CS Úřední věstník Evropské unie L 330/169

Nařízení Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK-OSN) č. 112 – Jednotná ustanovení o schvalování světlometů motorových vozidel, které vyzařují asymetrický svazek potkávacího světla nebo dálkového světla nebo obojí a jež jsou vybaveny žárovkami (1)

A. SPRÁVNÍ PŘEDPISY

0. ROZSAH PŮSOBNOSTI (2)

Toto nařízení se vztahuje na světlomety motorových vozidel, které vyzařují asymetrický svazek potkávacího a/nebo dálkového světla, jež mohou zahrnovat skleněná nebo plastová rozptylová skla a jsou vybaveny vyměnitelnými žárovkami.

1. DEFINICE

Pro účely tohoto nařízení:

1.1. „Rozptylovým sklem“ se rozumí vnější díl světlometu (sestavy), který osvětlující plochou propouští světlo.

1.2. „Povlakem“ se rozumí jakýkoliv výrobek nebo výrobky nanesené v jedné nebo více vrstvách na vnější stranu rozptylového skla.

Světlomety různých „typů“ se rozumí světlomety, které se liší v podstatných vlastnostech, jakými jsou například:

1.3.1. obchodní název nebo značka,

1.3.2. charakteristiky optické soustavy,

1.3.3. začlenění nebo vyloučení součástí, které by při činnosti mohly odrazem, lomem, absorpcí, popřípadě deformací měnit optické účinky,

1.3.4. vhodnost pro pravostranný nebo levostranný dopravní provoz nebo pro oba systémy dopravního provozu,

1.3.5. druh vyzařovaného světelného svazku (potkávací světlo nebo dálkové světlo nebo obojí),

1.3.6. materiály, z nichž je zhotoveno rozptylové sklo a případný povlak,

1.3.7. kategorie použité žárovky.

1.4. Světlomety různých „tříd“ (A nebo B) se rozumí světlomety určené zvláštními fotometrickými ustanoveními.

1.5. Pro toto nařízení platí definice uvedené v nařízení č. 48 a sériích změn platných v době, kdy je podávána žádost o typové schválení.

2. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ SVĚTLOMETU

Žádost o schválení podává vlastník obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce. V žádosti se uvede:

2.1.1. zda je světlomet určen k vyzařování jak světla potkávacího, tak světla dálkového, nebo pouze jednoho z těchto světel,

2.1.2. zda v případě, že slouží k vyzařování potkávacího světla, je světlomet konstruován jak pro levostranný, tak pro pravostranný provoz, nebo zda je určen pouze pro pravostranný nebo pro levostranný provoz,

2.1.3. pokud je světlomet vybaven nastavitelným odrážečem, uvede se montážní poloha (polohy) světlometu vůči vozovce a podélné středové rovině vozidla,

2.1.4. zda jde o světlomet třídy A, nebo B,

2.1.5. kategorie použité žárovky (žárovek) podle seznamu v nařízení č. 37.

Každá žádost o schválení musí být doložena:

výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobnými k tomu, aby bylo možno určit typ, a představujícími čelní pohled na světlomet i s případnými podrobnostmi drážkování rozptylového skla a průřezem; na výkresu musí být vyznačeno místo vyhrazené pro schvalovací značku;

2.2.1.1. pokud je světlomet vybaven nastavitelným odrážečem, pak vyznačením montážní polohy (poloh) světlometu vůči vozovce a podélné středové rovině vozidla [jen v případě, že se světlomet používá pouze v této poloze (polohách)];

2.2.2. stručným technickým popisem, který v případě, že světlomety nasvěcují prostor zatáčky, obsahuje též krajní polohy podle níže uvedeného odstavce 6.2.9;

2.2.3. dvěma vzorky světlometu.

Pro účely zkoušení plastu, z něhož jsou zhotovena rozptylová skla:

třinácti rozptylovými skly,

2.2.4.1.1. přičemž šest z nich je možno nahradit šesti vzorky materiálu o velikosti alespoň 60 × 80 mm a o plochém nebo vypouklém vnějším povrchu, v jehož středu se nachází v podstatě rovinná plocha (poloměr zakřivení ne menší než 300 mm) o rozměrech alespoň 15 × 15 mm,

2.2.4.1.2. přičemž všechna tato rozptylová skla nebo vzorky materiálu musejí být vyrobeny postupem, který bude používán při hromadné výrobě;

2.2.4.2. odrážečem, na který se mohou rozptylová skla podle pokynů výrobce montovat.

2.3. Pokud již byly materiály rozptylových skel a případných povlaků zkoušeny, musejí být doloženy zkušebními protokoly svých charakteristik.

3. ZNAČENÍ (3)

3.1. Světlomety předkládané ke schválení musejí nést obchodní název nebo značku žadatele.

3.2. Na rozptylovém skle a na hlavním tělese (4) musejí světlomety mít dostatečně velký prostor pro schvalovací značku a přídavné symboly, o nichž pojednává odstavec 4; tento prostor musí být vyznačen na výkresech, o nichž pojednává výše odstavec 2.2.1.

