CS Úřední věstník Evropské unie L 330/214

Nařízení Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK-OSN) č. 113 – Jednotná ustanovení o schvalování světlometů motorových vozidel, které vyzařují symetrický svazek potkávacího světla, nebo dálkového světla, nebo obojí a jež jsou vybaveny žárovkami (1)

A. SPRÁVNÍ USTANOVENÍ

0. ROZSAH PŮSOBNOSTI

Toto nařízení se vztahuje na světlomety motorových vozidel, které vyzařují symetrický svazek potkávacího a/nebo dálkového světla a jež mohou zahrnovat skleněná nebo plastová rozptylová skla a jsou vybaveny vyměnitelnými žárovkami (2) (3).

1. DEFINICE

Pro účely tohoto nařízení:

1.1. „Rozptylovým sklem“ se rozumí vnější díl světlometu (sestavy), který osvětlující plochou propouští světlo.

1.2. „Povlakem“ se rozumí jakýkoliv výrobek nebo výrobky nanesené v jedné nebo více vrstvách na vnější stranu rozptylového skla.

„Světlomety různých typů“ se rozumí světlomety, které se liší v podstatných vlastnostech, jakými jsou například:

1.3.1. obchodní název nebo značka,

1.3.2. charakteristiky optické soustavy,

1.3.3. začlenění nebo vyloučení součástí, které by při provozu mohly odrazem, lomem, absorpcí, popřípadě deformací měnit optické účinky,

1.3.4. druh vyzařovaného světelného svazku (potkávací světlo, nebo dálkové světlo, nebo obojí),

1.3.5. materiály, z nichž je zhotoveno rozptylové sklo a případný povlak,

1.3.6. kategorie použité žárovky.

1.4. „Světlomety různých ‚tříd‘ (A nebo B nebo C nebo D)“ se rozumí světlomety určené konkrétními fotometrickými ustanoveními.

2. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ SVĚTLOMETU

Žádost o schválení podává vlastník obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce. V žádosti se uvede:

2.1.1. zda je světlomet určen k vyzařování jak světla potkávacího, tak světla dálkového, nebo pouze jednoho z těchto světel;

2.1.2. zda jde o světlomet třídy A, B, C, nebo D;

2.1.3. kategorie použité žárovky/žárovek podle seznamu v nařízení č. 37.

Každá žádost o schválení musí být doložena:

2.2.1. výkresy ve trojím vyhotovení, které jsou dostatečně podrobné k tomu, aby bylo možno určit typ, a které představují čelní pohled na světlomet i s případnými podrobnostmi drážkování rozptylového skla a s průřezem; na výkresu musí být vyznačeno místo vyhrazené pro schvalovací značku;

2.2.2. stručným technickým popisem;

2.2.3. dvěma vzorky světlometu.

Pro účely zkoušení plastu, z něhož jsou zhotovena rozptylová skla (týká se pouze světlometů třídy B, C a D):

třinácti rozptylovými skly,

2.2.4.1.1. přičemž šest z nich je možno nahradit šesti vzorky materiálu o velikosti alespoň 60 × 80 mm a o plochém nebo vypouklém vnějším povrchu, v jehož středu se nachází v podstatě rovinná plocha (poloměr zakřivení ne menší než 300 mm) o rozměrech alespoň 15 × 15 mm,

2.2.4.1.2. přičemž všechna tato rozptylová skla nebo vzorky materiálu musejí být vyrobena postupem, který bude používán při hromadné výrobě;

2.2.4.2. odrážečem, na který se mohou rozptylová skla podle pokynů výrobce montovat.

2.3. Pokud již byly materiály rozptylových skel a případných povlaků zkoušeny, musejí být doloženy zkušebními protokoly svých charakteristik.

3. ZNAČENÍ

3.1. Světlomety předkládané ke schválení musejí nést obchodní název nebo značku žadatele.

3.2. Na rozptylovém skle a na hlavním tělese (4) (5) musejí mít dostatečně velkou plochu pro schvalovací značku a přídavné symboly, o nichž pojednává odstavec 4, přičemž tato plocha musí být vyznačena na výkresech, o nichž pojednává výše odstavec 2.2.1.

3.3. Na zadní straně světlometu musí být vyznačena kategorie použité žárovky.

4. SCHVÁLENÍ

4.1. Všeobecně

4.1.1. Pokud všechny vzorky typu světlometu předložené podle odstavce 2 ustanovení tohoto nařízení splňují, schválení se udělí.

4.1.2. Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika nařízení současně, je v případě, že každá ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen splňuje požadavky, jež se na ni vztahují, možné je opatřit jedinou mezinárodní schvalovací značkou.

4.1.3. Každému schválenému typu se přidělí schvalovací číslo, jehož první dvě číslice (v současnosti 00) označují sérii změn zahrnující poslední technické změny tohoto nařízení v době, kdy bylo schválení vydáno. Jedna a táž smluvní strana nemůže přidělit totéž schvalovací číslo jinému typu světlometu.

4.1.4. Oznámení o schválení typu světlometu podle tohoto nařízení, o rozšíření schválení, o zamítnutí žádosti o ně, o jeho odejmutí nebo o trvalém zastavení výroby typu světlometu se stranám dohody z roku 1958, které toto nařízení uplatňují, zasílá na formuláři odpovídajícím vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto nařízení.

4.1.5. Mimo značku, jež se vyžaduje podle odstavce 3.1., se každý světlomet, který se shoduje s typem schváleným podle tohoto nařízení, opatří na ploše, o níž pojednává odstavec 3.2., schvalovací značkou popsanou dále v odstavcích 4.2. a 4.3.

4.2. Složení schvalovací značky

Schvalovací značka sestává z:

mezinárodního schvalovacího značení, které obsahuje:

4.2.1.1. písmeno „E“ v kružnici, za níž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (6);

4.2.1.2. schvalovací číslo, jak je předepsáno výše v odstavci 4.1.3.;

tohoto přídavného symbolu:

4.2.2.1. vodorovná šipka s hroty na obou koncích, směřujícími vlevo a vpravo;

4.2.2.2. pokud světlomet splňuje požadavky tohoto nařízení pouze pro potkávací světlo, pak u světlometu třídy A písmena „C–AS“, u světlometu třídy B písmena „C–BS“, u světlometu třídy C písmena „WC-CS“ a u světlometu třídy D písmena „WC–DS“;

4.2.2.3. pokud světlomet splňuje požadavky tohoto nařízení pouze pro dálkové světlo, pak u světlometu třídy B písmena „R–BS“, u světlometu třídy C písmena „WR-CS“ a u světlometu třídy D písmena „WR–DS“;

4.2.2.4. pokud světlomet splňuje požadavky tohoto nařízení jak pro potkávací světlo, tak pro dálkové světlo, pak u světlometu třídy B písmena „CR–BS“, u světlometu třídy C písmena „WCR-CS“ a u světlometu třídy D písmena „WCR–DS“;

4.2.2.5. pokud světlomet obsahuje plastové rozptylové sklo, pak vedle symbolů vyžadovaných podle odstavců 4.2.1. a 4.2.2 ještě skupinu písmen „PL“;

4.2.2.6. v případě světlometu třídy D, který splňuje požadavky tohoto nařízení pro dálkové světlo, pak poblíž písmene „E“ v kružnici ještě vyznačení maximální svítivosti, vyjádřené referenční značkou definovanou dále v odstavci 6.3.2.1.2.

V každém případě musí být na schvalovacím formuláři a na formuláři pro oznámení smluvním státům dohody, které toto nařízení uplatňují, stanoven příslušný pracovní režim pro zkoušení podle odstavce 1.1.1.1. přílohy 4 a přípustné/á napětí podle odstavce 1.1.1.2. přílohy 4.

V příslušných případech se zařízení značí takto:

4.2.3.1. v případě světlometu, který splňuje požadavky tohoto nařízení a je konstruován tak, že žárovka potkávacího světla nemůže svítit současně se žárovkou pro kteroukoliv jinou funkci, s níž je sloučena, se za symbol potkávacího světlometu na schvalovací značce umístí lomítko (/).

4.2.4. Obě číslice schvalovacího čísla (v současnosti 00), které udávají sérii změn zahrnující poslední významné technické změny nařízení v době, kdy se schválení vydává, a šipka definovaná v odstavci 4.2.2.1. mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených přídavných symbolů.

4.2.5. Značky a symboly, o nichž pojednávají odstavce 4.2.1. až 4.2.3., musejí být zřetelně čitelné a nesmazatelné. Mohou být umístěny na vnitřní nebo vnější části (průhledné nebo neprůhledné) světlometu, kterou není možno oddělit od průhledné části světlometu, z níž vystupuje světlo. V každém případě musejí být viditelné i tehdy, když je světlomet namontován na vozidle nebo když je otevřena některá pohyblivá část vozidla, například kapota.

4.3. Uspořádání schvalovací značky

4.3.1. Příklady uspořádání schvalovacích značek s výše popsanými přídavnými symboly jsou uvedeny na obr. 1 až 10 přílohy 2 tohoto nařízení.

Skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety:

V případech, kdy se zjistí, že skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety splňují požadavky současně několika nařízení, je možno vyznačit jedinou mezinárodní schvalovací značku sestávající z písmene „E“ v kružnici, za níž následuje rozlišovací číslo země, která schválení vystavila, a schvalovací číslo. Tato schvalovací značka může být umístěna na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách/světlometech kdekoliv, pokud:

4.3.2.1.1. je po namontování viditelná;

4.3.2.1.2. není možno žádnou světlo propouštějící součást skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů sejmout, aniž by se současně nesejmula i schvalovací značka.

