systém světlometu a napáječe generovat rušivé záření nebo rušivá napětí na napájecích svorkách, aby nedošlo k poruše ostatních elektrických/elektronických systémů vozidla (9).

5.9. Definice v bodech 2.7.1.1.3 a 2.7.1.1.7 v předpisu č. 48 povolují použití LED modulu, který může obsahovat držáky jiných zdrojů světla. Bez ohledu na toto ustanovení není dovolena kombinace LED modulů a jiných zdrojů potkávacího nebo každého dálkového světla, specifikovaných tímto předpisem.

5.10. LED modul:

a) musí být ze svého zařízení vyjímatelný pouze pomocí nářadí, ledaže je v informačním listu uvedeno, že se jedná o nevyměnitelný LED modul, a;

b) musí být konstruován tak, aby ani pomocí nářadí nebyl mechanicky zaměnitelný s jakýmkoli jiným schváleným výměnným zdrojem světla.

6. OSVĚTLENÍ

6.1. Obecná ustanovení

6.1.1. Světlomety musí být zhotoveny tak, aby při svícení potkávacím světlem poskytovaly přiměřené osvětlení bez oslňování a při svícení dálkovým světlem poskytovaly dobré osvětlení.

6.1.2. Osvětlení vydávané světlometem se měří ve vzdálenosti 25 m fotoelektrickým článkem, který má efektivní plochu rovnající se čtverci o straně 65 mm. Bod HV je středem souřadnicového systému se svislou polární osou. Přímka H je vodorovná a prochází bodem HV (viz příloha 3 tohoto předpisu).

6.1.3. Třídy A, B, C nebo D

6.1.3.1. Světlomety (nikoli LED moduly) se kontrolují pomocí bezbarvé standardní (referenční) žárovky konstruované pro jmenovité napětí 12 V. Při kontrole světlometu se napětí na svorkách žárovky reguluje tak, aby výsledkem byl referenční světelný tok při 13,2 V, jak je uvedeno v příslušném technickém listu předpisu č. 37.

Aby byla standardní (referenční) žárovka při fotometrickém měření chráněna, lze měření provést při světelném toku, který se liší od referenčního světelného toku při 13,2 V. Rozhodne-li se zkušební laboratoř provést měření tímto způsobem, svítivost se zkoriguje tak, že se naměřená hodnota vynásobí jednotlivým faktorem Flamp pro standardní (referenční) žárovku, aby se ověřil soulad s fotometrickými požadavky, přičemž:

F lamp = Φ reference/Φ test

Φ reference je referenční světelný tok při 13,2 V, jak je uvedeno v příslušném technickém listu předpisu č. 37.

Φ test je skutečný světelný tok použitý při měření.

6.1.3.2. Podle toho, pro kolik žárovek je světlomet konstruován, se považuje za vyhovující, jestliže splňuje požadavky bodu 6 s týmž počtem standardních (referenčních) žárovek, který se může předkládat se světlometem.

6.1.3.3. LED modul (moduly) se měří při 6,3 V, resp. 13,2 V, není-li v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdrojů světla se měří podle specifikací žadatele.

6.1.4. Třída E s výbojkovým zdrojem (zdroji) světla podle předpisu č. 99

6.1.4.1. Světlomet se považuje za vyhovující, jsou-li fotometrické požadavky stanovené v bodě 6 splněny s jedním zdrojem světla, který byl zahořen během nejméně 15 cyklů, podle bodu 4 přílohy 4 předpisu č. 99.

Je-li výbojkový zdroj světla schválen podle předpisu č. 99, je standardním zdrojem světla (etalonem) a jeho světelný tok se může lišit od objektivního světelného toku určeného v předpise č. 99. V tomto případě se osvětlení následně korigují.

Tato korekce se netýká rozdělených světelných systémů, které používají nevýměnný výbojkový zdroj světla, nebo světlometů s úplně nebo částečně integrovaným napáječem (napáječi).

Jestliže výbojkový zdroj světla není schválen podle předpisu č. 99, musí být sériovým nevýměnným zdrojem světla.

Napětí přivedené ke svorkám napáječe (napáječů) je buď: 13,2 V ± 0,1 V u 12 V systémů, nebo: podle jiných ustanovení (viz příloha 11).

6.1.4.2. Rozměry určující polohu oblouku uvnitř standardního výbojkového zdroje světla jsou uvedeny v příslušném technickém listu v předpise č. 99.

6.1.4.3. Čtyři sekundy po rozsvícení světlometu, který nebyl v činnosti 30 minut nebo déle, musí být v bodě HV dálkového světla dosaženo alespoň 37 500 cd a 3 750 cd v bodě 2 (0,86 D-V) potkávacího světla u světlometů obsahujících funkci dálkového a potkávacího světla, nebo 3 750 cd v bodě 2 (0,86 D-V) u světlometů s pouze potkávacím světlem. Výkonové napájení musí být dostatečně velké, aby zajistilo rychlý nárůst vysokoproudého impulzu.

6.1.5. Třída E s LED moduly:

6.1.5.1. LED modul (moduly) se měří při 6,3 V, resp. 13,2 V, není-li v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdrojů světla se měří podle specifikací žadatele.

6.1.6. V případě světlometů s doplňkovým zdrojem (zdroji) světla a/nebo dodatečnými osvětlovacími jednotkami k osvětlení zatáček, se doplňkový zdroj (zdroje) světla měří podle bodů 6.1.3, 6.1.4 a 6.1.5.

6.2. Ustanovení pro potkávací světla

6.2.1. K správnému seřízení musí hlavní potkávací světlo vytvářet dostatečně ostré rozhraní, s jehož pomocí lze dosáhnout uspokojivého vizuálního nastavení, jak je uvedeno níže v bodě 6.2.2. Seřízení se provádí pomocí svislé měřicí stěny umístěné ve vzdálenosti 10 nebo 25 m před světlometem a kolmo k ose H-V. Stěna musí být dostatečně široká, aby bylo možné ověřit a nastavit „rozhraní“ potkávacího světla v rozsahu alespoň 3° na obě strany od přímky V-V. Rozhraní musí být v podstatě vodorovné a co nejpřímější od alespoň 3° L po 3° R. Vede-li vizuální seřízení k problémům nebo nejednoznačným polohám, použije se pomocná metoda uvedená v bodech 2 a 4 přílohy 9 a ověří se kvalita (či spíše ostrost) rozhraní a linearita.

6.2.2. Hlavní potkávací světlo musí být seřízeno takto:

6.2.2.1. vodorovné nastavení: světlo je co nejsymetričtější vůči přímce V-V;

6.2.2.2. svislé nastavení: vodorovná část čáry rozhraní se nastaví do své nominální polohy (0,57 stupně) pod přímku H-H. Nelze-li však svislé nastavení opakovaně seřídit do požadované polohy v povolených tolerancích, použije se ke zkoušce shodnosti požadované minimální kvality čáry rozhraní a k provedení svislého nastavení světelného svazku pomocná metoda uvedená v bodech 4 a 5 přílohy 9.

6.2.3. Žádá-li se pouze o schválení potkávacího světla (10), musí takto seřízený světlomet splňovat požadavky uvedené níže v bodech 6.2.5 a 6.2.6; má-li vydávat potkávací i dálkové světlo, musí splňovat požadavky uvedené v bodech 6.2.5, 6.2.6 a 6.3.

6.2.4. Pokud takto seřízený světlomet požadavky uvedené v bodech 6.2.5, 6.2.6 a 6.3 nesplňuje, lze jeho nastavení upravit (netýká se světlometů, které nemají zařízení k vodorovnému seřízení) za předpokladu, že podélně se osa světelného svazku neposune doprava ani doleva o více než 0,5 stupně a svisle o více než 0,25 stupně nahoru nebo dolů. K snazšímu seřízení pomocí rozhraní je možno světlomet částečně zakrýt, aby bylo rozhraní ostřejší. Rozhraní však nesmí přesahovat přímku H-H.

6.2.5. Potkávací světlo musí splňovat požadavky uvedené níže v příslušné tabulce na příslušném obrázku v příloze 3.

Poznámky:

Pro světlomety třídy E je napětí přivedené ke svorkám napáječe (napáječů) buď 13,2 ± 0,1 V u dvanáctivoltových systémů, nebo je stanoveno jinak (viz příloha 11).

„D“ znamená pod přímkou H-H. „U“ znamená nad přímkou H-H. „R“ znamená napravo od přímky V-V. „L“ znamená nalevo od přímky V-V.

6.2.5.1. Světlomety třídy A (obrázek B v příloze 3):

Zkušební bod/linie/pásmo Úhlové souřadnice – stupně (11) Požadovaná svítivost (cd) Jakýkoli bod v pásmu 1 0° až 15°U 5°L až 5°R ≤ 320 cd Jakýkoli bod na přímce 25L až 25R 1,72°D 5°L až 5°R ≥ 1 100 cd Jakýkoli bod na přímce 12,5L až 12,5R 3,43°D 5°L až 5°R ≥ 550 cd

6.2.5.2. Světlomety třídy B (obrázek C v příloze 3):

Zkušební bod/ linie/pásmo Úhlové souřadnice – stupně (12) Požadovaná svítivost (cd) Jakýkoli bod v pásmu 1 0° až 15°U 5°L až 5°R ≤ 700 cd Jakýkoli bod na přímce 50L až 50R kromě 50 V 0,86°D 2,5°L až 2,5°R ≥ 1 100 cd Bod 50 V 0,86°D 0 ≥ 2 200 cd Jakýkoli bod na přímce 25L až 25R 1,72°D 5°L až 5°R ≥ 2 200 cd Jakýkoli bod v pásmu 2 0,86°D až 1,72°D 5°L až 5°R ≥ 1 100 cd

6.2.5.3. Světlomety třídy C, D nebo E (obrázek D v příloze 3):

Zkušební bod/linie/pásmo Úhlové souřadnice zkušebního bodu ve stupních (13) Požadovaná svítivost (cd) minimální maximální třída C třída D třída E třídy C, D, E 1 0,86°D 3,5°R 2 000 2 000 2 500 13 750 2 0,86°D 0 2 450 4 900 4 900 — 3 0,86°D 3,5°L 2 000 2 000 2 500 13 750 4 0,50°U 1,50°L a 1,50°R — — — 900 5 2,00°D 15°L a 15°R 550 1 100 1 100 — 6 4,00°D 20°L a 20°R 150 300 600 — 7 0 0 — — — 1 700 Řádek 1 2,00°D 9°L až 9°R 1 350 1 350 1 900 — 8 (14) 4,00°U 8,0°L ( 14 ) 700 9 (14) 4,00°U 0 700 10 (14) 4,00°U 8,0°R 700 11 (14) 2,00°U 4,0°L ( 14 ) 900 12 (14) 2,00°U 0 900 13 (14) 2,00°U 4,0°R 900 14 (14) 0 8,0°L a 8,0°R 50 cd (14) 50 cd (14) 50 cd (14) — 15 (14) 0 4,0°L a 4,0°R 100 cd (14) 100 cd (14) 100 cd (14) 900 Pásmo 1 1°U/8°L-4°U/8°L-4°U/8°R-1°U/8°R-0/4°R-0/1°R-0.6°U/0-0/1°L-0/4°L-1°U/8°L — — — 900 Pásmo 2 > 4U až < 15U 8°L až 8°R — — — 700

Další obecný text:

Schválení typu EHK OSN při referenčním světelném toku podle předpisu č. 37.