3.3. Světlomety konstruované tak, aby vyhovovaly požadavkům pravostranného i levostranného provozu, musejí nést označení vyznačující obě polohy nastavení optické soustavy na vozidle nebo žárovky v odrážeči; toto označení sestává u polohy pro pravostranný provoz z písmen „R/D“ a u polohy pro levostranný provoz z písmen „L/G“.

4. SCHVALOVÁNÍ

4.1. Všeobecně

4.1.1. Pokud všechny vzorky typu světlometu předložené podle odstavce 2 ustanovení tohoto nařízení splňují, schválení se udělí.

4.1.2. Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety splňují požadavky současně několika nařízení, je možno v případě, že každá ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů splňuje požadavky, jež se na ni vztahují, přidělit jedinou mezinárodní schvalovací značku.

4.1.3. Každému schválenému typu se přidělí schvalovací číslo. Jeho první dvě číslice (v současnosti 00) označují sérii změn zahrnující poslední technické změny tohoto nařízení v době, kdy bylo schválení vydáno. Jedna a táž smluvní strana nemůže přidělit totéž schvalovací číslo jinému typu světlometu.

Oznámení o schválení typu světlometu podle tohoto nařízení, o rozšíření schválení, o zamítnutí žádosti o ně, o jeho odejmutí nebo o ukončení výroby typu světlometu se stranám dohody z roku 1958, které toto nařízení uplatňují, zasílá na formuláři odpovídajícím vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto nařízení, a to s údaji podle odstavce 2.2.1.1.

4.1.4.1. Pokud je světlomet vybaven nastavitelným odrážečem a světlomet se má používat pouze v montážních polohách podle vyznačení, jak o něm pojednává odstavec 2.2.1.1., je žadatel povinen uživatele o správné montážní poloze (polohách) patřičným způsobem informovat.

4.1.5. Mimo značku, jež se vyžaduje podle odstavce 3.1., musí být každý světlomet, který se shoduje s typem schváleným podle tohoto nařízení, opatřen na místě, o němž pojednává odstavec 3.2., schvalovací značkou popsanou dále v odstavcích 4.2. a 4.3.

4.2. Prvky schvalovací značky

Schvalovací značka sestává z:

mezinárodního schvalovacího značení, které obsahuje:

4.2.1.1. písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (5);

4.2.1.2. schvalovací číslo, jak je předepsáno výše v odstavci 4.1.3.;

tento přídavný symbol (nebo symboly):

4.2.2.1. u světlometů, které splňují požadavky pouze pro levostranný provoz, vodorovnou šipku směřující vpravo při pohledu na světlomet, tj. k té straně vozovky, po které probíhá dopravní provoz;

4.2.2.2. u světlometů konstruovaných tak, aby vhodným seřízením optické soustavy nebo žárovky splňovaly požadavky obou systémů dopravního provozu, vodorovnou šipku s hroty na obou koncích, směřujícími vlevo a vpravo;

4.2.2.3. u světlometů, které splňují požadavky tohoto nařízení pouze pro potkávací světlo, písmeno „C“ v případě světlometu třídy A nebo písmena „HC“ v případě světlometu třídy B;

4.2.2.4 u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro dálkové světlo, písmeno „R“ v případě světlometu třídy A nebo písmena „HR“ v případě světlometu třídy B;

4.2.2.5. u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu jak pro potkávací světlo, tak pro dálkové světlo, písmena „CR“ v případě světlometu třídy A nebo „HCR“ v případě světlometu třídy B;

4.2.2.6. u světlometů s rozptylovým sklem z plastu skupinu písmen „PL“ umístěnou vedle symbolů vyžadovaných podle odstavců 4.2.2.3. až 4.2.2.5;

4.2.2.7. u světlometů, které splňují požadavky tohoto nařízení pro dálkové světlo, vyznačení maximální svítivosti, vyjádřené referenční značkou, jak je definována dále v odstavci 6.3.2.1.2., umístěné poblíž písmene „E“ v kružnici.

V případě skupinových nebo sloučených dálkových světlometů se výše uvedeným způsobem vyjadřuje údaj o maximální svítivosti dálkového světla.

V každém případě musí být na schvalovacím formuláři a na formuláři pro oznámení smluvním státům dohody, které toto nařízení uplatňují, stanoven příslušný provozní postup pro zkoušení podle odstavce 1.1.1.1. přílohy 4 a přípustné (přípustná) napětí podle odstavce 1.1.1.2 přílohy 4.

V příslušných případech se zařízení značí takto:

4.2.3.1. u světlometů, které splňují požadavky tohoto nařízení a jsou konstruovány tak, že žárovka potkávacího světla nemůže svítit současně se žárovkou pro kteroukoliv jinou funkci, s níž je sloučena, se za symbol potkávacího světlometu na schvalovací značce umístí lomítko (/);

4.2.3.2. u světlometů, které splňují požadavky přílohy 4 tohoto nařízení pouze pod napětím 6 V nebo 12 V, se v blízkosti držáku žárovky umístí symbol sestávající z čísla 24 přeškrtnutého šikmým křížem (x).