Identifikační symbol každé svítilny/světlometu podle nařízení, podle kterého bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnující poslední významné technické změny nařízení v době vystavení schválení se – případně s vyžadovanou šipkou – vyznačí:

4.3.2.2.1. buď na příslušném povrchu vyzařujícím světlo,

4.3.2.2.2. nebo ve skupině tak, aby bylo možno každou ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů jasně identifikovat.

4.3.2.3. Jednotlivé části jediné schvalovací značky nesmějí být menší než minimální velikost, jež se vyžaduje pro nejmenší jednotlivou značku v nařízení, podle kterého bylo schválení uděleno.

4.3.2.4. Číslo schválení se přidělí každému schválenému typu. Jedna a táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů, na který se toto nařízení vztahuje.

4.3.2.5. Příklady uspořádání schvalovacích značek pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety, včetně všech výše popsaných přídavných symbolů, jsou uvedeny v obr. 11 přílohy 2 tohoto nařízení.

Svítilny/světlomety, jejichž rozptylové sklo se používá u různých typů světlometů a které mohou být sloučeny nebo sdruženy s jinými svítilnami/světlomety:

Platí ustanovení odstavce 4.3.2.

4.3.3.1. Mimoto tam, kde je použito totéž rozptylové sklo, může být toto rozptylové sklo opatřeno různými schvalovacími značkami jednotlivých typů světlometů nebo soustav svítilen, za předpokladu, že těleso světlometu má i tehdy, když je není možno od rozptylového skla oddělit, také plochu podle odstavce 3.2. a je opatřeno schvalovacími značkami pro platné funkce. Jestliže různé typy světlometů obsahují totéž základní těleso, může toto těleso nést všechny jednotlivé schvalovací značky.

4.3.3.2. Příklady uspořádání schvalovacích značek pro výše uvedený případ podává obr. 12 v příloze 2 tohoto nařízení.

B. TECHNICKÉ POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY (7)

5. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE

5.1. Všechny vzorky musejí vyhovovat specifikacím stanoveným dále v odstavcích 6 až 8.

Světlomety musejí být provedeny tak, aby si při běžném používání – i přes vibrace, které na ně mohou působit – zachovávaly předepsané fotometrické charakteristiky a byly trvale v dobrém funkčním stavu.

5.2.1. Světlomety musejí být vybaveny zařízením, kterým se dají na vozidle seřídit tak, aby splňovaly platné předpisy. Takové zařízení může, ale nemusí umožňovat vodorovné nastavení, pokud je světlomet konstruován tak, že si uchová vodorovné zaměření i po nastavení ve svislém směru. Takovým zařízením nemusejí být vybaveny soustavy, u nichž od sebe nelze oddělit odrážeč a rozptylové sklo, ovšem za předpokladu, že se použití těchto soustav omezuje na vozidla, u kterých je možno nastavení světlometů seřídit jiným způsobem.

Tam, kde jsou světlomet potkávacího světla a světlomet dálkového světla – každý vybaven vlastní žárovkou – smontovány do složené sestavy, musí nastavovací zařízení umožňovat seřídit řádně každý z obou optických systémů zvlášť.

5.2.2. Tato ustanovení se však nevztahují na sestavy světlometů, jejichž odrážeče jsou nedělitelné. Pro tento typ sestav platí požadavky odstavce 6.3. tohoto nařízení.

5.3. Světlomet musí být vybaven žárovkou/žárovkami schválenou/-ými podle nařízení č. 37. Je možno použít jakoukoliv žárovku podle nařízení č. 37 za předpokladu, že:

a) se v obsahu daného nařízení nevztahuje na uplatňování žádné omezení,

b) v případě světlometu třídy A nebo B nepřekračuje referenční světelný tok tlumeného světla hodnotu 600 lm,

c) v případě světlometu třídy C nebo D nepřekračuje skutečný světelný tok tlumeného světla hodnotu 2 000 lm.

5.4. Součásti, kterými je žárovka upevněna k odrážeči, musejí být provedeny tak, aby se žárovka ani za tmy nedala zasadit jinak než ve správné poloze (8).

5.5. Držák žárovky musí odpovídat charakteristikám uvedeným v publikaci IEC 61-2, třetí vydání z roku 1969. Platí ten datový list držáku, který odpovídá příslušné kategorii použité žárovky.

5.6. Mimoto se u světlometů třídy B, C a D provádějí doplňkové zkoušky podle požadavků přílohy 4, aby se zajistilo, že při používání nebude docházet k nadměrným změnám fotometrických parametrů.

5.7. Pokud je u světlometu třídy B, C nebo D rozptylové sklo zhotoveno z plastu, provedou se zkoušky podle požadavků přílohy 6.

U světlometů konstruovaných tak, aby poskytovaly střídavě buď dálkové, nebo potkávací světlo, musejí být mechanická, elektromechanická nebo jiná zařízení zabudovaná do světlometu pro přepínání z jednoho světla na druhé konstruována tak, aby:

5.8.1. zařízení bylo natolik pevné, aby i přes vibrace, které na ně mohou při běžném používání působit, absolvovalo bez poškození 50 000 operací;

5.8.2. v případě poruchy se automaticky nastavila poloha potkávacího světla;

5.8.3. se vytvářelo vždy buď potkávací, nebo dálkové světlo, bez možnosti, že by se mechanismus zastavil mezi dvěma polohami;

5.8.4. uživatel nemohl pomocí běžného nářadí měnit tvar ani polohu pohyblivých součástí.

6. OSVĚTLENÍ

6.1. Všeobecná ustanovení

6.1.1. Světlomety musejí být provedeny tak, aby tehdy, když svítí potkávacím světlem, poskytovaly přiměřené osvětlení bez oslňování, a tehdy, když svítí dálkovým světlem, poskytovaly dobré osvětlení.

6.1.2. Osvětlení vytvářené světlometem se stanovuje pomocí svislé měřicí stěny, která se nachází 25 m před světlometem a je postavena v pravém úhlu k jeho osám, jak ukazuje příloha 3 tohoto nařízení.

6.1.3. Světlomety se kontrolují pomocí bezbarvé standardní (referenční) žárovky konstruované na jmenovité napětí uvedené v příslušném datovém listu v nařízení č. 37. Při kontrole světlometu se napětí na svorkách žárovky reguluje tak, aby výsledkem byl referenční světelný tok uvedený v příslušném datovém listu v nařízení č. 37.

6.1.4. Světlomet se považuje za vyhovující, jestliže splňuje požadavky tohoto odstavce 6 alespoň s jednou standardní (referenční) žárovkou, která může být předložena společně se světlometem.

6.2. Ustanovení pro potkávací světlo

6.2.1. Svazek potkávacího světla musí vytvářet dostatečně ostré rozhraní, aby se s jeho pomocí dalo dosáhnout dobrého nastavení. Rozhraní musí být v podstatě vodorovné a co nejpřímější po vodorovné délce přinejmenším ± 3° u světlometů třídy A, C a D a přinejmenším ± 5° u světlometů třídy B.

Světlomet musí být zaměřen tak, aby:

6.2.2.1. stranově bylo světlo co nejsymetričtější vůči přímce V-V, kromě světlometů třídy A nebo B, které nemají žádný mechanismus k nastavení vodorovného zaměření. Takové světlomety musí být seřízeny tak, aby byly ve stejné poloze jako na vozidle;

6.2.2.2. svisle byl světlomet seřízen tak, že se rozhraní nachází 250 mm pod přímkou H-H a je v co nejvodorovnější poloze.

6.2.3. Při tomto zaměření musí světlomet, žádá-li se o jeho schválení pouze pro svícení potkávacím světlem (9), splňovat pouze požadavky uvedené dále v odstavcích 6.2.5 a 6.2.6; je-li určen pro svícení jak potkávacím, tak dálkovým světlem, musí splňovat požadavky uvedené v odstavcích 6.2.5., 6.2.6. a 6.3.

6.2.4. Pokud takto zaměřený světlomet požadavky uvedené v odstavcích 6.2.5., 6.2.6. a 6.3. nesplňuje, je možno jeho seřízení upravit (netýká se světlometů, které nemají zařízení pro vodorovné seřízení), ovšem za předpokladu, že se osa světelného svazku neposune stranově doprava ani doleva o více než 1° (= 44 cm) (10). Ke snazšímu seřízení pomocí rozhraní je možno světlomet částečně zakrýt, aby bylo rozhraní ostřejší. Rozhraní však nesmí přesahovat přímku H-H.