Jmenovité zaměření pro fotometrická měření:

Svisle: 1 % D (0,57°D) Vodorovně: 0°

Přípustné odchylky pro fotometrická měření:

Svisle: 0,3°D až 0,8°D Vodorovně: ± 0,5°D L-R

6.2.6. U světlometů třídy C, D nebo E musí být světlo rozloženo v pásmech 1 a 2 co nejrovnoměrněji.

6.2.6.1. Doplňkový zdroj (zdroje) světla nebo dodatečná osvětlovací jednotka (jednotky) se však nesmí aktivovat, pokud je úhel náklonu menší než 3 stupně.

6.2.7. Pro hlavní potkávací světlo jsou povoleny buď jedna nebo dvě žárovky (třída A, B, C, D), nebo jeden výbojkový zdroj světla (třída E) nebo jeden nebo více LED modulů (třída C, D, E).

6.2.8. Doplňkový zdroj (zdroje) světla a/nebo dodatečná jednotka (jednotky) osvětlení určené k osvětlování zatáček jsou povoleny za předpokladu, že:

6.2.8.1. Svítí-li současně hlavní potkávací světlo (světla) a odpovídající doplňkový zdroj (zdroje) světla určené k osvětlování zatáček, musí být splněn následující požadavek na osvětlení: a) levý náklon (motocykl se otáčí doleva kolem své podélné osy) – v pásmu od HH až 15° nad HH a od VV do 10° nalevo nesmí hodnoty svítivosti překročit 900 cd. b) pravý náklon (motocykl se otáčí doprava kolem své podélné osy) – v pásmu od HH až 15° nad HH a od VV do 10° doprava nesmí hodnoty svítivosti překročit 900 cd.

6.2.8.2. Tato zkouška se provede při minimálním náklonovém úhlu stanoveném žadatelem, přičemž se podmínky simulují pomocí zkušebního upevnění atd.

6.2.8.3. Na žádost žadatele se při tomto měření základní potkávací světlo a doplňkový zdroj (zdroje) světla určené k osvětlování zatáček mohou měřit jednotlivě a získané fotometrické hodnoty zkombinovat, aby se určilo, zda se shodují se stanovenými hodnotami svítivosti.

6.3. Ustanovení pro dálková světla

6.3.1. Jedná-li se o světlomet konstruovaný pro dálkové i potkávací světlo, provede se měření svítivosti dálkového světla při stejném zaměření světlometu jako při podmínkách měření podle bodu 6.2 výše; jedná-li se o světlomet konstruovaný jen pro dálkové světlo, seřídí se tak, aby plocha největší svítivosti (IM) byla soustředěna na průsečík čar H-H a V-V; takový světlomet musí splňovat pouze požadavky uvedené v bodě 6.3.

6.3.2. Nezávisle na typu zdroje světla (LED modul, žárovka nebo výbojkový zdroj světla) použitého k vytvoření potkávacího světla lze pro každé jednotlivé dálkové světlo použít:

a) jeden nebo více žárovkových zdrojů světla podle předpisu č. 37 (třídy A, B, C, D); nebo

b) výbojkové zdroje světla uvedené v předpisu č. 99 (třída E); nebo

c) LED moduly (třídy C, D, E).

6.3.3. Kromě světlometů třídy A musí svítivost dálkového světla odpovídat buď požadavkům bodu 6.3.3.1 (primární dálkové světlo), nebo bodu 6.3.3.2 (sekundární dálkové světlo).

Primární dálkové světlo odpovídající požadavkům bodu 6.3.3.1 lze schválit v každém případě.

Sekundární dálkové světlo odpovídající požadavkům bodu 6.3.3.2 lze schválit pouze v případě, že je dálkové světlo v činnosti společně s potkávacím světlem nebo primárním dálkovým světlem. Tato skutečnost musí být jasně uvedena pod položkou 9.1 ve formuláři sdělení podle přílohy 1.

6.3.3.1. Svítivost primárního dálkového světla musí být v souladu s hodnotami v následující tabulce (obrázek E v příloze 3):

Číslo zkušebního bodu Úhlové souřadnice zkušebního bodu ve stupních (15) Požadovaná svítivost (cd) Třída B Třída C Třída D, E min. max. min. max. min. max. 1 H-V 16 000 — 20 000 — 30 000 — 2 H-2,5°R a 2,5°L 9 000 — 10 000 — 20 000 — 3 H-5°R a 5°L 2 500 — 3 500 — 5 000 — 4 H-9°R a 9°L — — 2 000 — 3 400 — 5 H-12°R a 12°L — — 600 — 1 000 — 6 2°U-V — — 1 000 — 1 700 — minimální svítivost maxima (IM) 20 000 — 25 000 — 40 000 — maximální svítivost maxima (IM) — 215 000 — 215 000 — 215 000

6.3.3.2. Svítivost sekundárního dálkového světla musí být v souladu s hodnotami v následující tabulce (obrázek E v příloze 3):

Číslo zkušebního bodu Úhlové souřadnice zkušebního bodu ve stupních (16) Požadovaná svítivost (cd) Třída B Třída C Třída D, E min. max. min. max. min. max. 1 H-V 16 000 — 20 000 — 30 000 — 2 H-2,5°R a 2,5°L 9 000 — 10 000 — 20 000 — 3 H-5°R a 5°L 2 500 — 3 500 — 5 000 — 6 2°U-V — — 1 000 — 1 700 — minimální svítivost maxima (IM) 20 000 — 25 000 — 40 000 — maximální svítivost maxima (IM) — 215 000 — 215 000 — 215 000

6.3.4. Referenční značka (I′M) maximální svítivosti (IM) uvedená výše v bodě 4.2.2.6 a 6.3.3.1 nebo 6.3.3.2 se získá jako poměr:

I′M = IM/4 300

Tato hodnota se zaokrouhlí na hodnotu 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.

6.4. V případě světlometů s nastavitelným odrážečem se provedou dodatečné zkoušky potom, co se odrážeč pootočí ze své výchozí polohy pomocí zařízení pro nastavování světlometů svisle o ± 2° nebo alespoň do své mezní polohy, pokud to představuje méně než 2°. Potom se světlomet jako celek opět přestaví (například pomocí úhloměru) pootočením o stejný počet stupňů v opačném směru vůči pohybu odrážeče. Provedou se následující měření, přičemž body musejí ležet v požadovaných mezích:

Potkávací světlo : body HV a 0,86 D-V Dálkové světlo : IM a bod HV (jako procentuální podíl IM).

6.5. Hodnoty osvětlení měřicí stěny, o nichž je pojednáno výše v bodech 6.2 a 6.3, se měří pomocí fotosenzoru, jehož celá účinná plocha musí ležet uvnitř čtverce o straně 65 mm.

7. BARVA

7.1. Vyzařované světlo musí být bílé barvy.

8. ZMĚNA TYPU SVĚTLOMETU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

8.1. Každá změna typu světlometu se musí oznámit schvalovacímu orgánu, který schválení udělil. Tento orgán pak může buď: 8.1.1. usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že světlomet v každém případě stále splňuje požadavky, nebo 8.1.2. vyžádat si od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nový zkušební protokol.

8.2. Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.1.4.

8.3. Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři sdělení o takovém rozšíření pořadové číslo a formulářem podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu o tom informuje ostatní strany dohody z r. 1958, které uplatňují tento předpis.

9. SHODNOST VÝROBY

Postupy shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dodatku 2 dohody (E/ECE/324–E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a musí splňovat následující požadavky:

9.1. Světlomety schválené podle tohoto předpisu musí být zhotoveny tak, aby splňovaly požadavky stanovené v bodech 6 a 7, a byly tak shodné se schváleným typem světlometu.

9.2. Musí být dodrženy minimální požadavky na kontrolu shodnosti uvedené v příloze 5 tohoto předpisu.

9.3. Musí být splněny minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 7 tohoto předpisu.

9.4. Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním závodě. Obvyklá četnost takových ověření je jednou za dva roky.

9.5. Světlomety se zjevnými závadami se neberou v potaz.

9.6. Měřicí body 8 až 15 z bodu 6.2.5.3 tohoto předpisu se neberou v úvahu.

10. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

10.1. Nejsou-li požadavky splněny, nebo pokud světlomet opatřený schvalovací značkou neodpovídá schválenému typu, může být schválení typu světlometu udělené podle tohoto předpisu odňato.

10.2. Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

11. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení zcela přestane vyrábět typ světlometu schválený podle tohoto předpisu, uvědomí o této skutečnosti orgán, který schválení udělil. Jakmile tento orgán obdrží příslušné oznámení, informuje ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře sdělení, jehož vzor je uveden v příloze 1 tohoto předpisu.

12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ

Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění zkoušek schválení a schvalovacích orgánů, které udělují schválení typu a kterým se mají zasílat formuláře o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby vydané v jiných zemích.

13. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

13.1. Od data vstupu série změn 01 tohoto předpisu v platnost nesmí žádná ze smluvních stran, která jej uplatňuje, odmítnout udělení schválení typu dle tohoto předpisu ve znění série změn 01.