4.2.4. Obě číslice schvalovacího čísla (v současnosti 00), které udávají sérii změn zahrnující poslední významné technické změny nařízení v době, kdy se schválení vydává, a případně vyžadovaná šipka mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených přídavných symbolů.

4.2.5. Značky a symboly, o nichž pojednávají odstavce 4.2.1. až 4.2.3., musejí být zřetelně čitelné a nesmazatelné. Mohou být umístěny na vnitřní nebo vnější části (průhledné nebo neprůhledné) světlometu, kterou není možno oddělit od průhledné části světlometu, z níž vystupuje světlo. V každém případě musejí být viditelné i tehdy, když je světlomet namontován na vozidle nebo když je otevřena některá pohyblivá část vozidla, například kapota.

4.3. Uspořádání schvalovací značky

4.3.1. Samostatné svítilny

Příklady uspořádání schvalovacích značek s výše uvedenými přídavnými symboly udávají obr. 1 až 10 přílohy 2 tohoto nařízení.

4.3.2. Skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety

V případech, kdy se zjistí, že skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety splňují požadavky současně několika nařízení, je možno vyznačit jedinou mezinárodní schvalovací značku sestávající z písmene „E“ v kružnici, za níž následuje rozlišovací číslo země, která schválení vystavila, a schvalovací číslo. Tato schvalovací značka může být umístěna na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách/světlometech kdekoliv, pokud:

4.3.2.1.1. je viditelná tak, jak se vyžaduje v odstavci 4.2.5.;

4.3.2.1.2. není možno žádnou světlo propouštějící součást skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů sejmout, aniž by se současně sejmula i schvalovací značka.

Identifikační symbol každé svítilny/světlometu podle nařízení, podle kterého bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnující poslední významné technické změny nařízení v době vystavení schválení a případně s vyžadovanou šipkou, se umístí:

4.3.2.2.1. buď na příslušný povrch vyzařující světlo,

4.3.2.2.2. nebo ve skupině tak, aby bylo možno každou ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů jasně identifikovat (viz čtyři možné příklady v příloze 2).

4.3.2.3. Jednotlivé části jediné schvalovací značky nesmějí být menší než minimální velikost, jež se vyžaduje pro nejmenší jednotlivou značku v nařízení, podle kterého bylo schválení uděleno.

4.3.2.4. Číslo schválení se přidělí každému schválenému typu. Jedna a táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů, na který se toto nařízení vztahuje.

4.3.2.5. Příklady uspořádání schvalovacích značek pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety, včetně všech výše popsaných přídavných symbolů, jsou uvedeny na obr. 11 přílohy 2 tohoto nařízení.

4.3.3. Svítilny/světlomety, jejichž rozptylové sklo se používá u různých typů světlometů a které mohou být sloučeny nebo sdruženy s jinými svítilnami/světlomety

Platí odstavec 4.3.2.

4.3.3.1. Mimoto tam, kde je použito totéž rozptylové sklo, může být toto rozptylové sklo opatřeno různými schvalovacími značkami jednotlivých typů světlometů nebo soustav svítilen za předpokladu, že těleso světlometu má i tehdy, když je není možno od rozptylového skla oddělit, také plochu podle odstavce 3.2. a je opatřeno schvalovacími značkami současných funkcí.

Jestliže různé typy světlometů obsahují totéž základní těleso, může toto těleso nést všechny jednotlivé schvalovací značky.

4.3.3.2. Příklady uspořádání schvalovacích značek pro výše uvedený případ podává obr. 12 v příloze 2 tohoto nařízení.

B. TECHNICKÉ POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY (6)

5. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE

5.1. Všechny vzorky musejí vyhovovat specifikacím stanoveným dále v odstavcích 6. až 8.

Světlomety musejí být provedeny tak, aby si při běžném používání – i přes vibrace, které na ně mohou působit – zachovávaly předepsané fotometrické charakteristiky a byly trvale v dobrém funkčním stavu.

5.2.1. Světlomety musejí být vybaveny zařízením, kterým je lze na vozidle seřídit tak, aby splňovaly platné předpisy. Takovým zařízením nemusejí být vybaveny ty soustavy, kde nelze oddělit odrážeč a rozptylové sklo, za předpokladu, že se použití těchto soustav omezuje na vozidla, u nichž lze nastavení světlometů seřídit jiným způsobem.

Tam, kde je světlomet potkávacího světla a světlomet dálkového světla každý vybaven vlastní žárovkou a jsou smontovány do složené sestavy, musí zařízení pro seřizování umožňovat seřízení řádně každého z obou optických systémů zvlášť.

5.2.2. Tato ustanovení se však nevztahují na sestavy světlometů, jejichž odrážeče jsou nedělitelné. Pro tento typ sestav platí požadavky odstavce 6.3. tohoto nařízení.