Osvětlení, které je na měřicích stěnách podle přílohy 3 vytvářeno svazkem potkávacího světla, musí splňovat tyto požadavky:

6.2.5.1. u světlometů třídy A:

Kterýkoliv bod na přímce H-H a nad ní ≤ 0,32 luxu Kterýkoliv bod na přímce 25L-25R ≥ 1,28 luxu Kterýkoliv bod na přímce 12,5L-12,5R ≥ 0,64 luxu

6.2.5.2. u světlometů třídy B:

Kterýkoliv bod na přímce H-H a nad ní ≤ 0,7 luxu Kterýkoliv bod na přímce 50L-50R mimo 50V (11) ≥ 1,5 luxu Bod 50V ≥ 3 luxy Kterýkoliv bod na přímce 25L-25R ≥ 3 luxy Kterýkoliv bod v pásmu IV ≥ 1,5 luxu

6.2.5.3. u světlometů třídy C nebo D:

Zkušební bod/Linie/Pásmo Poloha v mřížce B-β v úhlových stupních Svislé β** Vodorovné B** Požadované osvětlení v luxech na vzdálenost 25 m minimální maximální Třída D Třída C Třída D Třída C > 125 cc ≤ 125 cc > 125 cc ≤ 125 cc 1 0,86 D 3,5 R 2,3 15,4 2 0,86 D 0 5,8 2,9 — 3 0,86 D 3,5 L 2,3 15,4 4 0,50 U 1,50 L a 1,50 R — 1,08 6 2,00 D 15 L a 15 R 1,28 0,64 — 7 4,00 D 20 L a 20 R 0,38 0,19 — 8 0 0 — 1,92 Linie 11 2,00 D 9 L až 9 R 1,6 — Linie 12 7,00 U 10 L až 10 R — 0,3; pokud však leží uvnitř 2° kužele, pak 0,96 Linie 13 10,00 U 10 L až 10 R — 0,15; pokud však leží uvnitř 2° kužele, pak 0,64 Linie 14 10 U až 90 U 0 — 0,15; pokud však leží uvnitř 2° kužele, pak 0,64 15* 4,00 U 8,0 L 0,1* 1,08 16* 4,00 U 0 0,1* 1,08 17* 4,00 U 8,0 R 0,1* 1,08 18* 2,00 U 4,0 L 0,2* 1,08 19* 2,00 U 0 0,2* 1,08 20* 2,00 U 4,0 R 0,2* 1,08 21* 0 8,0 L a 8,0 R 0,1* — 22* 0 4,0 L a 4,0 R 0,2* 1,08 Pásmo 1 1U/8L–4U/8L–4U/8R–1U/8R–0/4R–0/1R–0,6U/0–0/1L–0/4L–1U/8L — 1,08 Pásmo 2 > 4U až < 10 U 10 L až 10 R — 0,3; pokud však leží uvnitř 2° kužele, pak 0,96 Pásmo 3 10 U až 90 U 10 L až 10 R — 0,15; pokud však leží uvnitř 2° kužele, pak 0,64

Pozn.:

„D“ značí pod přímkou H-H. „U“ značí nad přímkou H-H. „R“ značí napravo od přímky V-V. „L“ značí nalevo od přímky V-V.

* Během měření těchto bodů musí přední obrysová svítilna schválená podle nařízení EHK č. 50, pokud je skupinová, sdružená nebo sloučená, být zapnuta.

** Pokud není stanoveno jinak, povoluje se v každém fotometrickém zkušebním bodě fotometrie samostatná odchylka 0,25 °

Další obecný text:

Typové schválení EHK při referenčním světelném toku podle nařízení č. 37 nebo při skutečném světelném toku u výbojkového zdroje světla podle nařízení č. 99.

Jmenovité zaměření pro fotometrická měření:

Svisle: 1 % D (0,57° D) Vodorovně: 0°

Přípustné odchylky pro fotometrická měření:

Svisle: 0,3 – 0,8°D Vodorovně: ± 0,5 ° D L-R

6.2.6. V případě světlometů třídy C a D musí být světlo rozloženo v pásmech 1, 2 a 3 co nejrovnoměrněji.

6.3. Ustanovení pro dálková světla

6.3.1. V případě světlometu konstruovaného tak, aby poskytoval dálkové světlo i potkávací světlo, se měří osvětlení, které je na měřicí stěně vytvářeno svazkem dálkového světla, při stejném nastavení světlometu jako při měřeních podle odstavců 6.2.; v případě světlometu poskytujícího pouze dálkové světlo se světlomet nastaví tak, aby plocha největšího osvětlení byla vystředěna na průsečík přímek H-H a V-V; takový světlomet musí splňovat pouze požadavky uvedené v odstavci 6.3.

S výjimkou světlometu třídy A musí osvětlení vytvářené na měřicí stěně svazkem dálkového světla splňovat následující požadavky:

Průsečík (HV) přímek H-H a V-V musí ležet uvnitř izoluxy odpovídající 80 % maximálního osvětlení. Tato maximální hodnota (EM) nesmí být u světlometů třídy B a C menší než 32 luxů a u světlometů třídy D menší než 51,2 luxu. Maximální hodnota nesmí za žádných okolností překračovat u světlometů třídy B hodnotu 240 luxů a u světlometů třídy C a D hodnotu 180 luxů.

6.3.2.1.1. Maximální svítivost (IM) svazku dálkového světla, vyjádřená v tisících kandel, se vypočítá podle vzorce:

6.3.2.1.2. Referenční značka (I'M) této maximální svítivosti, jak je o ní pojednáno výše v odstavci 4.2.2.6., se získá jako poměr:

Tato hodnota se zaokrouhlí na hodnotu: 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.

6.3.2.2. Osvětlení vycházející z bodu HV vodorovně doprava a doleva nesmí být do vzdálenosti 1 125 mm u světlometů třídy B a C menší než 12 luxů a u světlometů třídy D menší než 24 luxů; do vzdálenosti 2 250 mm nesmí být osvětlení u světlometů třídy B a C menší než 3 luxy a u světlometů třídy D menší než 6 luxů.

V případě světlometů třídy C a D musí svítivost odpovídat tabulkám A a B v příloze 3. Tabulka A se uplatňuje v případě, že je primární dálkové světlo vytvářeno jednotlivým světelným zdrojem, tabulka B se uplatňuje v případě, že je dálkové světlo vytvářeno světlometem sekundárního dálkového světla, který je v provozu s harmonizovaným světlometem potkávacího světla nebo světlometem primárního dálkového světla.

6.4. V případě světlometů s nastavitelným odrážečem se provedou dodatečné zkoušky potom, co se odrážeč pootočí ze své výchozí polohy pomocí zařízení pro nastavování světlometů svisle o ± 2° nebo alespoň do své mezní polohy, pokud to představuje méně než 2°. Potom se světlomet jako celek opět přestaví (například pomocí úhloměru) pootočením o stejný počet stupňů v opačném směru vůči pohybu odrážeče. Provedou se následující měření, přičemž body musejí ležet v požadovaných mezích:

potkávací světlo : body HV a 0,86 D-V, dálkové světlo : IM a bod HV (jako procentuální podíl z IM).

6.5. Hodnoty osvětlení měřicí stěny, o nichž je pojednáno výše v odstavcích 6.2. a 6.3., se měří pomocí fotosenzoru, jehož celá účinná plocha musí ležet uvnitř čtverce o straně 65 mm.

7. BARVA

7.1. Vyzařované světlo musí být bílé barvy. V trichromatických souřadnicích CIE musí světlo svazku spadat do těchto mezí:

mez směrem k modré x ≥ 0,310 mez směrem ke žluté x ≤ 0,500 mez směrem k zelené y ≤ 0,150 + 0,640 x mez směrem k zelené y ≤ 0,440 mez směrem k purpurové y ≥ 0,050 + 0,750 x mez směrem k červené y ≥ 0,382

C. DALŠÍ SPRÁVNÍ USTANOVENÍ

8. ZMĚNA TYPU SVĚTLOMETU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

Každou změnu typu světlometu je třeba oznámit správnímu orgánu, který schválení typu udělil. Tento orgán pak může:

8.1.1. buď usoudit, že není pravděpodobné, že by změny měly výrazný záporný vliv, a že světlomet v každém případě ještě vyhovuje požadavkům,

8.1.2. nebo vyžadovat další zkušební protokol vystavený pověřenou zkušebnou.

8.2. Stvrzení schválení nebo zamítnutí žádosti o ně, s uvedením změn, se postupem stanoveným výše v odstavci 4.1.4. zašle stranám dohody, které toto nařízení uplatňují.

8.3. Příslušný orgán, který rozšíření schválení vystavil, přidělí každému formuláři, jímž se rozšíření schválení udílí, pořadové číslo a informuje o této skutečnosti ostatní strany dohody z roku 1958, které toto nařízení uplatňují; k tomu použije formulář sdělení odpovídající vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto nařízení.

9. SHODA VÝROBY

Postupy k ověření shody výroby musejí odpovídat postupům uvedeným v dohodě, dodatek 2 (E/ECE/324 – E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž se uplatňují tyto požadavky:

9.1. světlomety schválené podle tohoto nařízení musejí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem v tom smyslu, že splňují požadavky stanovené v odstavcích 6 a 7;

9.2. musejí být splněny minimální požadavky na postupy ověřování shody výroby stanovené v příloze 5 tohoto nařízení;

9.3. musejí být splněny minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 7 tohoto nařízení;

9.4. orgán, který typové schválení udělil, může kdykoliv ověřit metody řízení shody uplatňované v jednotlivých výrobních závodech. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky;

9.5. světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu.

10. POSTIHY ZA NESHODU VÝROBY

10.1. Pokud nejsou požadavky splněny nebo pokud světlomet opatřený schvalovací značkou neodpovídá schválenému typu, může být typové schválení světlometu udělené podle tohoto nařízení odejmuto.