13.2. Po dobu 60 měsíců od data vstupu v platnost série změn 01 tohoto předpisu, pokud jde o změny zavedené sérií změn 01 týkající se postupů fotometrických zkoušek používajících sférický souřadnicový systém a specifikace hodnot svítivosti, a aby mohly technické zkušebny (zkušební laboratoře) aktualizovat své zkušební zařízení, nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 01, použije-li se ke spokojenosti orgánu odpovědného za schválení typu stávající zkušební zařízení s vhodnými převodními hodnotami.

13.3. Po uplynutí 60 měsíců od data vstupu série změn 01 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, splňuje-li světlomet požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01.

13.4. Stávající schválení světlometů udělená podle tohoto předpisu před datem vstupu v platnost série změn 01 zůstávají v platnosti na dobu neurčitou.

13.5. Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení typu podle předcházejících sérií tohoto předpisu.

(1) Použití světlometů je dáno příslušnými předpisy o instalaci světel a osvětlovacích a světelně signalizačních zařízení.

(2) Žádné ustanovení tohoto předpisu nebrání kterékoliv smluvní straně dohody, která jej uplatňuje, aby zakázala kombinaci světlometu vybaveného rozptylovým sklem z plastu a schváleného podle tohoto předpisu se zařízením mechanického čistění (se stěrači).

(3) Podle definice úplného usnesení pro konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2, bod 2).

(4) Výbojkové zdroje světla viz předpis č. 99.

(5) Nelze-li rozptylové sklo od hlavního tělesa světlometu oddělit, postačuje jediné označení podle bodu 4.2.5.

(6) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.

(7) Technické požadavky na žárovky viz předpis č. 37. Technické požadavky na výbojkové zdroje světla viz předpis č. 99.

(8) Světlomet se považuje za vyhovující požadavkům tohoto bodu, jestliže je možno žárovku snadno zasadit do světlometu a polohovací výčnělky se dají správně zasunout do příslušných zářezů, a to i za tmy.

(9) Splnění požadavků na elektromagnetickou kompatibilitu se týká každého jednotlivého typu vozidla.

(10) Takovýto zvláštní světlomet „potkávacího světla“ může mít dálkové světlo, na něž se nevztahují žádné požadavky.

(11) Není-li stanoveno jinak, povoluje se u fotometrie v každém zkušebním bodě samostatná odchylka 0,25°.

(12) Není-li stanoveno jinak, povoluje se u fotometrie v každém zkušebním bodě samostatná odchylka 0,25°.

(13) Není-li stanoveno jinak, povoluje se u fotometrie v každém zkušebním bodě samostatná odchylka 0,25°.

(14) Na žádost žadatele se při měření v těchto bodech zapne přední obrysová svítilna schválená podle předpisu č. 50 nebo č. 7, pokud se jedná o sdruženou, skupinovou nebo sloučenou svítilnu.

(15) Není-li stanoveno jinak, povoluje se u fotometrie v každém zkušebním bodě samostatná odchylka 0,25°.

(16) Není-li stanoveno jinak, povoluje se u fotometrie v každém zkušebním bodě samostatná odchylka 0,25°.

PŘÍLOHA 1 SDĚLENÍ (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

PŘÍLOHA 2 PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU Obrázek 1 Obrázek 2 Světlomet opatřený jednou z výše uvedených značek schválení byl schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisu č. 113 pod číslem schválení 243 a splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01. Písmena C-AS (obrázek 1) značí, že jde o světlomet potkávacího světla třídy A, písmena CR-BS (obrázek 2) značí, že jde o světlomet potkávacího i dálkového světla třídy B. Poznámka: Číslo schválení a doplňkové symboly se umísťují v blízkosti kružnice buď nad písmenem „E“, nebo pod ním, nebo vpravo či vlevo od něj. Číslice čísla schválení typu musí být na stejné straně jako písmeno „E“ a musí být obráceny stejným směrem. U čísla schválení by se neměly používat římské číslice, aby nemohlo dojít k záměně s jinými symboly. Obrázek 3 Obrázek 4 Světlomet opatřený výše znázorněnou schvalovací značkou má plastové rozptylové sklo splňující požadavky tohoto předpisu a je konstruován jako světlomet: Obrázek 3 : třídy B pouze pro potkávací světlo. Obrázek 4 : třídy B pro potkávací i dálkové světlo. Obrázek 5 Obrázek 6 Světlomet opatřený výše uvedenou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto předpisu jako světlomet: Obrázek 5 : třídy B pro potkávací i dálkové světlo. Obrázek 6 : třídy B pouze pro potkávací světlo. Potkávací světlo nesmí být v činnosti současně s dálkovým světlem ani s dalším sloučeným světlometem. Obrázek 7 Obrázek 8 Světlomet opatřený výše znázorněnou schvalovací značkou má plastové rozptylové sklo splňující požadavky tohoto předpisu a je konstruován jako světlomet: Obrázek 7 : třídy C pouze pro potkávací světlo. Obrázek 8 : třídy C pro potkávací i dálkové světlo. Obrázek 9 Obrázek 10 Světlomet opatřený výše uvedenou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto předpisu jako světlomet: Obrázek 9 : třídy D pouze pro potkávací světlo. Obrázek 10 : třídy D pro potkávací i dálkové světlo. Potkávací světlo nesmí být v činnosti současně s dálkovým světlem ani s dalším sloučeným světlometem. Obrázek 11 Obrázek 12 Světlomet opatřený výše uvedenou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto předpisu jako světlomet: Obrázek 11 : třídy E pouze pro potkávací světlo. Obrázek 12 : třídy E pro potkávací i dálkové světlo. Obrázek 13 Zjednodušené značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen (Svislé a vodorovné čáry znázorňují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Nejsou součástí značky schválení.) Vzor A Vzor B Vzor C Vzor D Poznámka: Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení, přičemž toto zařízení zahrnuje: přední obrysovou svítilnu schválenou podle předpisu č. 50 v původním znění (00); světlomet třídy D s potkávacím světlem a dálkovým světlem s maximální svítivostí 123 625 až 145 125 cd (jak udává číslice 30) schválený v souladu s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01 a opatřený rozptylovým sklem z plastu; přední mlhový světlomet třídy B schválený podle série změn 03 předpisu č. 19 a opatřený rozptylovým sklem z plastu; přední směrovou svítilnu kategorie 11 schválenou podle série změn 00 předpisu č. 50. Obrázek 14 Svítilna sloučená se světlometem Příklad č. 1 Výše znázorněný příklad odpovídá značení plastového rozptylového skla určeného pro různé typy světlometů, a to konkrétně buď pro: světlomet třídy D s potkávacím i dálkovým světlem o maximální svítivosti 123 625 až 145 125 cd (jak udává číslice 30) schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01, jenž je sloučen s přední obrysovou svítilnou schválenou podle předpisu č. 50 v původním znění (00); nebo světlomet třídy C s potkávacím i dálkovým světlem o maximální svítivosti 48 375 až 64 500 cd (jak udává číslice 12,5) schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01, jenž je sloučen se stejnou výše uvedenou přední obrysovou svítilnou. Obrázek 15 LED moduly LED modul označený výše uvedeným identifikačním kódem modulu zdroje světla byl schválen společně se světlometem původně schváleným v Itálii (E3) pod číslem 17325. Obrázek 16 Dodatečné osvětlovací jednotky určené k osvětlování zatáček Dodatečná osvětlovací jednotka opatřená výše uvedeným identifikačním kódem byla schválena společně se světlometem původně schváleným v Itálii (E43) pod číslem 1234.

PŘÍLOHA 3 MĚŘICÍ SYSTÉM SE SFÉRICKÝMI SOUŘADNICEMI A UMÍSTĚNÍ ZKUŠEBNÍCH BODŮ Obrázek A Měřicí systém se sférickými souřadnicemi Úhlové souřadnice jsou stanoveny ve stupních na kouli se svislou pólovou osou podle publikace IEC č. 70-1987 „Měření rozložení absolutní svítivosti“, tj. odpovídající goniometru, jehož vodorovná osa je připevněná k zemi a druhá („rotační“) pohyblivá osa je kolmá k pevné vodorovné ose. Obrázek B Zkušební body a pásma pro potkávací světlo u světlometů třídy A: Obrázek C Zkušební body a pásma pro potkávací světlo u světlometů třídy B Obrázek D Potkávací světlo – umístění zkušebních bodů a pásem pro světlomety třídy C, D a E: Obrázek E Primární dálkové světlo – umístění zkušebních bodů Obrázek F Sekundární dálkové světlo – umístění zkušebních bodů