5.3. Světlomet musí být vybaven žárovkou (žárovkami) schválenou (schválenými) podle nařízení č. 37. Je možno použít jakoukoliv žárovku podle nařízení č. 37 za předpokladu, že se neuplatňuje žádné omezení aplikace v obsahu nařízení č. 37 (7).

5.4. Součásti, kterými je žárovka upevněna k odrážeči, musejí být provedeny tak, aby se žárovka ani za tmy nedala zasadit jinak než ve správné poloze (8).

5.5. Držák žárovky musí odpovídat charakteristikám uvedeným v publikaci IEC 61-2, třetí vydání z roku 1969. Platí ten datový list držáku, který odpovídá příslušné kategorii použité žárovky.

5.6. Světlomety konstruované tak, aby splňovaly požadavky jak pro pravostranný, tak pro levostranný provoz, mohou být upraveny pro provoz po určité straně vozovky buď příslušným výchozím nastavením při montáži na vozidlo, nebo selektivním nastavením, které provádí uživatel. Toto výchozí nebo selektivní nastavení může spočívat například v nastavení optické sestavy v určitém úhlu na vozidle nebo v nastavení žárovky v určitém úhlu vůči optické sestavě. Ve všech případech smějí být možné jen dvě přesně vymezené nastavovací polohy, jedna pro pravostranný provoz a druhá pro levostranný provoz, přičemž konstrukce musí vylučovat, aby se světlomet samovolně přesunul z jedné polohy do druhé nebo do mezipolohy. Tam, kde je možné žárovku nastavit do dvou seřizovacích poloh, musejí být součásti sloužící k upevnění žárovky k odrážeči konstruovány a zhotoveny tak, aby byla žárovka v každé z těchto poloh upevněna se stejnou přesností, jaká se vyžaduje u světlometů konstruovaných pro provoz jen po jedné straně vozovky. Zda jsou ustanovení tohoto odstavce splněna, se kontroluje vizuální prohlídkou a tam, kde je to nutné, zkušebním nasazením.

5.7. Podle požadavků přílohy 4 se provádějí doplňkové zkoušky, aby se zajistilo, že při používání nebude docházet k nadměrným změnám fotometrických vlastností.

5.8. Pokud je rozptylové sklo světlometu zhotoveno z plastu, provedou se zkoušky podle požadavků přílohy 6.

U světlometů konstruovaných tak, aby poskytovaly střídavě buď dálkové, nebo potkávací světlo, nebo aby potkávací a/nebo dálkové světlo získalo povahu světla nasvěcujícího prostor zatáčky, musejí být mechanická, elektromechanická nebo jiná zařízení zabudovaná do světlometu pro tyto účely konstruována tak, aby:

5.9.1. zařízení bylo natolik pevné, že i přes vibrace, které na ně při běžném používání mohou působit, absolvuje bez poškození 50 000 operací;

5.9.2. v případě závady nepřesáhlo osvětlení nad přímkou H-H hodnoty potkávacího světla podle odstavce 6.2.5. a dále aby u světlometů konstruovaných tak, že potkávací nebo dálkové světlo získá povahu světla nasvěcujícího prostor zatáčky, činilo minimální osvětlení ve zkušebním bodě 25 V (přímka VV, D 75 cm) přinejmenším 5 luxů.

5.9.3. se vytvářelo vždy buď potkávací, nebo dálkové světlo bez možnosti, že by se mechanismus zastavil mezi dvěma polohami;

5.9.4. uživatel nemohl pomocí běžného nářadí měnit tvar nebo polohu pohyblivých součástí.

6. OSVĚTLENÍ

6.1. Všeobecná ustanovení

6.1.1. Světlomety musejí být provedeny tak, aby tehdy, když vytvářejí svazek potkávacího světla, poskytovaly přiměřené osvětlení, aniž by přitom oslňovaly, a když vytvářejí svazek dálkového světla, poskytovaly dobré osvětlení. Světlo nasvěcující prostor zatáčky se může vytvářet zapnutím jednoho přídavného světleného zdroje, který je součástí potkávacího světlometu.

6.1.2. Osvětlení vytvářené světlometem se stanoví pomocí svislé měřicí stěny, která se nachází 25 m před světlometem a je postavena v pravém úhlu k jeho osám, jak ukazuje příloha 3 tohoto nařízení

6.1.3. Světlomety se kontrolují pomocí bezbarvé standardní (referenční) žárovky konstruované na jmenovité napětí 12 V. Při kontrole světlometu se napětí na svorkách žárovky reguluje tak, aby výsledkem byl referenční světelný tok uvedený v příslušném datovém listu v nařízení č. 37.

6.1.4 Světlomet se považuje za vyhovující, jestliže splňuje požadavky tohoto odstavce 6 alespoň s jednou standardní (referenční) žárovkou, která může být předložena společně se světlometem.