10.2. Pokud některá smluvní strana dohody, která uplatňuje toto nařízení, odejme schválení, které dříve udělila, uvědomí o této skutečnosti neprodleně ostatní smluvní strany uplatňující toto nařízení, k čemuž použije formulář pro sdělení, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto nařízení.

11. TRVALÉ ZASTAVENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení zcela přestane vyrábět typ světlometu schváleného podle tohoto nařízení, uvědomí o této skutečnosti orgán, který schválení udělil. Poté, co toto sdělení orgán obdrží, uvědomí o tom ostatní strany dohody z roku 1958 uplatňující toto nařízení, k čemuž použije formulář pro sdělení, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto nařízení.

12. NÁZVY A ADRESY POVĚŘENÝCH ZKUŠEBEN A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní stany dohody z roku 1958, které uplatňují toto nařízení, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy zkušeben pověřených provádět schvalovací zkoušky a správních orgánů udělujících schválení, jimž se mají zaslat formuláře osvědčení o udělení schválení, zamítnutí žádosti o ně, nebo rozšíření schválení, odejmutí schválení nebo o trvalém zastavení výroby, vystavené v jiných státech.

(1) Zahrnující:

dodatek 1 k původnímu znění nařízení – datum vstupu v platnost: 11. srpna 2002

opravu 1 původního znění nařízení – datum vstupu v platnost: 13. listopadu 2002

dodatek 2 k původnímu znění nařízení – datum vstupu v platnost: 27. února 2004

opravu 1 dodatku 2 k původnímu znění nařízení – datum vstupu v platnost: 10. března 2004

(2) Použití světlometů je dáno příslušnými předpisy o instalaci světel a osvětlovacích a světelně signalizačních zařízení.

(3) Nic z toho, co je v tomto nařízení uvedeno, nebrání žádné straně dohody, která nařízení uplatňuje, aby zakázala kombinovat světlomet obsahující plastové rozptylové sklo, jež je schváleno podle tohoto nařízení, s mechanickým zařízením pro čištění světlometu (se stěrači).

(4) Odrážeč se považuje za hlavní těleso.

(5) Pokud nelze rozptylové sklo od základního tělesa světlometu oddělit, postačuje jednoznačné značení podle odstavce 4.2.5.

(6) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Jugoslávii, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro bývalou Jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují jeho členské státy za použití svých příslušných symbolů EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku a 48 pro Nový Zéland. Dalším státům se přidělí následná čísla chronologicky v pořadí, ve kterém budou ratifikovat Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla a pro zařízení a části, které lze montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách vzájemného uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v němž budou k této dohodě přistupovat. Takto přidělená čísla sdělí smluvním stranám dohody generální tajemník Organizace spojených národů.

(7) Technické požadavky na žárovky viz v nařízení č. 37.

(8) Světlomet se považuje za vyhovující požadavkům tohoto odstavce, jestliže je možno žárovku snadno zasadit do světlometu a polohovací výčnělky se dají správně zasunout do příslušných zářezů, a to i za tmy.

(9) Takový speciální světlomet „pro potkávací světlo“ může zahrnovat i dálkové světlo, na které se požadavky nevztahují.

(10) Mez 1° pro úpravu seřízení doprava nebo doleva není neslučitelná se svislou úpravou seřízení směrem nahoru nebo dolů – to je omezeno pouze požadavky odstavce 6.3 (odstavec 6.3 se nevztahuje na světlomety pro potkávací světlo).

(11) poměr svítivostí

PŘÍLOHA 1 SDĚLENÍ (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

PŘÍLOHA 2 PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ SCHVALOVACÍCH ZNAČEK Světlomet opatřený jednou z výše znázorněných schvalovacích značek byl schválen v Nizozemsku (E4) podle nařízení č. … pod schvalovacím číslem 243 a splňuje požadavky tohoto nařízení v jeho původním znění (00). Písmena C-AS (obr. 1) značí, že jde o světlomet potkávacího světla třídy A, písmena CR-BS (obr. 2) značí, že jde o světlomet potkávacího i dálkového světla třídy B. Pozn: Schvalovací číslo a přídavné symboly se umísťují v blízkosti kružnice buď nad písmenem „E“, nebo pod ním, nebo vpravo či vlevo od něj. Číslice schvalovacího čísla leží na stejné straně písmene „E“ a směřují stejným směrem. Římské číslice se jako schvalovací čísla nepoužívají, aby se předešlo případné záměně s jinými symboly. Světlomet opatřený výše znázorněnou schvalovací značkou obsahuje plastové rozptylové sklo splňující požadavky tohoto nařízení a je konstruován jako světlomet: obr. 3: třídy B pouze pro potkávací světlo, obr. 4: třídy B pro dálkové i potkávací světlo. Světlomet opatřený výše znázorněnou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto nařízení jako světlomet: obr. 5: třídy B pro potkávací i dálkové světlo, obr. 6: třídy B pouze pro potkávací světlo. Potkávací světlo nesmí být v činnosti současně s dálkovým světlem ani s dalším sloučeným světlometem. Světlomet opatřený výše znázorněnou schvalovací značkou obsahuje plastové rozptylové sklo splňující požadavky tohoto nařízení a je konstruován jako světlomet: obr. 7: třídy C pouze pro potkávací světlo, obr. 8: třídy C pro potkávací i dálkové světlo. Světlomet opatřený výše znázorněnou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto nařízení jako světlomet: obr. 9: třídy D pro potkávací i dálkové světlo, obr. 10: třídy D pouze pro potkávací světlo. Potkávací světlo nesmí být v činnosti současně s dálkovým světlem ani s dalším sloučeným světlometem. Zjednodušené značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů Obrázek 11 (Svislé a vodorovné čáry znázorňují tvar zařízení pro světelnou signalizaci a nejsou součástí schvalovací značky.) Vzor A Vzor B Vzor C Vzor D Pozn: Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému schvalovací značkou, která zahrnuje: přední obrysovou svítilnu schválenou podle nařízení č. 50 v původním znění (00); světlomet třídy D s potkávacím i dálkovým světlem o maximální svítivosti mezi 86 250 a 101 250 kandelami (jak ukazuje číslo 30), schválený podle požadavků tohoto nařízení v původním znění (00) a obsahující plastové rozptylové sklo; přední mlhový světlomet schválený podle nařízení č. 19 série změn 02 a obsahující plastové rozptylové sklo; přední směrovou svítilnu kategorie 11 schválenou podle nařízení č. 50 série změn 01. Svítilna sloučená se světlometem Výše znázorněný příklad odpovídá značení plastového rozptylového skla určeného pro různé typy světlometů, a to konkrétně: buď světlomet třídy D s potkávacím i dálkovým světlem o maximální svítivosti mezi 86 250 a 101 250 kandelami (jak ukazuje číslo 30), schválený v Německu (E1) podle požadavků tohoto nařízení v původním znění (00), jenž je sloučen s přední obrysovou svítilnou schválenou podle nařízení č. 50 v původním znění (00), nebo světlomet třídy C s potkávacím i dálkovým světlem o maximální svítivosti mezi 33 750 a 45 000 kandelami (jak ukazuje číslo 12.5), schválený v Německu (E1) podle požadavků tohoto nařízení v původním znění (00), jenž je sloučen se stejnou přední obrysovou svítilnou jako výše.

PŘÍLOHA 3 MĚŘICÍ STĚNA pro světlomety třídy A (rozměry v mm při vzdálenosti stěny 25 m) MĚŘICÍ STĚNA pro světlomety třídy B (rozměry v mm při vzdálenosti stěny 25 m) MĚŘICÍ STĚNA pro světlomety třídy C a D (rozměry v mm při vzdálenosti stěny 25 m) Tabulka A Světlomet primárního dálkového světla Podrobnosti o polohách zkušebních bodů viz obr. D. Číslo zkušeb. bodu Poloha zkušebního bodu Požadované osvětlení v luxech Třída D Třída C > 125 cc ≤ 125 cc Min. Max. Min. Max. 1 H-V (1) (1) — (1) — 2 H-3R a 3L 19,2 — 12,8 — 3 H-6R a 6L 6,4 — 4,16 — 4 H-9R a 9L 3,84 — 2,56 — 5 H-12R a 12L 1,28 — 0,8 — 6 2U-V 1,92 — 1,28 — 7 4D-V — (2) — (2) Minimální svítivost maxima 51,2 — 32 — Maximální svítivost — 180,0 — 180,0

Tabulka B Světlomet sekundárního dálkového světla, který je v činnosti s harmonizovaným světlometem potkávacího světla nebo se světlometem primárního dálkového světla Podrobnosti o polohách zkušebních bodů viz v obr. E. Číslo zkušeb. bodu Poloha zkušebního bodu Požadované osvětlení v luxech Třída D Třída C > 125 cc ≤ 125 cc Min. Max. Min. Max. 1 H-V (3) (3) — (3) — 2 H-3R a 3L 19,2 — 12,8 — 3 H-6R a 6L 6,4 — 4,16 — 6 2U-V 1,92 — 1,28 — 7 4D-V — (4) — (4) Minimální svítivost maxima 51,2 — 32 — Maximální svítivost — 180,0 — 180,0 (1) Svítivost v bodě H-V musí být rovna nebo větší než 80 % maximální svítivosti ve stopě svazku. (2) Svítivost v bodě 4d-v musí být rovna nebo menší než 30 % maximální svítivosti ve stopě svazku. (3) Svítivost v bodě H-V musí být rovna nebo větší než 80 % maximální svítivosti ve stopě svazku. (4) Svítivost v bodě 4D-V musí být rovna nebo menší než 30 % maximální svítivosti ve stopě svazku.