PŘÍLOHA 4 ZKOUŠKY STABILITY FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ SVĚTLOMETŮ V PROVOZU – ZKOUŠKY ÚPLNÝCH SVĚTLOMETŮ TŘÍDY B, C, D A E Po změření fotometrických hodnot dle ustanovení tohoto předpisu – v bodě pro Imax pro dálkové světlo a v bodech 0,50 U/1,5 L a 0,50 U/1,5 R, 50 R, 50 L pro potkávací světlo třídy B a v bodech 0,86 D-3,5 R, 0,86 D-3,5 L, 0,50 U-1,5 a 0,50 U-1,5 R pro potkávací světlo třídy C, D a E – se vzorek úplného světlometu zkouší na stálost fotometrických vlastností za provozu. Pojmem „úplný světlomet“ se rozumí vlastní úplný světlomet, včetně okolních součástí tělesa, žárovek, výbojkových zdrojů světla nebo LED modulů, které by mohly ovlivnit jeho tepelný rozptyl. Zkoušky se provedou tímto způsobem: a) v suchém a klidném prostředí při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C, přičemž zkušební vzorek je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle; b) v případě výměnných zdrojů světla: za použití sériově vyrobené žárovky zahořené po dobu alespoň jedné hodiny nebo sériově vyrobeného výbojkového zdroje světla zahořeného po dobu alespoň patnácti hodin nebo sériově vyrobeného LED modulu zahořeného po dobu alespoň 48 hodin a ochlazeného na okolní teplotu před začátkem zkoušky stanovené tímto předpisem. Použije se LED modul dodaný žadatelem. Měřicí zařízení musí být rovnocenné zařízení použitému při zkouškách schválení typu světlometu. Zkušební vzorek musí být provozován, aniž by byl odmontován ze zkušební podstavy nebo jeho poloha na ní byla upravována. Použitý zdroj světla musí být zdrojem světla kategorie, která je pro daný světlomet určena. 1. ZKOUŠKA STABILITY FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ 1.1. Čistý světlomet Světlomet se ponechá v činnosti po dobu 12 hodin, jak je předepsáno v bodě 1.1.1, a kontroluje se, jak je předepsáno v bodě 1.1.2. 1.1.1. Zkušební postup (1) Světlomet se ponechá v činnosti po stanovený čas takto: a) v případě, kdy je třeba schválit pouze jednu světelnou funkci (dálkové nebo potkávací světlo nebo přední mlhové světlo), se příslušný zdroj světla nechá svítit po předepsanou dobu (2); b) v případě světlometu s potkávacím světlem a jedním nebo více dálkovými světly nebo v případě světlometu s potkávacím světlem a předním mlhovým světlem: i) světlomet svítí po stanovenou dobu v následujícím cyklu: a) 15 min.ut, rozsvíceno potkávací světlo; b) 5 minut, rozsvíceny všechny funkce; ii) pokud žadatel prohlásí, že se má světlomet používat tak, že je rozsvíceno buď pouze potkávací světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, a po polovinu doby uvedené v bodě 1.1 se tudíž aktivuje (2) potkávací světlo a následně po polovinu této doby dálkové světlo (světla); c) v případě světlometu s předním mlhovým světlem a jedním nebo více dálkovými světly: i) světlomet svítí po stanovenou dobu v následujícím cyklu: a) 15 minut, rozsvíceno přední mlhové světlo; b) 5 minut, rozsvíceny všechny funkce; ii) pokud žadatel prohlásí, že se má světlomet používat tak, že je rozsvíceno buď pouze přední mlhové světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, a po polovinu doby uvedené v bodě 1.1 se tudíž aktivuje (2) přední mlhové světlo a následně po polovinu této doby zároveň dálkové světlo (světla). d) v případě světlometu s potkávacím světlem, jedním nebo více dálkovými světly a předním mlhovým světlem: i) světlomet svítí po stanovenou dobu v následujícím cyklu: a) 15 minut, rozsvíceno potkávací světlo; b) 5 minut, rozsvíceny všechny funkce; ii) pokud žadatel prohlásí, že se má světlomet používat tak, že je rozsvíceno buď pouze potkávací světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, a po polovinu doby uvedené v bodě 1.1 se tudíž aktivuje (2) potkávací světlo a následně po polovinu této doby dálkové světlo (světla), zatímco přední mlhové světlo svítí po polovinu doby v cyklu 15 minut vypnuto a 5 minut zapnuto a dálkové světlo je přitom v činnosti; iii) pokud žadatel prohlásí, že se má světlomet používat tak, že je rozsvíceno buď pouze potkávací světlo, nebo pouze přední mlhové světlo (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, a po polovinu doby uvedené v bodě 1.1 se aktivuje (2) potkávací světlo a následně po polovinu této doby přední mlhové světlo, zatímco dálkové světlo (světla) svítí po polovinu doby v cyklu 15 minut vypnuto a 5 minut zapnuto, přičemž je v činnosti i potkávací světlo; iv) pokud žadatel prohlásí, že se má světlomet používat tak, že je rozsvíceno buď pouze potkávací světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3) nebo pouze přední mlhové světlo (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, a po třetinu doby uvedené v bodě 1.1 se tudíž aktivuje (2) potkávací světlo, následně po třetinu doby dálkové světlo (světla) a třetinu doby přední mlhové světlo; e) má-li světlomet doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček, s výjimkou dodatečné osvětlovací jednotky (jednotek), doplňkový zdroj (zdroje) se po dobu činnosti hlavního potkávacího světla na 1 minutu zapne (zapnou) a na 9 minut vypne (vypnou). Jestliže má světlomet několik doplňkových zdrojů světla k osvětlení zatáček, zkouška se provede s takovou kombinací zdroje (zdrojů) světla, která představuje nejnáročnější provozní stav. 1.1.1.2. Zkušební napětí Napětí na svorkách zkušebního vzorku se použije následovně: a) v případě vyměnitelného žárovkového zdroje (nebo zdrojů) světla fungujícího (fungujících) přímo podle podmínek systému napětí vozidla: zkouška se provede podle potřeby při napětí 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud žadatel nespecifikoval, že zkušební vzorek lze použít při jiném napětí. V tom případě musí být zkouška provedena s žárovkovým zdrojem světla s nejvyšším možným napětím, jaké lze použít; b) v případě výměnného výbojkového zdroje (výbojkových zdrojů) světla: zkušební napětí pro elektronický ovladač zdroje světla nebo zdroje světla v případě integrovaného napáječe je 13,2 ± 0,1 V pro vozidlo se systémem napětí 12 V, není-li v žádosti o schválení uvedeno jinak; c) v případě nevýměnného zdroje světla fungujícího přímo za podmínek napěťového systému vozidla: všechna měření osvětlovacích jednotek vybavených nevýměnnými zdroji světla (žárovkové zdroje světla a/nebo jiné) musí být provedeny při napětích 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V nebo při jiném napětí systému vozidla, podle žadatelových specifikací; d) v případě výměnných nebo nevýměnných zdrojů světla fungujících nezávisle na napájecím napětí vozidla a zcela ovládaných systémem nebo v případě světelných zdrojů spouštěných prostřednictvím zařízení pro napájení a provozování musí být výše uvedená zkušební napětí použita na vstupní svorky uvedeného zařízení. Zkušební laboratoř může od výrobce požadovat zařízení pro napájení a provozování nebo speciální napájecí zařízení potřebné k napájení světelného zdroje (zdrojů); e) LED modul (moduly) se měří při 6,75 V, 13,2 V nebo 28,0 V, není-li v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdrojů světla se měří podle specifikací žadatele. f) jsou-li signalizační svítilny skupinové, sdružené nebo sloučené ve zkušebním vzorku a provozované při napětích jiných než jsou jmenovitá napětí o hodnotách 6 V, 12 V nebo 24 V, napětí se musí upravit podle pokynů výrobce, aby tato svítilna vykazovala řádnou fotometrickou funkci. 1.1.2. Výsledky zkoušek 1.1.2.1. Vizuální kontrola Poté, co se světlomet ustálí na okolní teplotu, očistí se jeho rozptylové sklo a případné vnější sklo čistou zvlhčenou bavlněnou tkaninou. Světlomet se potom prohlédne, přičemž na rozptylovém skle ani na případném vnějším skle nesmí být patrné žádné pokřivení, deformace, praskliny ani barevné změny. 1.1.2.2. Fotometrická zkouška V souladu s požadavky tohoto předpisu se ověří fotometrické hodnoty v těchto bodech: světlomet třídy B: potkávací světlo: 50 R - 50 L – 0,50 U/1,5 L a 0,50 U/1,5 R. dálkové světlo: bod Imax světlomet třídy C, D a E: potkávací světlo: 0,86 D/3,5 R - 0,86 D/3,5 L - 0,50 U/1,5 L a 1,5 R. dálkové světlo: bod Imax Lze provést další zaměření, aby se vzaly v úvahu veškeré deformace základny světlometu teplem (změně polohy čáry rozhraní se věnuje bod 2 této přílohy). Kromě bodů 0,50 U/1,5 L a 0,50 U/1,5 R je mezi fotometrickými charakteristikami a hodnotami naměřenými před zkouškou přípustný rozdíl ve výši 10 % (zahrnující i odchylky fotometrických postupů). Hodnota naměřená v bodech 0,50 U/1,5 L a 0,50 U/1,5 R nesmí přesahovat fotometrickou hodnotu naměřenou před začátkem zkoušky o více než 255 cd. 1.2. Znečištěný světlomet Po zkouškách podle bodu 1.1 se světlomet po přípravě podle bodu 1.2.1 a kontrole podle bodu 1.1.2 ponechá jednu hodinu v provozu, jak je uvedeno v bodě 1.1.1. 1.2.1. Příprava světlometu 1.2.1.1. Zkušební směs 1.2.1.1.1. Světlomet s vnějším rozptylovým krytem ze skla: Na světlomet se nanese směs vody a znečišťujícího prostředku, která sestává z: a) 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm, b) 1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm, c) 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (4) a d) přiměřeného množství destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m. Směs nesmí být starší 14 dní. 1.2.1.1.2. Světlomet s vnějším rozptylovým krytem z plastu: Na světlomet se nanese směs vody a znečišťujícího prostředku, která sestává z: a) 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm, b) 1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm, c) 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (4), d) 13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m a e) 2 ± 1 hmotnostních dílů povrchově aktivní látky (5). Směs nesmí být starší 14 dní. 1.2.1.2. Nanesení zkušební směsi na světlomet Zkušební směs se rovnoměrně nanese na celou plochu světlometu, která vyzařuje světlo, a nechá se zaschnout. Tento postup se opakuje tak dlouho, dokud hodnota osvětlení neklesne na úroveň 15–20 % hodnot naměřených v následujících bodech za podmínek popsaných v této příloze: světlomet třídy B: potkávací/dálkové světlo a pouze dálkové světlo: bod Emax pouze potkávací světlo: B 50 a 50 V světlomet třídy C, D a E: potkávací/dálkové světlo a pouze dálkové světlo: bod Emax pouze potkávací světlo: 0,50 U/1,5 L a 1,5 R a 0,86 D/V 2. OVĚŘENÍ ZMĚNY SVISLÉ POLOHY ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA Při této zkoušce se ověřuje, zda svislý posuv čáry rozhraní vyvolaný vlivem tepla nepřekračuje hodnotu stanovenou pro zapnutý světlomet poskytující potkávací světlo. Světlomet zkoušený podle bodu 1 musí být podroben zkoušce popsané v bodě 2.1, aniž by byl demontován nebo seřízen oproti svému zkušebnímu upevnění. 2.1. Zkouška Zkouší se v suchém a stálém prostředí při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C. Použije se sériově vyrobená žárovka (žárovky), zahořená po dobu nejméně jedné hodiny, nebo sériově vyrobený výbojkový zdroj světla, zahořený po dobu nejméně 15 hodin, nebo LED modul (moduly) dodaný se světlomety a zahořený po dobu nejméně 48 hodin, a světlomet se ponechá v provozu s potkávacím světlem, aniž by byl sejmut nebo znovu seřízen vůči svému zkušebnímu upevnění. (Napětí se pro účely této zkoušky nastaví podle ustanovení v bodě 1.1.1.2). Poloha rozhraní se v jeho vodorovné části (mezi svislicemi procházejícími v případě světlometu třídy B body 50 L a 50 R a v případě světlometu třídy C, D nebo E body 3,5 L a 3,5 R) ověří po 3 minutách (r3) a dále pak po 60 minutách (r60) provozu. Výše uvedená změna polohy čáry rozhraní se měří jakoukoliv metodou, která je přijatelně přesná a dává reprodukovatelné výsledky. 2.2. Výsledky zkoušek 2.2.1. Výsledek vyjádřený v miliradiánech (mrad) se pro světlomet produkující potkávací světlo považuje za přijatelný pouze tehdy, není-li absolutní hodnota změřená na světlometu větší než 1,0 mrad (Δr I ≤ 1,0 mrad). 2.2.2. Pokud je však tato hodnota větší než 1,0 mrad, ale nepřevyšuje 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), vyzkouší se podle bodu 2.1 druhý světlomet, který byl předtím pro stabilizaci polohy mechanických částí světlometu na podstavci představujícím správnou montáž na vozidle před zkouškou třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu: potkávací světlo je zapnuto po dobu jedné hodiny (napětí se upraví podle bodu 1.1.1.2), přestávka v trvání 1 hodiny. Typ světlometu se považuje za přijatelný, není-li průměr absolutních hodnot ΔrI naměřených u prvního vzorku a průměr absolutních hodnot ΔrII naměřených u druhého vzorku větší než 1,0 mrad. (1) Rozpis zkoušky viz příloha 8 tohoto předpisu. (2) Pokud zkoušený světlomet zahrnuje signální svítilny, musí být během zkoušky rozsvíceny. V případě směrového světla musí být toto světlo v činnosti v blikavém režimu, přičemž poměr dob zapnuto/vypnuto je přibližně jedna ku jedné. (3) Mají-li být najednou rozsvíceny dva nebo více žárovkových zdrojů světla za současného použití světelné houkačky, nepovažuje se to za obvyklé současné použití zdrojů světla. (4) NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označované jako CMC. NaCMC pro směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce 0,6–0,7 a viskozitu 0,2–0,3 Pa. (5) Odchylka u množství je dána požadavkem, aby byly nečistoty správně rozetřeny po celém plastovém rozptylovém skle.