6.2. Ustanovení pro potkávací světla

6.2.1. Svazek potkávacího světla musí vytvářet dostatečně ostré rozhraní, aby se s jeho pomocí dalo dosáhnout dobrého nastavení. Rozhraní musí na straně opačné vůči směru dopravního provozu, pro který je světlomet určen, tvořit vodorovnou přímku a na opačné straně nesmí rozhraní zasahovat ani mimo lomenou čáru HV H1 H4, kterou tvoří přímka HV H1 svírající s vodorovnou přímkou úhel 45° a přímka H1 H4 ležící 25 cm nad přímkou hh, ani přímku HV H3 svírající s vodorovnou přímkou úhel 15° (viz příloha 3). Rozhraní, které je kombinací obou výše uvedených možností a přesahuje jak přímku HV H2, tak přímku H2 H4, se v žádném případě nepřipouští.

Světlomet musí být zaměřen tak, aby:

6.2.2.1. v případě světlometu konstruovaného tak, aby splňoval požadavky pravostranného, respektive levostranného provozu, bylo rozhraní na levé, respektive pravé polovině měřicí stěny (9) vodorovné;

6.2.2.2. tato vodorovná část rozhraní ležela na měřicí stěně 25 cm pod úrovní hh (viz příloha 3);

6.2.2.3. zlom na rozhraní ležel na přímce vv (10).

6.2.3. Při tomto zaměření musí světlomet, žádá-li se o jeho schválení pouze pro svícení potkávacím světlem (11), splňovat pouze požadavky uvedené dále v odstavcích 6.2.5 až 6.2.7. a 6.2.9; je-li určen pro svícení jak potkávacím, tak dálkovým světlem, musí splňovat požadavky uvedené v odstavcích 6.2.5. až 6.2.7. a 6.3.

6.2.4. Pokud takto zaměřený světlomet požadavky uvedené v odstavcích 6.2.5. až 6.2.7. a 6.3. nesplňuje, je možno jeho seřízení upravit, ovšem za předpokladu, že se osa světelného svazku neposune stranově doprava nebo doleva o více než 1° (= 44 cm) (12).

Ke snazšímu seřízení pomocí rozhraní je možno světlomet částečně zakrýt, aby bylo rozhraní ostřejší.

6.2.5. Osvětlení, které je na měřicí stěně vytvářeno svazkem potkávacího světla, musí splňovat tyto požadavky:

Bod na měřicí stěně Požadované osvětlení v luxech Světlomet pro pravostranný provoz Světlomet pro levostranný provoz třídy A Světlomet třídy B Světlomet Bod B 50 L Bod B 50 R ≤ 0,4 ≤ 0,4 Bod 75 R Bod 75 L ≥ 6 ≥ 12 Bod 75 L Bod 75 R ≤ 12 ≤ 12 Bod 50 L Bod 50 R ≤ 15 ≤ 15 Bod 50 R Bod 50 L ≥ 6 ≥ 12 Bod 50 V Bod 50 V — ≥ 6 Bod 25 L Bod 25 R ≥ 1,5 ≥ 2 Bod 25 R Bod 25 L ≥ 1,5 ≥ 2 Kterýkoliv bod v pásmu III ≤ 0,7 ≤ 0,7 Kterýkoliv bod v pásmu IV ≥ 2 ≥ 3 Kterýkoliv bod v pásmu I ≤ 20 ≤ 2E (13)

6.2.6. V žádném z pásem I, II, III a IV nesmí docházet ke stranovým změnám, které by byly na újmu dobré viditelnosti.

6.2.7. Hodnoty osvětlení v pásmech A a B, jak ukazuje obr. C v příloze 3, se kontrolují měřením fotometrických hodnot v bodech 1 až 8 tohoto obrázku, přičemž tyto hodnoty musejí ležet v těchto mezích (14):

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 luxu a

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 luxu a

0,7 luxu ≥ 7 ≥ 0,1 luxu a

0,7 luxu ≥ 8 ≥ 0,2 luxu.

6.2.8. Světlomety konstruované tak, aby splňovaly požadavky pravostranného i levostranného provozu, musejí v obou nastavovacích polohách optické sestavy nebo žárovky splňovat výše uvedené požadavky pro příslušný směr provozu.

Požadavky uvedené výše v odstavci 6.2.5. se vztahují také na světlomety konstruované tak, aby poskytovaly světlo nasvěcující prostor zatáčky.

Jestliže světlo nasvěcující prostor zatáčky vznikne:

6.2.9.1. otáčením potkávacího světla nebo vodorovným posunem zlomu rozhraní, provede se měření poté, co se celá sestava světlometu znovu zaměří vodorovně, například pomocí úhloměru;

6.2.9.2. posunem jedné nebo několika optických součástí světlometu, aniž se vodorovně posune zlom rozhraní, provede se měření v konfiguraci, kdy se tyto součásti nacházejí ve svých krajních funkčních polohách;

6.2.9.3. pomocí jednoho přídavného světelného zdroje, aniž se vodorovně posune zlom rozhraní, provede se měření s tímto světelným zdrojem zapnutým.