PŘÍLOHA 4 ZKOUŠKY STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH PARAMETRŮ SVĚTLOMETŮ ZA PROVOZU ZKOUŠKY ÚPLNÝCH SVĚTLOMETŮ TŘÍDY B, C A D Poté, co byly za použití postupů předepsaných v tomto nařízení změřeny u svazku dálkového světla v bodě Emax a u svazku potkávacího světla v bodech HV, 50R, 50L a B50 fotometrické hodnoty, zkouší se na vzorku úplného světlometu stálost fotometrických parametrů za provozu. Pod pojmem „úplný světlomet“ se rozumí vlastní úplný světlomet, včetně těch okolních součástí tělesa a žárovek, které by mohly ovlivnit jeho rozptyl tepla. 1. ZKOUŠKA STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH PARAMETRŮ Zkouška se provádí v suchém a klidném ovzduší při teplotě okolí 23 ± 5 °C, přičemž úplný světlomet je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle. 1.1. Čistý světlomet Světlomet se ponechává v činnosti po dobu 12 hodin, jak je předepsáno v odstavci 1.1.1., a kontroluje se, jak je předepsáno v odstavci 1.1.2. 1.1.1. Zkušební postup (1) Světlomet se ponechá v činnosti po stanovenou dobu tak, aby: a) v případě, že se má schválit pouze jedna světelná funkce (dálkové nebo potkávací světlo nebo přední mlhové světlo), bylo po předepsanou dobu rozsvíceno příslušné vlákno (2), b) v případě světlometu s potkávacím světlem a jedním nebo více dálkovými světly nebo v případě světlometu s potkávacím světlem a předním mlhovým světlem: i) světlomet se až do dosažení stanovené doby podrobí následujícímu cyklu: 15 minut se svítícím vláknem potkávacího světla; 5 minut se všemi vlákny svítícími; ii) jestliže žadatel prohlašuje, že se světlomet bude používat tak, že bude v jednu dobu rozsvíceno pouze potkávací světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, přičemž bude v činnosti (2) po polovinu doby stanovené výše v odstavci 1.1. potkávací světlo a následně po polovinu doby dálkové světlo (světla) (současně); c) v případě světlometu s předním mlhovým světlem a jedním nebo více dálkovými světly: i) světlomet se až do dosažení stanovené doby podrobí následujícímu cyklu: 15 minut se svítícím vláknem předního mlhového světla; 5 minut se všemi vlákny svítícími; ii) jestliže žadatel prohlašuje, že se světlomet bude používat tak, že bude v jednu dobu rozsvíceno pouze přední mlhové světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, přičemž bude v činnosti (2) po polovinu doby stanovené výše v odstavci 1.1. přední mlhové světlo a následně po polovinu doby dálkové světlo (světla) (současně); d) v případě světlometu s potkávacím světlem, jedním nebo více dálkovými světly a předním mlhovým světlem: i) světlomet se až do dosažení stanovené doby podrobí následujícímu cyklu: 15 minut se svítícím vláknem potkávacího světla; 5 minut se všemi vlákny svítícími; ii) jestliže žadatel prohlašuje, že se světlomet bude používat tak, že bude v jednu dobu rozsvíceno pouze potkávací světlo nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, přičemž bude v činnosti (2) po polovinu doby stanovené výše v odstavci 1.1. potkávací světlo a následně po polovinu doby dálkové světlo (světla), zatímco přední mlhové světlo se podrobí cyklu, kdy je 15 minut vypnuté a 5 minut zapnuté po polovinu doby a po dobu činnosti dálkového světla; iii) jestliže žadatel prohlašuje, že se světlomet bude používat tak, že bude v jednu dobu rozsvíceno pouze potkávací světlo, nebo pouze přední mlhové světlo (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, přičemž bude v činnosti (2) po polovinu doby stanovené výše v odstavci 1.1. potkávací světlo a následně po polovinu doby přední mlhové světlo, zatímco dálkové světlo (světla) se podrobí cyklu, kdy je 15 minut vypnuté a 5 minut zapnuté po polovinu doby a v průběhu činnosti potkávacího světla; iv) jestliže žadatel prohlašuje, že se světlomet bude používat tak, že bude v jednu dobu rozsvíceno pouze potkávací světlo nebo pouze dálkové světlo (světla) (3) nebo pouze přední mlhové světlo (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, přičemž bude v činnosti (2) postupně po třetinu doby stanovené výše v odstavci 1.1. potkávací světlo, po třetinu doby dálkové světlo (světla) a po třetinu doby přední mlhové světlo. 1.1.1.2. Zkušební napětí Napětí se nastaví tak, aby poskytovalo 90 % maximálního příkonu stanoveného pro používanou žárovku (žárovky) v nařízení č. 37. Příkon musí ve všech případech odpovídat příslušné hodnotě žárovky o jmenovitém napětí 12 V, ledaže žadatel o schválení uvede, že se světlomet může používat při napětí jiném. 1.1.2. Zkušební výsledky 1.1.2.1. Vizuální prohlídka Poté, co se světlomet při teplotě okolí ustálí, očistí se rozptylové sklo a případné vnější sklo čistou zvlhčenou bavlněnou tkaninou. Světlomet se potom prohlédne, přičemž na rozptylovém skle ani na případném vnějším skle nesmějí být patrné žádné deformace, trhliny ani barevné změny. 1.1.2.2. Fotometrická zkouška Ke splnění požadavků tohoto nařízení se ověří fotometrické hodnoty v těchto bodech: u světlometu třídy B: potkávací světlo: 50R – 50L – B50 – HV, dálkové světlo: bod Emax, u světlometu třídy C nebo D: potkávací světlo: 0,86D/3,5R – 0,86D/3,5L – 0,50U/1,5L a 1,5R – HV, dálkové světlo: bod Emax. Má-li se vzít v úvahu případná deformace podstavy světlometu působením tepla, je možno provést i jiné zaměření (změny polohy linie rozhraní se týká odstavec 2 této přílohy). Mezi fotometrickými charakteristikami a hodnotami zjištěnými před zkouškou je přípustný rozdíl 10 % (zahrnující i odchylky fotometrických postupů). 1.2. Znečištěný světlomet Po zkoušení, jak je stanoveno výše v odstavci 1.1., se světlomet po přípravě podle odstavce 1.2.1. ponechá po dobu 1 hodiny v provozu, jak je uvedeno výše v odstavci 1.1.1., a zkontroluje se, jak je předepsáno v odstavci 1.1.2. 1.2.1. Příprava světlometu 1.2.1.1. Zkušební směs 1.2.1.1.1. Pro světlomet s vnějším rozptylovým sklem ze skla: Pro nanesení na světlomet se připraví směs vody a znečišťovacího prostředku, která sestává z: 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0 – 100 μm, 1 hmotnostní díl uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0 – 100 μm, 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (4) a vhodného množství destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m. Směs nesmí být starší než 14 dní. 1.2.1.1.2. Pro světlomet s vnějším rozptylovým sklem z plastu: Pro nanesení na světlomet se připraví směs vody a znečišťovacího prostředku, která sestává z: 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0 – 100 μm, 1 hmotnostní díl uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0 – 100 μm, 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (4), 13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m a 2 ± 1 hmotnostních dílů povrchově aktivní látky (5). Směs nesmí být starší než 14 dní. 1.2.1.2. Nanesení zkušební směsi na světlomet Zkušební směs se rovnoměrně nanese na celou svítivou plochu světlometu a nechá se zaschnout. Tento postup se opakuje tak dlouho, dokud hodnota osvětlení nepoklesne na 15 – 20 % hodnot naměřených za podmínek uvedených v této příloze ve všech těchto bodech: u světlometu třídy B: potkávací/dálkové světlo a pouze dálkové světlo: bod Emax, pouze potkávací světlo: B 50 a 50 V, u světlometu třídy C nebo D: potkávací/dálkové světlo a pouze dálkové světlo: bod Emax, pouze potkávací světlo: 0,50U/1,5L a 1,5R a 0,86D/V. 1.2.1.3. Měřicí zařízení Měřicí zařízení musí být rovnocenné zařízení použitému při schvalovacích zkouškách světlometu. Pro fotometrické ověření se použije standardní (referenční) žárovka. 2. ZKOUŠKA ZMĚNY SVISLÉ POLOHY ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA Při této zkoušce se ověřuje, zda svislý posuv rozhraní vyvolaný vlivem tepla nepřekračuje hodnotu, jež je pro potkávací světlomet v provozu stanovena. Světlomet zkoušený podle odstavce 1 se podrobí zkoušce popsané v odstavci 2.1., aniž se ze zkušebního upínacího přípravku vyjme nebo se nově seřídí. 2.1. Zkouška Zkouška se provádí se v suchém a klidném ovzduší při teplotě okolí 23 ± 5 °C. Za použití sériově vyrobené žárovky zahořené po dobu alespoň jedné hodiny se světlomet uvede do provozu s potkávacím světlem, aniž se předtím odmontuje z upínacího přípravku nebo se vůči němu nově seřídí. (Napětí se pro účely této zkoušky nastaví tak, jak je uvedeno v odstavci 1.1.1.2.) Poloha rozhraní se v jeho vodorovné části (mezi svislicemi procházejícími v případě světlometu třídy B body 50 L a 50 R a v případě světlometu třídy C nebo D body 3,5 L a 3,5 R) ověří po 3 minutách (r3) a dále pak po 60 minutách (r60) provozu. K měření změny polohy rozhraní, jak je uvedeno výše, se použije kterákoliv metoda, která poskytuje přijatelně přesné a reprodukovatelné výsledky. 2.2. Výsledky zkoušky 2.2.1. Výsledek v miliradiánech (mrad) se pro potkávací světlo považuje za přijatelný pouze tehdy, není-li zjištěná absolutní hodnota ΔrI = |r3 – r60| větší než 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad). 2.2.2. Pokud je tato hodnota větší než 1,0 mrad, avšak nepřevyšuje 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), vyzkouší se podle odstavce 2.1. druhý světlomet, který byl předtím pro stabilizaci polohy mechanických částí světlometu na podstavci reprezentativním pro správnou montáž na vozidle před zkouškou třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu: potkávací světlo po dobu 1 hodiny zapnuto (napětí se upraví podle odstavce 1.1.1.2.), přestávka v trvání jedné hodiny. Typ světlometu se považuje za přijatelný, není-li průměr absolutní hodnoty ΔrI, naměřené u prvého vzorku, a ΔrII, naměřené u druhého vzorku, větší než 1,0 mrad: (1) Rozpis zkoušky viz příloha 8 tohoto nařízení. (2) Pokud zkoušený světlomet zahrnuje signální svítilny, musejí být tyto svítilny během zkoušky rozsvíceny. V případě směrového světla musí být toto světlo v činnosti v blikavém režimu, přičemž poměr dob zapnuto/vypnuto je přibližně jedna ku jedné. (3) Pokud mají být najednou žhavena dvě nebo více vláken za současného použití světelné houkačky, nepovažuje se to za obvyklé současné použití vláken. (4) NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označované symbolem CMC. NaCMC pro směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce 0,6 – 0,7 a viskozitu 200 – 300 cP. (5) Odchylka u množství je dána požadavkem, aby byly nečistoty správně rozetřeny po celém plastovém rozptylovém skle.