PŘÍLOHA 5 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA POSTUPY KONTROL SHODNOSTI VÝROBY 1. OBECNĚ 1.1. Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu. Tato podmínka platí také pro barvu. 1.2. Světlomety třídy A, B, C a D: 1.2.1. Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda sériově vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností namátkou vybraného světlometu vybaveného standardní (referenční) žárovkou (žárovkami) a/nebo LED modulem (moduly): 1.2.2. v případě světlometu třídy A žádná naměřená hodnota neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto předpisem o více než 20 %; 1.2.3. Světlomety třídy B, C a D: 1.2.3.1. žádná naměřená hodnota neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto předpisem o více než 20 %. Maximální odchylky hodnot v pásmu 1 u světlometů třídy B, C a D: 255 cd odpovídající 20 % 380 cd odpovídající 30 % 1.2.3.2. a jestliže je u fotometrických hodnot v libovolném měřicím bodě podle ustanovení bodů 6.3.3.1 nebo 6.3.3.2 tohoto předpisu u dálkového světla dodržena tolerance + 20 % u maximálních hodnot a – 20 % u minimálních hodnot. 1.2.4. Pokud výsledky výše popsaných zkoušek světlometu vybaveného výměnným žárovkovým zdrojem světla podle předpisu č. 37 neodpovídají požadavkům, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou (žárovkami). 1.2.5. Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, smí být zaměření světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 0,5° a nahoru nebo dolů o více než 0,2°. 1.3. Světlomety třídy E: 1.3.1. Světlomety třídy E měřené při 13,2 V ± 0,1 V nebo při jinak stanoveném napětí, a vybavené: a) vyjímatelným standardním výbojkovým zdrojem světla podle předpisu č. 99. Světelný tok tohoto výbojkového zdroje světla se v tomto případě může lišit od referenčního světelného toku podle předpisu č. 99 a osvětlení se odpovídajícím způsobem korigují; nebo b) sériovým výbojkovým zdrojem světla a sériovým napáječem. Světelný tok tohoto zdroje světla se v tomto případě může lišit od nominálního světelného toku vzhledem k tolerancím týkajícím se zdroje světla a napáječe, jak je uvedeno v předpise č. 99; podle toho může být naměřené osvětlení korigováno o 20 % v příznivém směru; nebo c) LED moduly ve svítilně. Shoda sériově vyráběných světlometů, vybraných namátkou a vybavených výbojkou a/nebo LED modulem (moduly), není z hlediska fotometrických vlastností zpochybněna, pokud: 1.3.2. žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto předpisem o více než 20 %. Maximální nepříznivá odchylka pro hodnoty v pásmu 1: 255 cd odpovídající 20 % 380 cd odpovídající 30 %; 1.3.3. a jestliže je u fotometrických hodnot v libovolném měřicím bodě podle ustanovení bodů 6.3.3.1 nebo 6.3.3.2 tohoto předpisu u dálkového světla dodržena tolerance + 20 % u maximálních hodnot a – 20 % u minimálních hodnot. 1.3.4. Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, smí být zaměření světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 0,5° a nahoru nebo dolů o více než 0,2°. 1.3.5. Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, musí se zkoušky tohoto světlometu opakovat s použitím jiného standardního výbojkového zdroje světla a/nebo napáječe, nebo LED modulu a elektronického ovladače světelného zdroje, přičemž sestava musí odpovídat výše uvedenému bodu 1.3.1. 1.4. K ověření změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla se použije tento postup (platí pouze pro světlomety třídy B, C, D a E): jeden ze světlometů ze vzorku se zkouší postupem popsaným v bodě 2.1 přílohy 4 poté, co byl vystaven třikrát po sobě cyklu popsanému v bodě 2.2.2 přílohy 4. Světlomet se považuje za vyhovující, jestliže Δr nepřekračuje 1,5 mrad. Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, avšak není větší než 2,0 mrad, přezkouší se druhý světlomet; průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad. 1.5. Světlomety se zjevnými závadami se neberou v potaz. 1.6. Nelze-li však u série vzorků svislé nastavení opakovaně seřídit do požadované polohy v rámci dovolených tolerancí, musí se kvalita rozhraní vyzkoušet na jednom ze světlometů z této série vzorků podle postupu popsaného v bodech 2 a 4 přílohy 9. 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘOVÁNÍ SHODNOSTI VÝROBCEM U každého typu světlometu je držitel značky schválení povinen provádět v přiměřených intervalech přinejmenším následující zkoušky. Zkoušky se provádějí podle tohoto předpisu. Pokud některý vzorek nevyhoví příslušnému typu zkoušky, odeberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shodnosti dotčené výroby. 2.1. Povaha zkoušek Zkoušky shodnosti podle tohoto předpisu zahrnují fotometrické charakteristiky a v případě světlometů třídy B, C, D a E ověřování změn svislé polohy rozhraní vlivem tepla. 2.2. Metody používané při zkouškách 2.2.1. Zkoušky se v zásadě provádějí v souladu s metodami stanovenými v tomto předpise. 2.2.2. Při kterékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem je možno se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Za prokázání toho, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise, odpovídá výrobce. 2.2.3. Při uplatňování bodů 2.2.1 a 2.2.2 se vyžaduje pravidelná kalibrace zkušebního zařízení a jeho korelace s měřením, které provádí příslušný orgán. 2.2.4. Ve všech případech se musí jako referenční metody používat metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely správního ověřování a výběru vzorků. 2.3. Způsob odběru vzorků Vzorky světlometů se vybírají namátkou z jednotné výrobní série. Jednotnou sérií se rozumí soubor světlometů téhož typu definovaný podle výrobních postupů výrobce. Hodnocení musí obecně pokrývat sériovou výrobu z jednotlivých závodů. Výrobce však může soustředit záznamy týkající se téhož typu z několika závodů do jedné skupiny za předpokladu, že tyto závody pracují v rámci stejného systému jakosti a stejného řízení jakosti. 2.4. Měřené a zaznamenávané fotometrické vlastnosti U vybraných světlometů se provedou fotometrická měření v bodech stanovených v tomto předpise, přičemž se měření omezuje na body: 2.4.1. Světlomety třídy A: HV, LH, RH, 12,5L a 12,5R 2.4.2. Světlomety třídy B: Imax, HV (1) v případě dálkového světla a body HV, 0,86D/3,5R, 0,86D/3,5L v případě potkávacího světla. 2.4.3. Světlomety třídy C, D a E: Imax, HV (1) v případě dálkového světla a body HV, 0,86D/3,5R, 0,86D/3,5L v případě potkávacího světla. 2.5. Kritéria přijatelnosti Výrobce je povinen zajistit, aby výsledky zkoušek byly statisticky vyhodnoceny a aby byla v součinnosti s příslušným orgánem definována kritéria přijatelnosti jeho výrobků tak, aby byly splněny předpisy pro ověřování shodnosti výroby stanovené v bodě 9.1 tohoto předpisu. Kritéria přijatelnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 7 (první odběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95. (1) Pokud je dálkové světlo sloučeno s potkávacím světlem, je HV pro dálkové světlo týmž měřicím bodem jako pro světlo potkávací.