6.3. Ustanovení pro dálková světla

6.3.1. V případě světlometu konstruovaného tak, aby poskytoval dálkové světlo i potkávací světlo, se měří osvětlení, které na měřicí stěně vytváří svazek dálkového světla, při stejném nastavení světlometu jako při měřeních podle odstavců 6.2.5. až 6.2.7.; v případě světlometu poskytujícího pouze dálkové světlo se světlomet nastaví tak, aby plocha největšího osvětlení byla vystředěna na průsečík přímek hh a vv; takový světlomet musí splňovat pouze požadavky uvedené v odstavci 6.3. Tam, kde je k vytvoření svazku dálkového světla použito více světelných zdrojů, použijí se pro stanovení maximální hodnoty osvětlení (EM) sdružené funkce.

Osvětlení vytvářené na měřicí stěně svazkem dálkového světla musí splňovat následující požadavky:

Průsečík (HV) přímek hh a vv musí ležet uvnitř izoluxy odpovídající 80 % maximálního osvětlení. Tato maximální hodnota (EM) nesmí být u světlometů třídy A menší než 32 luxů a u světlometů třídy B menší než 48 luxů. Maximální hodnota nesmí v žádném případě překračovat hodnotu 240 luxů; mimoto v případě sdruženého potkávacího a dálkového světlometu nesmí být tato maximální hodnota vyšší než 16násobek osvětlení naměřeného u svazku potkávacího světla v bodě 75 R, respektive 75 L.

6.3.2.1.1. Maximální svítivost (IM) svazku dálkového světla, vyjádřená v tisících kandel, se vypočítá podle vzorce:

IM = 0,625 EM

6.3.2.1.2. Referenční značka (I'M) této maximální svítivosti, jak je o ní pojednáno výše v odstavci 4.2.2.7., se získá jako poměr:

Tato hodnota se zaokrouhlí na hodnotu: 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.

6.3.2.2. Vycházeje z bodu HV vodorovně doprava a doleva nesmí být osvětlení do vzdálenosti 1,125 m u světlometů třídy A menší než 16 luxů a u světlometů třídy B menší než 24 luxů; do vzdálenosti 2,25 m nesmí být osvětlení u světlometů třídy A menší než 4 luxy a u světlometů třídy B menší než 6 luxů.

V případě světlometů s nastavitelným odrážečem platí požadavky odstavce 6.2. a 6.3. pro každou jednotlivou montážní polohu vyznačenou podle odstavce 2.1.3. K ověření se použije následující postup:

6.4.1. Každá použitá poloha se na zkušebním úhloměru nastaví vzhledem k přímce spojující střed světelného zdroje a bod HV na měřicí stěně. Nastavitelný odrážeč se potom posune do takové polohy, aby světelná stopa na měřicí stěně odpovídala předpisům pro zaměřování podle odstavců 6.2.1. až 6.2.2.3. a/nebo 6.3.1.;

6.4.2. S odrážečem ve výchozím uchycení podle odstavce 6.4.1. musí světlomet splňovat příslušné fotometrické požadavky stanovené v odstavcích 6.2. a 6.3.;

6.4.3. Další zkoušky se provedou poté, co se odrážeč pomocí zařízení pro nastavování světlometů posune ze své výchozí polohy svisle o ± 2° nebo alespoň do své mezní polohy, pokud to představuje méně než 2°. Po opětovném zaměření světlometu jako celku (například pomocí úhloměru) do odpovídající opačné polohy se zkontroluje výstup světla v následujících směrech, kde musí ležet v požadovaných mezích:

svazek potkávacího světla: body HV a 75 R, respektive 75 L,

svazek dálkového světla: EM a bod HV (procentní podíl EM);

6.4.4. Pokud žadatel nevyznačil více než jednu montážní polohu, zopakuje se postup podle odstavců 6.4.1. až 6.4.3. pro všechny ostatní polohy;

6.4.5. Pokud žadatel nepožádal o zvláštní montážní polohy, zaměří se pro měření podle odstavců 6.2. a 6.3. světlomet pomocí zařízení pro nastavování světlometů do své střední polohy. Další zkoušky podle odstavce 6.4.3. se provedou s odrážečem posunutým pomocí zařízení pro nastavování světlometu do jeho mezních poloh (místo o ± 2°).

6.5. Hodnoty osvětlení měřicí stěny, o nichž je pojednáno výše v odstavcích 6.2.5. až 6.2.7. a 6.3., se změří pomocí fotosenzoru, jehož celá účinná plocha musí ležet uvnitř čtverce o straně 65 mm.

7. BARVA

7.1 Vyzařované světlo musí být bílé barvy. V trichromatických souřadnicích CIE musí světlo svazku spadat do těchto mezí:

mez směrem k modré x ≥ 0,310 mez směrem ke žluté x ≤ 0,500 mez směrem k zelené y ≤ 0,150 + 0,640 x mez směrem k zelené y ≤ 0,440 mez směrem k purpurové y ≥ 0,050 + 0,750 x mez směrem k červené y ≥ 0,382

8. STANOVOVÁNÍ MÍRY NEPOHODLÍ

Nepohodlí způsobené potkávacími světlomety se měří (15).