PŘÍLOHA 5 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA POSTUPY KONTROLY SHODY VÝROBY 1. VŠEOBECNĚ 1.1. Požadavky na shodu výroby se považují z mechanického i geometrického hlediska za splněné, nepřekračují-li rozdíly nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto nařízení. Tato podmínka platí také pro barvu. Pokud jde o fotometrické parametry, shoda hromadně vyráběných světlometů se nezpochybní, jestliže při zkoušení fotometrických parametrů náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní (referenční) žárovkou: 1.2.1. v případě světlometu třídy A se žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto nařízením o více než 20 %; v případě světlometu třídy B, C nebo D: 1.2.2.1. se žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto nařízením o více než 20 %, přičemž u hodnoty v pásmu III (v případě světlometu třídy B) respektive v pásmu 1 (v případě světlometu třídy C nebo D) nesmí nepříznivá odchylka překračovat hodnotu 0,3 luxu odpovídá 20 % resp. 0,45 luxu odpovídá 30 %, 1.2.2.2. a jestliže u dálkového světla s HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle odstavců 6.2.3.2. 6.3.2.2. tohoto nařízení dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %. 1.2.3. Pokud výsledky výše uvedených zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují za použití jiné standardní žárovky. 1.3. K ověření změny svislé polohy rozhraní vlivem tepla se použije tento postup (platí pouze pro světlomety třídy B, C a D): Jeden ze vzorků světlometu se potom, co byl třikrát po sobě podroben cyklu podle odstavce 2.2.2. přílohy 4, odzkouší postupem uvedeným v odstavci 2.1. přílohy 4. Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δr úhel 1,5 mrad. Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, není však větší než 2,0 mrad, podrobí se zkoušce druhý vzorek, přičemž průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad. 1.4. Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu. 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘOVÁNÍ SHODY VÝROBCEM U každého typu světlometu je držitel schvalovací značky povinen provádět v přiměřených intervalech přinejmenším následující zkoušky. Zkoušky se provádějí podle ustanovení tohoto nařízení. Jestliže kterýkoliv vzorek vykazuje vůči typu zkoušky neshodu, vezmou se ke zkoušení další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shody dotčené výroby. 2.1. Povaha zkoušek Zkoušky shody se v tomto nařízení týkají fotometrických charakteristik a v případě světlometů třídy B, C a D ověřování změn svislé polohy rozhraní vlivem tepla. 2.2. Metody používané při zkouškách 2.2.1. Zkoušky se obecně provádějí v souladu s metodami stanovenými v tomto nařízení. 2.2.2. Při kterékoliv zkoušce shody prováděné výrobcem je možno se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce je povinen prokázat, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto nařízení. 2.2.3. Při uplatňování odstavců 2.2.1. a 2.2.2. se vyžaduje pravidelná kalibrace zkušební aparatury a její korelace s měřením, které provádí příslušný orgán. 2.2.4. Ve všech případech se musejí jako referenční metody používat metody stanovené tímto nařízením, a to zejména pro účely správního ověřování a výběru vzorků. 2.3. Povaha výběru vzorků Vzorky světlometů se vybírají náhodně z výroby rovnoměrné šarže. Rovnoměrnou šarží se rozumí soubor světlometů téhož typu definovaných podle výrobních postupů výrobce. Hodnocení musí obecně pokrývat sériovou výrobu z jednotlivých závodů. Výrobce však může pro týž typ spojit dohromady záznamy z více závodů, pokud se v těchto závodech uplatňuje stejný systém řízení jakosti. 2.4. Měřené a zaznamenávané fotometrické charakteristiky U vybraných světlometů se provedou fotometrická měření v bodech stanovených v tomto nařízení, přičemž se měření omezuje na body: 2.4.1. u světlometů třídy A: HV, LH, RH, 12,5L a 12,5R, 2.4.2. u světlometů třídy B: v případě dálkového světla Emax, HV (1), v případě potkávacího světla HV, 50R, 50L. 2.4.3. u světlometů třídy C a D: v případě dálkového světla Emax, HV (1) a v případě potkávacího světla HV, 0,86D/3,5R, 0,86D/3,5L. 2.5. Kritéria přijatelnosti Výrobce je povinen zajistit, aby byly výsledky zkoušek statisticky vyhodnoceny a aby byla v součinnosti s příslušným orgánem definována kritéria přijatelnosti jeho výrobků tak, aby byly splněny specifikace pro ověřování shody výrobků stanovené v odstavci 9.1. tohoto nařízení. Kritéria přijatelnosti musejí zajišťovat, že na hladině spolehlivosti 95 % bude pravděpodobnost, že výrobek při namátkové kontrole vyhoví podle přílohy 7 (první výběr vzorků), činit alespoň 0,95. (1) Pokud je dálkové světlo sloučené s potkávacím světlem, je HV pro dálkové světlo týmž měřicím bodem jako pro světlo potkávací.