PŘÍLOHA 6 POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY S ROZPTYLOVÝMI SKLY Z PLASTU – ZKOUŠENÍ ROZPTYLOVÝCH SKEL NEBO VZORKŮ MATERIÁLU A ÚPLNÝCH SVĚTLOMETŮ 1. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE 1.1. Vzorky poskytnuté podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu musí splňovat ustanovení bodů 2.1 až 2.5. 1.2. Oba vzorky úplných světlometů poskytnuté podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu a obsahující rozptylová skla z plastu musí z hlediska materiálu rozptylového skla vyhovět požadavkům stanoveným níže v bodě 2.6. 1.3. Vzorky rozptylových skel z plastu nebo vzorky materiálu se společně s odrážečem, pro který jsou určeny k namontování, podrobí zkouškám schválení typu v časovém pořadí daném tabulkou A, uvedenou v dodatku 1 k této příloze. 1.4. Pokud však výrobce světlometu může prokázat, že výrobek již prošel zkouškami předepsanými níže v bodech 2.1 až 2.5 nebo odpovídajícími zkouškami podle jiného předpisu, není třeba tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pak pouze zkoušky předepsané v tabulce B dodatku 1. 2. ZKOUŠKY 2.1. Odolnost vůči změnám teploty 2.1.1. Zkoušky Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti (RH = relativní vlhkost) dle následujícího programu: a) 3 hodiny při teplotě 40 ± 2 °C a relativní vlhkosti 85–95 %, b) 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %, c) 15 hodin při teplotě -30 ± 2 °C, d) 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %, e) 3 hodiny při teplotě 80 ± 2 °C, f) 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %. Před touto zkouškou se vzorky uchovávají po dobu nejméně čtyř hodin při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %. Poznámka: Časové úseky jedné hodiny při 23 °C ± 5 °C zahrnují čas potřebný k přechodu z jedné teploty do druhé, aniž by se projevil teplotní šok. 2.1.2. Fotometrická měření 2.1.2.1. Metoda Fotometrická měření se na vzorcích provádějí před zkouškou a po ní. Při měření se používá standardní (referenční) žárovka, standardní výbojkový zdroj světla nebo LED modul (moduly), které jsou součástí světlometu, a měří se v těchto bodech: u světlometů třídy B v bodech B 50, 50 L a 50 R; u světlometů třídy C, D nebo E v případě světlometu potkávacího světla nebo potkávacího/dálkového světla v bodech 0,86 D/3,5 R, 0,86 D/3,5 L, 0,50 U/1,5 L a 1,5 R; Imax u dálkového světla dálkového světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu. 2.1.2.2. Výsledky Rozdíly mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u každého vzorku před a po zkoušce nesmí překročit 10 %, včetně tolerancí fotometrické měřicí metody. 2.2. Odolnost vůči atmosférickým vlivům a chemickým činidlům 2.2.1. Odolnost vůči atmosférickým vlivům Tři nové vzorky (rozptylová skla nebo vzorky materiálu) se vystaví vyzařování ze zdroje, který má podobné spektrální rozložení jako černé těleso o teplotě 5 500 K až 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 po takovou dobu, aby obdržená světelná energie činila 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Teplota měřená na černém panelu uvnitř ohraničené plochy, umístěném na stejné úrovni jako vzorky, musí být 50 °C ± 5 °C. Pro zajištění rovnoměrného osvětlení se vzorky musí kolem zdroje vyzařování otáčet rychlostí 1 až 5 min–1. Vzorky se ostřikují destilovanou vodou o vodivosti nižší než 1 mS/m při teplotě 23 °C ± 5 °C, a to v tomto cyklu: ostřikování: 5 minut; sušení: 25 minut. 2.2.2. Odolnost vůči chemickým činidlům Po provedení zkoušky podle bodu 2.2.1 a měření popsaného v bodě 2.2.3.1 se na vnější povrch zkoušené trojice vzorků působí postupem uvedeným v bodě 2.2.2.2 za použití roztoku o složení stanoveném v bodě 2.2.2.1. 2.2.2.1. Zkušební směs Zkušební směs se skládá z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % ethyltetrachloridu, 12,5 % trichlorethylenu a 6 % xylenu (vše v objemových procentech). 2.2.2.2. Nanesení zkušební směsi Kus bavlněné látky (podle normy ISO 105) se nasytí směsí popsanou v bodě 2.2.2.1 a do 10 sekund se nanese a po dobu 10 minut se jím potírá vnější strana vzorku při tlaku 50 N/cm2, který odpovídá působení 100 N na zkušebním povrchu 14 × 14 mm. Během těchto deseti minut se látkový polštářek znovu napouští roztokem tak, aby skladba nanášené tekutiny byla trvale totožná s předepsaným roztokem. Během nanášení je možno kompenzovat tlak nanášení na vzorek tak, aby se předešlo jeho popraskání. 2.2.2.3. Čištění Po nanesení zkušebního roztoku se vzorky na vzduchu osuší a pak se omyjí roztokem popsaným v bodě 2.3 (odolnost vůči čisticím prostředkům) při teplotě 23 °C ± 5 °C. Potom se vzorky při teplotě 23 °C ± 5 °C pečlivě opláchnou destilovanou vodou o obsahu nečistot nejvýše 0,2 % a osuší se měkkou látkou. 2.2.3. Výsledky 2.2.3.1. Po zkoušce odolnosti vůči atmosférickým vlivům musí být vnější povrch vzorků bez jakýchkoli trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti , měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δt m < 0,020). 2.2.3.2. Po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům musí být vzorky bez jakýchkoli stop chemického narušení, které by mohlo způsobovat změny rozptylu světelného toku, jehož průměrná změna měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δ dm ≤ 0,020). 2.3. Odolnost vůči čisticím prostředkům a uhlovodíkům 2.3.1. Odolnost vůči čisticím prostředkům Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo materiálu) se zahřeje na teplotu 50 °C ± 5 °C a pak se ponoří na pět minut do směsi o stálé teplotě 23 °C ± 5 °C, která je složena z 99 dílů destilované vody s nejvýše 0,02 % nečistot a z jednoho dílu alkylaryl sulfonátu. Na závěr zkoušky se vzorky osuší při teplotě 50 ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí vlhkou látkou. 2.3.2. Odolnost vůči uhlovodíkům Vnější povrch těchto tří vzorků se pak po dobu jedné minuty lehce potírá bavlněnou látkou napuštěnou směsí tvořenou 70 % n-heptanu a 30 % toluenu (objemová %) a pak se nechá oschnout na vzduchu. 2.3.3. Výsledky Po postupném provedení obou uvedených zkoušek nesmí průměrná hodnota změny propustnosti měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy překračovat hodnotu 0,010 (Δtm ≤ 0,010). 2.4. Odolnost vůči mechanickému narušení 2.4.1. Metoda mechanického narušení Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) podstoupí zkoušku rovnoměrného mechanického narušování postupem popsaným v dodatku 3 k této příloze. 2.4.2. Výsledky Změny po této zkoušce: v propustnosti: , a v rozptylu: , se měří postupem uvedeným v dodatku 2 na ploše stanovené v bodě 2.2.4.1.1 tohoto předpisu. Pro střední hodnotu tří vzorků musí platit: Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050 2.5. Zkouška přilnavosti případného povlaku 2.5.1. Příprava vzorku Na nátěru se plocha o velikosti 20 × 20 mm rozřeže žiletkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 2 × 2 mm. Na žiletku, respektive jehlu, se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr. 2.5.2. Popis zkoušky Použije se lepicí páska o přilnavosti 2 N na cm šířky ± 20 %, měřeno za standardizovaných podmínek stanovených v dodatku 4 této přílohy. Tato lepicí páska, jejíž šířka musí být alespoň 25 mm, se přinejmenším 5 minut tiskne na povrch upravený podle bodu 2.5.1. Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k danému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. Za tohoto stavu se páska odtrhne rovnoměrnou rychlostí 1,5 m/s + 0,2 m/s. 2.5.3. Výsledky Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je narušení na průsečících mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy. 2.6. Zkoušky úplného světlometu s rozptylovým sklem z plastového materiálu 2.6.1. Odolnost povrchu rozptylového skla vůči mechanickému narušení 2.6.1.1. Zkoušky Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 1 se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.4.1. 2.6.1.2. Výsledky Výsledky fotometrických měření provedených na světlometu podle tohoto předpisu po zkoušce nesmí: a) překračovat maximální hodnoty předepsané pro bod HV o více než 30 % a nesmí být o více než 10 % nižší než minimální hodnoty předepsané v bodě 50 L a 50 R pro světlomet třídy B, respektive 0,86 D/3,5 R, 0,86 D/3,5 L pro světlomet třídy C, D nebo E; b) být o více než 10 % nižší než minimální hodnoty předepsané pro HV v případě světlometu produkujícího pouze dálkové světlo. 2.6.2. Zkouška přilnavosti případného povlaku Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 2 se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.5. 2.7. Odolnost vůči záření zdroje světla Musí být provedena následující zkouška: Ploché vzorky světlo propouštějících plastových dílů světlometu se vystaví účinkům světla LED modulu (modulů) nebo výbojkového zdroje světla. Parametry, jako např. úhly a vzdálenosti těchto vzorků musí být stejné jako ve světlometu. Tyto vzorky musí mít stejnou barvu a případnou povrchovou úpravu jako části světlometu. Po 1 500 hodinách nepřetržitého provozu musí být splněny kolorimetrické parametry propouštěného světla a povrch nesmí vykazovat trhliny, škrábnutí, odlupování nebo deformace. 3. OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY 3.1. Sériově vyráběné světlomety se z hlediska materiálů pro výrobu rozptylových skel považují za vyhovující tomuto předpisu, pokud: 3.1.1. Po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům a zkoušce odolnosti vůči čisticím prostředkům a uhlovodíkům nevykazuje vnější povrch vzorků žádné trhliny, odštípnutí ani deformace viditelné pouhým okem (viz body 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2); 3.1.2. Po zkoušce popsané v bodě 2.6.1.1 leží fotometrické hodnoty zjištěné v měřicích bodech stanovených v bodě 2.6.1.2 v mezích, jež jsou pro shodnost výroby stanoveny tímto předpisem. 3.2. Pokud výsledky zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují na jiném vzorku namátkou vybraných světlometů. Dodatek 1 ČASOVÁ POSLOUPNOST SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A. Zkoušení plastových materiálů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu). Vzorky Zkoušky Rozptylová skla nebo vzorky materiálu Rozptylová skla 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 1.1. Omezená fotometrie (bod 2.1.2) x x x 1.1.1. Teplotní změna (bod 2.1.1) x x x 1.1.2. Omezená fotometrie (bod 2.1.2) x x x 1.2.1. Měření propustnosti x x x x x x x x x 1.2.2. Měření rozptylu x x x x x x 1.3. Atmosférické vlivy (bod 2.2.1) x x x 1.3.1. Měření propustnosti x x x 1.4. Chemická činidla (bod 2.2.2) x x x 1.4.1. Měření rozptylu x x x 1.5. Čisticí prostředky (bod 2.3.1) x x x 1.6. Uhlovodíky (bod 2.3.2) x x x 1.6.1. Měření propustnosti x x x 1.7. Narušení (bod 2.4.1) x x x 1.7.1. Měření propustnosti x x x 1.7.2. Měření rozptylu x x x 1.8. Přilnavost (bod 2.5) x 1.9. Odolnost vůči záření zdroje světla (bod 2.7) x