C. DALŠÍ SPRÁVNÍ PŘEDPISY

9. ZMĚNA TYPU SVĚTLOMETU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

Každou změnu typu světlometu je třeba oznámit správnímu orgánu, který schválení typu udělil. Tento orgán pak může:

9.1.1. buď usoudit, že není pravděpodobné, že by změny měly výrazný záporný vliv, a že světlomet v každém případě ještě vyhovuje požadavkům,

9.1.2. nebo vyžadovat další zkušební protokol vystavený pověřenou zkušebnou.

9.2. Stvrzení schválení nebo zamítnutí žádosti o ně, s uvedením změn, se postupem stanoveným výše v odstavci 4.1.4. zašle stranám dohody, které toto nařízení uplatňují.

9.3. Příslušný orgán, který rozšíření schválení vystavil, přidělí každému formuláři, jímž se rozšíření schválení udílí, pořadové číslo a informuje o této skutečnosti ostatní strany dohody z roku 1958, které toto nařízení uplatňují; k tomu použije formulář sdělení odpovídající vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto nařízení.

10. SHODA VÝROBY

Postupy k ověření shody výroby musejí odpovídat postupům uvedeným v dohodě, dodatku 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž se uplatňují tyto požadavky:

10.1. Světlomety schválené podle tohoto nařízení musejí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem v tom smyslu, že splňují požadavky stanovené v odstavcích 6 a 7.

10.2. Musejí být splněny minimální požadavky na postupy ověřování shody výroby stanovené v příloze 5 tohoto nařízení.

10.3. Musejí být splněny minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 7 tohoto nařízení.

10.4. Orgán, který typové schválení udělil, může kdykoliv ověřit metody řízení shody uplatňované v jednotlivých výrobních závodech. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky.

10.5. Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu.

10.6. Referenční značka se nebere v úvahu.

11. POSTIHY ZA NESHODU VÝROBY

11.1. Pokud nejsou požadavky splněny nebo jestliže světlomet opatřený schvalovací značkou neodpovídá schválenému typu, může být typové schválení světlometu udělené podle tohoto nařízení odejmuto.

11.2. Pokud některá smluvní strana dohody, která uplatňuje toto nařízení, odejme schválení, které dříve udělila, uvědomí o této skutečnosti neprodleně ostatní smluvní strany uplatňující toto nařízení, k čemuž použije formulář pro sdělení, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto nařízení.

12. TRVALÉ ZASTAVENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení zcela přestane vyrábět typ světlometu schváleného podle tohoto nařízení, uvědomí o této skutečnosti orgán, který schválení udělil. Poté, co toto sdělení orgán obdrží, uvědomí o tom ostatní strany dohody z roku 1958 uplatňující toto nařízení, k čemuž použije formulář pro sdělení, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto nařízení.

13. NÁZVY A ADRESY POVĚŘENÝCH ZKUŠEBEN A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní stany dohody z roku 1958, které uplatňují toto nařízení, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy zkušeben pověřených provádět schvalovací zkoušky a správních orgánů udělujících schválení, jimž se mají zaslat formuláře osvědčení o udělení schválení, zamítnutí žádosti o ně nebo rozšíření schválení, odejmutí schválení nebo o ukončení výroby vystavené v jiných státech.

(1) Zahrnující:

dodatek 1 k původnímu znění nařízení – datum vstupu v platnost: 11. srpna 2002

dodatek 2 k původnímu znění nařízení – datum vstupu v platnost: 10. prosince 2002

dodatek 3 k původnímu znění nařízení – datum vstupu v platnost: 30. října 2003

(2) Nic z toho, co je v tomto nařízení uvedeno, nebrání žádné straně dohody, která je uplatňuje, aby zakázala kombinovat světlomet obsahující plastové rozptylové sklo s mechanickým zařízením pro čištění světlometu (se stěrači).

(3) V případě světlometů konstruovaných tak, aby vyhovovaly požadavkům na dopravní provoz probíhající pouze po jedné straně vozovky (buď vpravo, nebo vlevo), se dále doporučuje, aby plocha, která může být v zemi, kde dopravní provoz probíhá po opačné straně vozovky než v zemi, pro kterou je světlomet konstruován, zakryta, aby nezpůsobovala nepohodlí účastníků silničního provozu, byla na rozptylovém skle nesmazatelně vyznačena. Toto značení však není nutné v případě, že je tato plocha zřetelně znatelná z konstrukce.

(4) Pokud nelze rozptylové sklo od základního tělesa světlometu oddělit, postačuje jednoznačné značení podle odstavce 4.2.5.

(5) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Jugoslávii, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro bývalou Jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují jeho členské státy za použití svých příslušných symbolů EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku a 48 pro Nový Zéland. Dalším státům se přidělí následná čísla chronologicky v pořadí, ve kterém budou ratifikovat Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v němž budou k této dohodě přistupovat; takto přidělená čísla sdělí smluvním stranám dohody generální tajemník Organizace spojených národů.