PŘÍLOHA 6 POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY S PLASTOVÝMI ROZPTYLOVÝMI SKLY – ZKOUŠENÍ VZORKŮ ROZPTYLOVÉHO SKLA NEBO MATERIÁLU A CELÝCH SVĚTLOMETŮ 1. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE 1.1. Vzorky poskytnuté podle odstavce 2.2.4. tohoto nařízení musejí vyhovovat specifikacím uvedeným dále v odstavcích 2.1. až 2.5. 1.2. Oba vzorky celých světlometů poskytnuté podle odstavce 2.2.3. tohoto nařízení, jejichž rozptylová skla jsou zhotovena z plastu, musejí z hlediska materiálu rozptylového skla vyhovovat specifikacím stanoveným dále v odstavci 2.6. 1.3. Vzorky plastových rozptylových skel nebo vzorky materiálu se – společně s odrážečem, pokud se na něj montují – podrobí schvalovacím zkouškám v časovém pořadí, jak je vyznačeno v tabulce A v dodatku 1 této přílohy. 1.4. Pokud však výrobce světlometu doloží, že výrobek již s kladným výsledkem prošel zkouškami předepsanými dále v odstavcích 2.1. až 2.5. nebo rovnocennými zkouškami podle jiného nařízení, nemusejí se tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pak pouze zkoušky předepsané v dodatku 1 v tabulce B. 2. ZKOUŠKY 2.1. Odolnost vůči změnám teploty 2.1.1. Zkoušky Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podle níže uvedeného programu podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti: 3 hodiny při teplotě 40 ± 2 °C a relativní vlhkosti 85 – 95 %, 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60 – 75 %, 15 hodin při teplotě –30 ± 2 °C, 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60 – 75 %, 3 hodiny při teplotě 80 ± 2 °C; 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60 – 75 %. Před touto zkouškou se vzorky uchovávají po dobu nejméně čtyř hodin při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60 – 75 %. Pozn: Doba jedné hodiny při teplotě 23 ± 5 °C zahrnuje dobu potřebnou k přechodu z jedné teploty na druhou, aniž by se projevilo působení teplotního šoku. 2.1.2. Fotometrická měření 2.1.2.1. Metoda Fotometrická měření se na vzorcích provádějí před zkouškou a po ní. Při měření se používá standardní (referenční) svítilna/světlomet a měření se provádí v těchto bodech: u světlometů třídy B v bodech B 50, 50L a 50R; u světlometů třídy C nebo D v případě světlometu potkávacího světla nebo potkávacího/dálkového světla v bodech 0,86D/3,5R, 0,86D/3,5L, 0,50U/1,5L a 1,5R, v případě dálkového světla dálkového světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu v bodě Emax. 2.1.2.2. Výsledky Rozdíl mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u jednotlivých vzorků před zkouškou a po ní nesmí včetně odchylek použitého fotometrického měřicího postupu překračovat 10 %. 2.2. Odolnost vůči povětrnostním vlivům a chemickým činidlům 2.2.1. Odolnost vůči povětrnostním vlivům Tři nové vzorky rozptylových skel nebo materiálu se vystaví záření zdroje, u nějž je spektrální rozložení energie podobné jako u absolutně černého tělesa o teplotě mezi 5 500 a 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry tak, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 ± 200 W/m2 po dobu potřebnou k tomu, aby obdržená světelná energie činila 4 500 ± 200 MJ/m2. Uvnitř krytu musí teplota měřená na černém panelu umístěném na stejné úrovni jako vzorky činit 50 ± 5 °C. Pro zajištění rovnoměrné expozice se vzorky otáčejí kolem zdroje záření rychlostí 1 až 5 ot./min. Vzorky se ostřikují destilovanou vodou o vodivosti nižší než 1 mS/m a teplotě 23 ± 5 °C, a to v tomto cyklu: postřik 5 minut, sušení 25 minut. 2.2.2. Odolnost vůči chemickým činidlům Po provedení zkoušky podle odstavce 2.2.1. a měření popsaného níže v odstavci 2.2.3.1. se na vnější povrch zkoušené trojice vzorků působí postupem uvedeným v odstavci 2.2.2.2 za použití roztoku o složení stanoveném níže v odstavci 2.2.2.1. 2.2.2.1. Zkušební směs Zkušební směs se skládá z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % ethyltetrachloridu, 12,5 % trichlorethylenu a 6 % xylenu (vše v objemových procentech). 2.2.2.2. Nanesení zkušební směsi Bavlněná tkanina (podle normy ISO 105) se v roztoku popsaném výše v odstavci 2.2.2.1. smočí tak, aby se jím nasytila, 10 sekund se jí potírá vnější přední strana vzorku pod tlakem 50 N/cm2, což na zkušebním povrchu 14 x 14 mm odpovídá síle 100 N, a nechá se 10 minut působit. Během těchto 10 minut se tkanina znovu smočí roztokem tak, aby složení nanášené tekutiny soustavně odpovídalo předpisu pro zkušební roztok Během působení je povoleno kompenzovat tlak působící na vzorek tak, aby nedocházelo ke vzniku trhlin. 2.2.2.3. Čištění Na konci působení zkušebního roztoku se vzorky na vzduchu osuší a při teplotě 23 ± 5 °C se omyjí roztokem podle odstavce 2.3. (odolnost vůči detergentům). Potom se vzorky při teplotě 23 ± 5 °C pečlivě opláchnou destilovanou vodou o obsahu nečistot menším než 0,2 % a otřou se měkkou tkaninou. 2.2.3. Výsledky 2.2.3.1. Po zkoušce odolnosti vůči povětrnostním vlivům musí být vnější povrch vzorků prostý trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti stanovená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δtm ≤ 0,020). 2.2.3.2. Po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům musejí být vzorky prosté jakýchkoliv stop chemického narušení, které by mohlo způsobovat změny rozptylu světelného toku, jehož průměrná změna stanovená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δdm ≤ 0,020). 2.3. Odolnost vůči detergentům a uhlovodíkům 2.3.1. Odolnost vůči detergentům Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo materiálu) se zahřeje na teplotu 50 ± 5 °C a na pět minut se ponoří do směsi 99 dílů destilované vody obsahující nejvýše 0,02 % nečistot a 1 dílu alkylarylsulfonátu, temperované na teplotu 23 ± 5 °C. Koncem zkoušky se vzorky osuší při teplotě 50 ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí vlhkou tkaninou. 2.3.2. Odolnost vůči uhlovodíkům Vnější povrch těchto tří vzorků se potom po dobu jedné minuty lehce otírá bavlněnou tkaninou namočenou ve směsi 70 obj. % n-heptanu a 30 obj. % toluenu a nechá se na vzduchu zaschnout. 2.3.3. Výsledky Po postupném provedení obou výše uvedených zkoušek nesmí střední hodnota změny propustnosti stanovená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy překračovat hodnotu 0,010 (Δtm ≤ 0,010). 2.4. Odolnost vůči mechanickému narušení 2.4.1. Metoda mechanického narušení Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) se podrobí zkoušce rovnoměrného mechanického narušení za použití metody popsané v dodatku 3 této přílohy. 2.4.2. Výsledky Po této zkoušce se postupem uvedeným v dodatku 2 na ploše stanovené v odstavci 2.2.4.1.1 tohoto nařízení změří změny: propustnosti : a rozptylu : Střední hodnota u těchto tří vzorků musí splňovat podmínku: Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050. 2.5. Zkouška přilnavosti případných nátěrů 2.5.1. Příprava vzorku Na nátěru se plocha o velikosti 20 mm x 20 mm rozřeže holicí čepelkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 2 mm x 2 mm. Na čepelku, respektive jehlu se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr. 2.5.2. Popis zkoušky Použije se lepicí páska o přilnavosti 2 N na cm šířky ± 20 %, měřeno za standardizovaných podmínek stanovených v dodatku 4 této přílohy. Tato lepicí páska, jejíž šířka je alespoň 25 mm, se přinejmenším 5 minut tiskne na povrch upravený podle odstavce 2.5.1. Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k uvažovanému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. V tomto stadiu se páska odtrhává rovnoměrnou rychlostí 1,5 ± 0,2 m/s. 2.5.3. Výsledky Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je poškození na průsečících mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy. 2.6. Zkoušky úplného světlometu s plastovým rozptylovým sklem 2.6.1. Odolnost povrchu rozptylového skla vůči mechanickému narušení 2.6.1.1. Zkoušky Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 1 se podrobí zkoušce popsané výše v odstavci 2.4.1. 2.6.1.2. Výsledky Po zkoušce nesmějí výsledky fotometrických měření světlometu provedených podle tohoto nařízení překračovat maximální hodnotu předepsanou pro bod HV o více než 30 % a u bodů 50 L a 50 R v případě světlometu třídy B respektive 0,86D/3,5R, 0,86D/3,5L v případě světlometu třídy C nebo D nesmějí ležet níže než 10 % pod minimálními předepsanými hodnotami. 2.6.2. Zkouška přilnavosti případného nátěru Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 2 se podrobí zkoušce popsané výše v odstavci 2.5. 3. OVĚŘENÍ SHODY VÝROBY Z hlediska materiálů používaných pro výrobu rozptylových skel se světlomety ze série považují za vyhovující tomuto předpisu, jestliže: 3.1.1. po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům a zkoušce odolnosti vůči detergentům a uhlovodíkům nevykazuje vnější povrch vzorků žádné trhliny, odštípnutí ani deformace viditelné pouhým okem (viz odstavce 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2.); 3.1.2. po zkoušce podle odstavce 2.6.1.1 leží fotometrické hodnoty zjištěné v měřicích bodech uvažovaných v odstavci 2.6.1.2 v mezích, jež jsou pro shodu výroby tímto nařízením stanoveny. 3.2. Pokud výsledky zkoušek požadavky nesplňují, zopakují se zkoušky na jiném vzorku náhodně vybraných světlometů. DODATEK 1 ČASOVÉ POŘADÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A. Zkoušky plastů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané podle odstavce 2.2.4. tohoto nařízení) Vzorky — Zkoušky Rozptylová skla nebo vzorky materiálu Rozptylová skla 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 1.1. Omezená fotometrie (odstavec 2.1.2.) x x x 1.1.1. Změna teploty (odstavec 2.1.1.) x x x 1.1.2. Omezená fotometrie (odstavec 2.1.2.) x x x 1.2.1. Měření propustnosti x x x x x x x x x 1.2.2. Měření rozptylu x x x x x x 1.3. Povětrnostní vlivy (odstavec 2.2.1.) x x x 1.3.1. Měření propustnosti x x x 1.4. Chemická činidla (odstavec 2.2.2.) x x x 1.4.1. Měření rozptylu x x x 1.5. Detergenty (odstavec 2.3.1.) x x x 1.6. Uhlovodíky (odstavec 2.3.2.) x x x 1.6.1. Měření propustnosti x x x 1.7. Narušení (odstavec 2.4.1.) x x x 1.7.1. Měření propustnosti x x x 1.7.2. Měření rozptylu x x x 1.8. Přilnavost (odstavec 2.5.) x B. Zkoušky úplných světlometů (dodaných podle odstavce 2.2.3. tohoto nařízení) Zkoušky Úplný světlomet Vzorek č. 1 2 2.1. Narušení (odstavec 2.6.1.1) x 2.2. Fotometrie (odstavec 2.6.1.2) x 2.3. Přilnavost (odstavec 2.6.2) x DODATEK 2 METODA MĚŘENÍ ROZPTYLU A PROPUSTNOSTI SVĚTLA 1. ZAŘÍZENÍ (viz obrázek) Svazek kolimátoru K o polodivergenci β/2 = 17,4 × 104 rad je omezen clonou Dτ s otvorem 6 mm, proti kterému je umístěn stojan se vzorkem. Clonu Dτ spojuje se snímačem spojná achromatická čočka L2, jejíž průměr vyhovuje požadavku, že necloní světlo rozptylované vzorkem v kuželu o vrcholovém poloúhlu β/2 = 14°. Do obrazové ohniskové roviny čočky L2 se umístí prstencová clona DD o úhlech αo/2 = 1° a αmax/2 = 12°. Nepropustná středová část clony slouží k tomu, aby se vyloučilo světlo přicházející přímo ze světelného zdroje. Musí být možno ji vyjmout ze světelného svazku takovým způsobem, aby se vrátila přesně do své výchozí polohy. Vzdálenost L2 Dτ a ohnisková vzdálenost F2 (1) čočky L2 se volí tak, aby obraz Dτ zcela pokrýval snímač R. Přiřadíme-li počátečnímu dopadajícímu toku velikost 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost každého měření lepší než 1 jednotka. 2. MĚŘENÍ Provádějí se tato měření: Měření se vzorkem se středovou částí DD Zjišťovaná veličina T1 ne ne Počáteční dopadající tok světla T2 ano (před zkouškou) ne Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24° T3 ano (po zkoušce) ne Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24° T4 ano (před zkouškou) ano Tok světla rozptylovaný novým materiálem T5 ano (po zkoušce) ano Tok světla rozptylovaný zkoušeným materiálem (1) Pro čočku L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost zhruba 80 mm. DODATEK 3 METODA ZKOUŠENÍ POSTŘIKEM 1. ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ 1.1. Stříkací pistole Stříkací pistole se osadí tryskou o průměru 1,3 mm umožňující dosahovat při pracovním tlaku 6,0 –0 +0,5 barů průtokové rychlosti 0,24 ± 0,02 l/min. Za těchto provozních podmínek musí mít vzorek kužele vytvořený na povrchu, který je účinkům vystaven na vzdálenost 380 ± 10 mm od trysky, průměr 170 ± 50 mm. 1.2. Zkušební směs Zkušební směs sestává z: křemenného písku tvrdosti 7 na Mohrově stupnici a velikosti zrna mezi 0 a 0,2 mm a s téměř běžným rozložením s hodnotou úhlového faktoru 1,8 až 2 a vody o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3, přičemž směs obsahuje 25 g písku na litr vody. 2. ZKOUŠKA Vnější povrch rozptylového skla světlometů se jednou nebo několikrát vystaví pískovému proudu získanému tak, jak je uvedeno výše. Proud se směruje téměř kolmo na zkoušený povrch. Narušení se zjišťuje pomocí jednoho nebo několika vzorků skla umístěných jako referenční do blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se stříká tak dlouho, dokud změna rozptylu světla u měřeného vzorku resp. vzorků, měřená postupem uvedeným v dodatku 2, nesplňuje podmínku K ověření, že je celý zkoušený povrch narušen stejnoměrně, je možno použít několik referenčních vzorků. DODATEK 4 ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY 1. ÚČEL Touto metodou je možno stanovit za standardních podmínek lineární sílu, kterou lepicí páska lne ke skleněné desce. 2. PRINCIP Měření síly potřebné k odlepení lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°. 3. STANOVENÉ POVĚTRNOSTNÍ PODMÍNKY Podmínky vnějšího prostředí jsou: teplota 23 ± 5 °C, relativní vlhkost 65 ± 15 %. 4. ZKUŠEBNÍ PÁSKY Před zkouškou se zkoušený kotouč lepicí pásky nechá ve stanovených povětrnostních podmínkách (viz výše v odstavci 3) po dobu 24 hodin kondicionovat. Z každého kotouče se zkouší pět zkušebních pásků, každý o délce 400 mm. Před odběrem těchto zkušebních pásků se z kotouče odvinou a zlikvidují první tři obvody. 5. POSTUP Zkouška se provádí za podmínek vnějšího prostředí stanovených v odstavci 3. Pět zkušebních pásků se odebere při odvíjení lepicí pásky v radiálním směru rychlostí zhruba 300 mm/s a během 15 sekund se nanesou takto: Páska se na sklo nanáší postupně tak, že se v podélném směru prstem bez přílišného tlaku tiskne tak, aby mezi páskou a skleněnou deskou nezůstávaly žádné vzduchové bublinky. Soustava se v určených povětrnostních podmínkách ponechá 10 minut v klidu. V rovině kolmé na osu zkušební pásky se od desky odlepí zhruba 25 mm zkušební pásky. Deska se upevní a volný konec pásky se ohne o 90°. Působí se silou tak, aby oddělovací čára mezi páskou a deskou byla na tuto sílu i na desku kolmá. Táhne se tak, aby se páska odlepovala rychlostí 300 ± 30 mm/s, a zaznamenává se síla, která je k tomu zapotřebí. 6. VÝSLEDKY Získaných pět hodnot se seřadí podle velikosti a za výsledek měření se považuje jejich medián. Vyjadřuje se v newtonech na centimetr šířky pásky.