B. Zkoušky úplných světlometů (dodaných podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu) Zkoušky Úplný světlomet Číslo vzorku 1 2 2.1. Narušení (bod 2.6.1.1) x 2.2. Fotometrie (bod 2.6.1.2) x 2.3. Přilnavost (bod 2.6.2) x Dodatek 2 METODA MĚŘENÍ ROZPTYLU A PROPUSTNOSTI SVĚTLA 1. Zařízení (viz obrázek) Paprsek kolimátoru K s poloviční divergencí β/2 = 17,4 × 104 rd je omezen clonkou Dτ s otvorem 6 mm, proti němuž je umístěn vzorek. Rozptylové achromatické sklo L2, korigované na sférickou aberaci, spojuje clonu Dτ se snímačem R; průměr rozptylového skla L2 musí být takový, aby neclonil světlo rozptylované vzorkem v kuželu s polovičním vrcholovým úhlem β/2 = 14°. Do ohniskové roviny obrazu rozptylového skla L2 se umístí prstencová clona DD o úhlech αο/2 = 1° a αmax/2 = 12°. Nepropustná středová část clony slouží k tomu, aby se vyloučilo světlo přicházející přímo ze světelného zdroje. Musí být možno ji vyjmout ze světelného svazku takovým způsobem, aby se vrátila přesně do své výchozí polohy. Vzdálenost L2 Dτ a ohnisková délka F2 (1) rozptylového skla L2 musí být voleny tak, aby obraz Dτ úplně pokryl snímač R. Přiřadí-li se počátečnímu dopadajícímu toku velikost 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost každého měření lepší než 1 jednotka. 2. Měření Provádějí se tato měření: Měření Se vzorkem Se středovou částí DD Představovaná veličina T1 ne ne Počáteční dopadající tok světla T2 ano (před zkouškou) ne Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24° T3 ano (po zkoušce) ne Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24° T4 ano (před zkouškou) ano Tok světla rozptylovaný novým materiálem T5 ano (po zkoušce) ano Tok světla rozptylovaný zkoušeným materiálem (1) Pro rozptylové sklo L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost zhruba 80 mm. Dodatek 3 METODA ZKOUŠENÍ POSTŘIKEM 1. Zkušební zařízení 1.1. Stříkací pistole Stříkací pistole musí být opatřena tryskou o průměru 1,3 mm umožňující při pracovním tlaku 6,0 barů – 0/+ 0,5 barů průtok 0,24 l/min ± 0,02 l/min. Za těchto pracovních podmínek musí na povrchu, vystaveném narušování ve vzdálenosti 380 mm ± 10 mm od trysky, mít vzorek nástřiku v průměru 170 mm ± 50 mm. 1.2. Zkušební směs Zkušební směs sestává z: křemenného písku tvrdosti 7 na Mohrově stupnici a velikosti zrna mezi 0 a 0,2 mm s téměř normálním rozdělením a s hodnotou úhlového faktoru 1,8 až 2; vody o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3 u směsi obsahující 25 g písku na 1 litr vody. 2. Zkouška Vnější povrch rozptylového skla světlometů se jednou nebo několikrát vystaví pískovému proudu získanému výše uvedeným postupem. Proud směruje téměř kolmo na zkoušený povrch. Narušení se zjišťuje pomocí jednoho nebo několika vzorků skla umístěných jako referenční do blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se stříká tak dlouho, dokud změna rozptylu světla u měřeného vzorku nebo vzorků měřená postupem uvedeným v dodatku 2 nesplňuje podmínku K ověření, že je celý zkoušený povrch narušen stejnoměrně, je možno použít několik referenčních vzorků. Dodatek 4 ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY 1. ÚČEL Touto metodou je za standardních podmínek možno stanovit lineární přilnavost lepicí pásky ke skleněné desce. 2. PRINCIP Měření síly potřebné k odlepení lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°. 3. PODMÍNKY OKOLNÍHO PROSTŘEDÍ Okolí musí splňovat teplotní podmínky 23 °C ± 5 °C a musí mít relativní vlhkost 65 ± 15 %. 4. ZKUŠEBNÍ VZORKY Před zkouškou se zkoušený svitek lepicí pásky po dobu 24 hodin teplotně stabilizuje za specifikovaných podmínek okolního prostředí (viz bod 3 výše). Z každého svitku se zkouší pět zkušebních kusů, každý o délce 400 mm. Před odběrem těchto zkušebních pásků se z kotouče odvinou a zlikvidují první tři obvody. 5. POSTUP Zkouška se provádí za podmínek okolního prostředí stanovených v bodě 3. Pět zkušebních vzorků se odebere radiálním odvinováním pásky rychlostí cca 300 mm/s, potom se do 15 sekund nalepí takto: páska se postupně nalepí na skleněnou desku, zlehka se prstem po délce uhladí bez nadměrného tlaku tak, aby mezi páskou a sklem nezůstávaly žádné vzduchové bublinky. Soustava se při stanovených okolních podmínkách ponechá 10 minut v klidu. V rovině kolmé na osu zkušební pásky se od desky odlepí zhruba 25 mm zkušební pásky. Deska se upevní a volný konec pásky se ohne o 90°. Působí se silou tak, aby dělicí čára mezi páskou a deskou byla na tuto sílu i na desku kolmá. Táhne se tak, aby se páska odlepovala rychlostí 300 mm/s ± 30 mm/s, a zaznamenává se síla, která je k tomu zapotřebí. 6. VÝSLEDKY Získaných pět hodnot se seřadí podle velikosti a za výsledek měření se považuje jejich medián. Tato hodnota se vyjádří v newtonech na centimetr šířky pásky.

PŘÍLOHA 7 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM 1. OBECNĚ 1.1. Požadavky na shodnost podle požadavků tohoto předpisu se považují z mechanického a geometrického hlediska za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky. Tato podmínka platí také pro barvu. 1.2. Světlomety třídy A, B, C a D: 1.2.1. Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda sériově vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností namátkou vybraného světlometu vybaveného standardní žárovkou (žárovkami) a/nebo LED modulem (moduly): 1.2.2. v případě světlometu třídy A žádná naměřená hodnota neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto předpisem o více než 20 %. 1.2.3. Světlomety třídy B, C a D: 1.2.3.1. žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto předpisem o více než 20 %. Maximální odchylky hodnot v pásmu 1 u světlometů třídy B, C a D: 255 cd odpovídající 20 % 380 cd odpovídající 30 % 1.2.3.2. a jestliže je u fotometrických hodnot v libovolném měřicím bodě podle ustanovení bodů 6.3.3.1 nebo 6.3.3.2 tohoto předpisu u dálkového světla dodržena tolerance + 20 % u maximálních hodnot a – 20 % u minimálních hodnot. 1.2.4. Pokud výsledky výše uvedených zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou. 1.2.5. Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, smí být zaměření světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 0,5° a nahoru nebo dolů o více než 0,2°. 1.3. Světlomety třídy E: 1.3.1. Světlomety třídy E měřené při 13,2 V ± 0,1 V nebo při jinak stanoveném napětí, a vybavené: a) vyjímatelným standardním výbojkovým zdrojem světla podle předpisu č. 99. Světelný tok tohoto výbojkového zdroje světla se v tomto případě může lišit od referenčního světelného toku podle předpisu č. 99 a osvětlení se odpovídajícím způsobem korigují; nebo b) sériovým výbojkovým zdrojem světla a sériovým napáječem. Světelný tok tohoto zdroje světla se v tomto případě může lišit od nominálního světelného toku vzhledem k tolerancím týkajícím se zdroje světla a napáječe, jak je uvedeno v předpise č. 99; podle toho může být naměřené osvětlení korigováno o 20 % v příznivém směru; nebo c) LED moduly ve svítilně. Shoda sériově vyráběných světlometů, vybraných namátkou a vybavených výbojkou a/nebo LED modulem (moduly), není z hlediska fotometrických vlastností zpochybněna, pokud: 1.3.2. žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto předpisem o více než 20 %. Maximální nepříznivá odchylka pro hodnoty v pásmu 1: 255 cd odpovídající 20 % 380 cd odpovídající 30 % 1.3.3. a jestliže je u fotometrických hodnot v libovolném měřicím bodě podle ustanovení bodů 6.3.3.1 nebo 6.3.3.2 tohoto předpisu u dálkového světla dodržena tolerance + 20 % u maximálních hodnot a – 20 % u minimálních hodnot. 1.3.4. Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, smí být zaměření světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 0,5° a nahoru nebo dolů o více než 0,2°. 1.3.5. Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, musí se zkoušky tohoto světlometu opakovat s použitím jiného standardního výbojkového zdroje světla, výbojkového zdroje světla a/nebo napáječe, nebo LED modulu (modulů) a elektronického ovladače (ovladačů) světelného zdroje, přičemž sestava musí odpovídat výše uvedenému bodu 1.3.1. 1.4. Světlomety se zjevnými závadami se neberou v potaz. 1.5. Nelze-li však u série vzorků svislé nastavení opakovaně seřídit do požadované polohy v rámci dovolených tolerancí, musí se kvalita rozhraní vyzkoušet na jednom ze světlometů z této série vzorků podle postupu popsaného v bodech 2 a 4 přílohy 9. 2. PRVNÍ ODBĚR VZORKŮ Při prvním odběru vzorků se namátkou vyberou čtyři světlomety. Vzorek prvních dvou světlometů se označí písmenem A, vzorek druhých dvou světlometů písmenem B. 2.1. Shodnost není zpochybněna 2.1.1. Po provedení odběru vzorků postupem podle obrázku 1 této přílohy se shodnost sériově vyráběných světlometů nezpochybní, jsou-li u světlometů odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru následující: 2.1.1.1. Vzorek A A1: jeden světlomet 0 % jeden světlomet ne více než 20 % A2: oba světlomety více než 0 % avšak ne více než 20 % přechod k vzorku B 2.1.1.2. Vzorek B B1: oba světlomety 0 % 2.2. Shodnost je zpochybněna 2.2.1. Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce musí být vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující: 2.2.1.1. Vzorek A A3: jeden světlomet ne více než 20 % jeden světlomet více než 20 % avšak ne více než 30 % 2.2.1.2. Vzorek B B2: v případě A2 jeden světlomet více než 0 % avšak ne více než 20 % jeden světlomet ne více než 20 % B3: v případě A2 jeden světlomet 0 % jeden světlomet více než 20 % avšak ne více než 30 % 2.3. Odnětí schválení Shodnost je zpochybněna a použije se bod 11, jestliže při postupu odběru vzorků podle obr. 1 této přílohy jsou odchylky měřených hodnot světlometů: 2.3.1. Vzorek A A4: jeden světlomet ne více než 20 % jeden světlomet více než 30 % A5: oba světlomety více než 20 % 2.3.2. Vzorek B B4: v případě A2 jeden světlomet více než 0 % avšak ne více než 20 % jeden světlomet více než 20 % B5: v případě A2 oba světlomety více než 20 % B6: v případě A2 jeden světlomet 0 % jeden světlomet více než 30 % 3. OPAKOVANÝ ODBĚR VZORKŮ V případech A3, B2 a B3 je nutný opakovaný odběr vzorků. Třetí vzorek C dvou světlometů, které jsou vybrány ze zásob světlometů vyrobených po nápravném opatření, je nutné odebrat do dvou měsíců od oznámení. 3.1. Shodnost není zpochybněna 3.1.1. Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, jsou-li odchylky naměřených hodnot u světlometů následující: 3.1.1.1. Vzorek C C1: jeden světlomet 0 % jeden světlomet ne více než 20 % C2: oba světlomety více než 0 % avšak ne více než 20 % přechod k vzorku D 3.1.1.2. Vzorek D D1: v případě C2 oba světlomety 0 % 3.2. Shodnost je zpochybněna 3.2.1. Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce musí být vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující: 3.2.1.1. Vzorek D D2: v případě C2 jeden světlomet více než 0 % avšak ne více než 20 % jeden světlomet ne více než 20 % 3.3. Odnětí schválení Shodnost je zpochybněna a použije se bod 11, jestliže při postupu odběru vzorků podle obr. 1 této přílohy jsou odchylky měřených hodnot světlometů: 3.3.1. Vzorek C C3: jeden světlomet ne více než 20 % jeden světlomet více než 20 % C4: oba světlomety více než 20 % 3.3.2. Vzorek D D3: v případě C2 jeden světlomet 0 % nebo více než 0 % jeden světlomet více než 20 % Obrázek 1

PŘÍLOHA 8 PŘEHLED DOB ČINNOSTÍ PRO ZKOUŠKU STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ Zkratky : P: světlomet potkávacího světla D: světlomet dálkového světla (D1 + D2 znamená dvě dálková světla) F: přední mlhové světlo : označuje cyklus 15 minut vypnuto a 5 minut zapnuto. : označuje cyklus 9 minut vypnuto a 1 minutu zapnuto. Všechny následující skupinové světlomety a přední mlhová světla spolu s přidanými symboly označení třídy B slouží pouze jako příklady a nemají vyčerpávající povahu. 1. P nebo D nebo F (C-BS nebo R-BS nebo B) Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček 2. P+D (CR-BS) nebo P+D1+D2 (CR-BS R-BS) Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček 3. P+D (C/R-BS) nebo P+D1+D2 (C/R-BS R-BS) Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček 4. P+F (C-BS B) Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček 5. P+F (C-BS B/) nebo C-BS/B Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček 6. D+F (R-BS B) nebo D1+D2+F (R-BS R-BS B) Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček 7. D+F (R-BS B/) nebo D1+D2+F (R-BS R-BS B/) Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček 8. P+D+F (CR-BS B) nebo P+D1+D2+F (CR-BS R-BS B) Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček 9. P+D+F (C/R-BS B) nebo P+D1+D2+F (C/R-BS R-BS B) Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček 10. P+D+F (CR-BS B/) nebo P+D1+D2+F (CR-BS R-BS B/) Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček 11. P+D+F (C/R-BS B/) nebo P+D1+D2+F (C/R-BS R-BS/B) Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček

PŘÍLOHA 9 DEFINICE A OSTROST ČÁRY ROZHRANÍ U SVĚTLOMETŮ SE SYMETRICKÝM POTKÁVACÍM SVĚTLEM A POSTUP ZAMĚŘENÍ POMOCÍ ČÁRY ROZHRANÍ 1. OBECNĚ 1.1. Rozložení svítivosti světlometů se symetrickým potkávacím světlem musí obsahovat čáru rozhraní, která umožní správné nastavení světlometu se symetrickým potkávacím světlem pro fotometrická měření a k seřízení na vozidle. Vlastnosti čáry rozhraní musí splňovat požadavky uvedené níže v bodech 2 až 4. 2. TVAR ČÁRY ROZHRANÍ 2.1. Při vizuálním nastavení světlometu se symetrickým potkávacím světlem musí čára rozhraní tvořit vodorovnou čáru, umožňující svislé nastavení světlometu se symetrickým potkávacím světlem, která sahá na obě strany přímky V-V (viz obrázek 1), jak je stanoveno v bodě 6.2.1 tohoto předpisu. Obrázek 1 Tvar a poloha čáry rozhraní 3. NASTAVENÍ SVĚTLOMETU SE SYMETRICKÝM POTKÁVACÍM SVĚTLEM 3.1. Vodorovné nastavení: světlo s čárou rozhraní musí být nastaveno tak, aby promítané světlo bylo přibližně symetrické s přímkou V-V. 3.2. Svislé nastavení: po vodorovném nastavení potkávacího světlometu se symetrickým potkávacím světlem podle bodu 3.1 se svislé nastavení provede tak, aby se kužel světla se svou čárou rozhraní posunul z dolní polohy směrem nahoru, dokud čára rozhraní nedosáhne jmenovité svislé polohy. Při jmenovitém svislém nastavení se čára rozhraní nachází na přímce V-V, a to 1 % pod přímkou h-h. Není-li vodorovná část přímá, ale poněkud zakřivená nebo nakloněná, nesmí čára rozhraní překročit svislou výseč tvořenou dvěma vodorovnými přímkami, které jsou situovány mezi 3° nalevo a 3° napravo od přímky V-V, a to 0,2° u světlometů třídy B a 0,3° u světlometů třídy A, C, D a E nad a pod jmenovitou polohu rozhraní (viz obrázek 1). 3.3. Jestliže se svislé nastavení u třech různých kusů liší o více než 0,2° v případě světlometů třídy B a 0,3° v případě světlometů třídy A, C, D a E, má se za to, že vodorovná část čáry rozhraní nezajišťuje dostatečnou linearitu nebo ostrost k provedení vizuálního nastavení. Zda kvalita rozhraní vyhovuje požadavkům se v takovém případě zkouší následujícím způsobem. 4. MĚŘENÍ KVALITY ROZHRANÍ 4.1. Měření se provede svislým skenováním vodorovné části čáry rozhraní v úhlových krocích nepřesahujících 0,05°: a) buď v měřicí vzdálenosti 10 m a s detektorem o průměru přibližně 10 mm; b) nebo v měřicí vzdálenosti 25 m a s detektorem o průměru přibližně 30 mm. Měření kvality rozhraní se považuje za přijatelné, jestliže alespoň jedno měření na vzdálenost 10 m nebo 25 m splňuje požadavky bodu 4.1.2 této přílohy. Měřicí vzdálenost, ve které byla zkouška provedena, se zaznamená do formuláře sdělení uvedeného v bodě 9 přílohy 1 tohoto předpisu. Skenování se provede zdola nahoru po čáře rozhraní podél svislých přímek - 3° až - 1,5° a + 1,5° až + 3° od přímky V-V. Po tomto měření musí kvalita čáry rozhraní splňovat následující požadavky: 4.1.1. Musí být viditelná pouze jedna čára rozhraní (1). 4.1.2. Ostrost rozhraní: se skenuje svisle po vodorovné části čáry rozhraní podél přímek ± 2,5, přičemž maximální hodnota naměřená pro: se nazývá činitelem ostrosti G čáry rozhraní. Hodnota G nesmí být menší než 0,13 pro třídu B a 0,08 pro třídy A, C, D a E. 4.1.3. Linearita: část čáry rozhraní, která slouží k svislému nastavení, musí být mezi body 3°L až 3°R od přímky V-V vodorovná. Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže se svislé polohy inflexních bodů podle bodu 3.2 v poloze 3° vlevo a vpravo od přímky v-v neodchylují od jmenovité polohy na přímce V-V o více než o 0,2° pro světlomety třídy B a 0,3° pro světlomety třídy A, C, D a E. 5. POMOCNÉ SVISLÉ NASTAVENÍ Splňuje-li čára rozhraní výše uvedené požadavky na kvalitu, lze svislé nastavení kužele světla provést pomocnou metodou. K tomuto účelu je inflexní bod d2 (log E)/dv2 = 0 umístěn na přímce V-V do své jmenovité polohy bod přímkou h-h. Pro měření a nastavení čáry rozhraní se pohyb provádí směrem nahoru z dolní jmenovité polohy. (1) Ustanovení tohoto bodu se změní, bude-li k dispozici objektivní zkušební metoda.

PŘÍLOHA 10 VZTAŽNÝ STŘED Tato nepovinná značka vztažného středu se nachází na rozptylovém skle v jeho průsečíku se vztažno