PŘÍLOHA 7 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM 1. VŠEOBECNĚ 1.1. Požadavky shody se podle tohoto nařízení považují z mechanického a geometrického hlediska za splněné, jestliže rozdíly nepřesáhnou nevyhnutelné výrobní odchylky. Tato podmínka platí také pro barvu. Pokud jde o fotometrické parametry, shoda hromadně vyráběných světlometů se nezpochybní, jestliže při zkoušení fotometrických parametrů náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní žárovkou: 1.2.1. v případě světlometu třídy A se žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto nařízením o více než 20 %; v případě světlometu třídy B, C nebo D: 1.2.2.1. se žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto nařízením o více než 20 %; u pásma III v případě světlometu třídy B, respektive u pásma I v případě světlometu třídy C nebo D se připouštějí tyto maximální hodnoty nepříznivých odchylek: 0,3 luxu odpovídá 20 % respektive 0,45 luxu odpovídá 30 % 1.2.2.2. a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle odstavců 6.2.3.2 a 6.3.2.2. tohoto nařízení dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %. 1.2.3. Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou. 1.2.4. Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu. 2. PRVNÍ ODBĚR VZORKŮ Při prvním odběru vzorků se náhodně vyberou čtyři světlomety. První soubor dvou vzorků se označí písmenem A, druhý soubor dvou vzorků se označí písmenem B. 2.1. Shoda se nezpochybní Při vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy se shoda hromadně vyráběných světlometů nezpochybní, jestliže odchylky měřených hodnot světlometů v nepříznivém směru činí: 2.1.1.1. soubor A A1: jeden světlomet 0 % jeden světlomet ne více než 20 % A2: oba světlomety více než 0 % ale ne více než 20 % přejít k souboru B 2.1.1.2. soubor B B1: oba světlomety 0 % 2.2. Shoda se zpochybní Při vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy se shoda hromadně vyráběných světlometů zpochybní a na výrobci se bude vyžadovat, aby zjednal nápravu, jestliže odchylky měřených hodnot světlometů činí: 2.2.1.1. soubor A A3: jeden světlomet ne více než 20 % jeden světlomet více než 20 % ale ne více než 30 % 2.2.1.2. soubor B B2: v případě A2 jeden světlomet více než 0 % ale ne více než 20 % jeden světlomet ne více než 20 % B3: v případě A2 jeden světlomet 0 % jeden světlomet více než 20 % ale ne více než 30 % 2.3. Schválení se odejme Shoda se zpochybní a uplatní se odstavec 11, jestliže při vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy odchylky měřených hodnot světlometů činí: 2.3.1. soubor A A4: jeden světlomet ne více než 20 % jeden světlomet více než 30 % A5: oba světlomety více než 20 % 2.3.2. soubor B B4: v případě A2 jeden světlomet více než 0 % ale ne více než 20 % jeden světlomet více než 20 % B5: v případě A2 oba světlomety více než 20 % B6: v případě A2 jeden světlomet 0 % jeden světlomet více než 30 % 3. OPAKOVANÝ ODBĚR VZORKŮ V případě A3, B2 nebo B3 je třeba do dvou měsíců od oznámení provést opakovaný odběr, a to třetího souboru C dvou světlometů vybraných ze skladu po nápravě. 3.1. Shoda se nezpochybní Při vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy se shoda hromadně vyráběných světlometů nezpochybní, jestliže odchylky měřených hodnot světlometů činí: 3.1.1.1. soubor C C1: jeden světlomet 0 % jeden světlomet ne více než 20 % C2: oba světlomety více než 0 % ale ne více než 20 % přejít k souboru D 3.1.1.2. soubor D D1: v případě C2 oba světlomety 0 % 3.2. Shoda se zpochybní Při vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy se shoda hromadně vyráběných světlometů zpochybní a na výrobci se bude požadovat, aby zjednal nápravu, jestliže odchylky měřených hodnot světlometů činí: 3.2.1.1. soubor D D2: v případě C2 jeden světlomet více než 0 % ale ne více než 20 % jeden světlomet ne více než 20 % 3.3. Schválení se odejme Shoda se zpochybní a uplatní se odstavec 11, jestliže při vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy odchylky měřených hodnot světlometů činí: 3.3.1. soubor C C3: jeden světlomet ne více než 20 % jeden světlomet více než 20 % C4: oba světlomety více než 20 % 3.3.2. soubor D D3: v případě C2 jeden světlomet 0 nebo více než 0 % jeden světlomet více než 20 %