(6) Technické požadavky na žárovky viz nařízení č. 37.

(7) Žárovky HIR1 nebo H9 se smějí v potkávacím světlometu používat pouze tehdy, je-li světlomet vybaven zařízením pro čištění světlometu vyhovujícím nařízení č. 45. Mimoto pokud jsou tyto žárovky namontovány, platí pro svislý sklon ustanovení odstavce 6.2.6.2.2. nařízení č. 48, série změn 01.

(8) Světlomet se považuje za vyhovující požadavkům tohoto odstavce, jestliže je možno žárovku snadno zasadit do světlometu a polohovací výčnělky se dají správně zasunout do příslušných zářezů, a to i za tmy.

(9) Měřicí stěna musí být dostatečně široká, aby bylo možno rozhraní sledovat v rozmezí přinejmenším 5° na obě strany od přímky vv.

(10) Pokud svazek paprsků neposkytuje rozhraní se zřetelným zlomem, provede se stranové nastavení způsobem, který co nejlépe splňuje požadavky na osvětlení v bodech 75 R a 50 R, respektive 75 L a 50 L pro pravostranný, respektive levostranný provoz.

(11) Takový zvláštní světlomet pro potkávací světlo může zahrnovat i dálkové světlo, na které se požadavky nevztahují.

(12) Mez 1° pro úpravu seřízení doprava nebo doleva není neslučitelná se svislou úpravou seřízení směrem nahoru nebo dolů – to je omezeno pouze požadavky odstavce 6.3. Vodorovná část rozhraní však nesmí přesahovat přímku hh (odstavec 6.3 se nevztahuje na světlomety, které mají splňovat požadavky tohoto nařízení pouze pro potkávací světlo).

(13) E je skutečně naměřená hodnota v bodě 50R nebo 50L.

(14) Osvětlení v kterémkoliv bodě pásma A a B, který současně leží uvnitř pásma III, nesmí překročit hodnotu 0,7 luxu.

(15) Tento požadavek bude předmětem doporučení správním orgánům.

PŘÍLOHA 1 SDĚLENÍ (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

PŘÍLOHA 2 PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ SCHVALOVACÍCH ZNAČEK Světlomet opatřený jednou z výše znázorněných schvalovacích značek byl schválen v Nizozemsku (E4) podle nařízení č. XXX pod schvalovacím číslem 243 a splňuje požadavky tohoto nařízení v jeho původním znění (00). Potkávací světlo je konstruováno pouze pro pravostranný provoz. Písmena CR (obr. 1) značí, že jde o světlomet třídy A s potkávacím i dálkovým světlem, a písmena HCR (obr. 2) značí, že jde o světlomet třídy B, rovněž s potkávacím i dálkovým světlem. Číslo 30 značí, že maximální svítivost dálkového světla leží mezi hodnotami 86 250 a 101 250 kandel. Pozn: Schvalovací číslo a přídavné symboly se umísťují v blízkosti kružnice buď nad písmenem „E“, nebo pod ním, nebo vpravo, či vlevo od něj. Číslice schvalovacího čísla leží na stejné straně písmene „E“ a směřují stejným směrem. Římské číslice se jako schvalovací čísla nepoužívají, aby se předešlo případné záměně s jinými symboly. Světlomet opatřený výše znázorněnou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto nařízení jak pro potkávací světlo, tak pro dálkové světlo a je konstruován jako: obr. 3: třída A pouze pro levostranný provoz; obr. 4a a 4b: třída B pro oba systémy dopravního provozu, a to příslušným nastavením optické soustavy nebo žárovky na vozidle. Světlomet opatřený výše znázorněnou schvalovací značkou má rozptylové sklo z plastu, splňuje požadavky tohoto nařízení pro pouze potkávací světlo a je konstruován jako: obr. 5: třída A pro oba systémy provozu; obr. 6: třída B pouze pro pravostranný provoz. Světlomet opatřený výše znázorněnou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto nařízení jako: obr. 7: třída B pouze pro potkávací světlo a je konstruován pouze pro levostranný provoz; obr. 8: třída A pouze pro dálkové světlo. Označení světlometu s rozptylovým sklem z plastu, který splňuje požadavky tohoto nařízení jako: obr. 9: třída B pro potkávací i dálkové světlo a je konstruován pouze pro pravostranný provoz; obr. 10: třída B pouze pro potkávací světlo a je konstruován pouze pro pravostranný provoz. Potkávací světlo nesmí být v činnosti současně s dálkovým světlem ani s dalším sloučeným světlometem. Zjednodušené značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů (Svislé a vodorovné čáry znázorňují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Nejsou součástí schvalovací značky.) Vzor A Vzor B Vzor C Vzor D Pozn: Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému schvalovací značkou, která zahrnuje: přední obrysové světlo schválené podle nařízení č. 7 série změn 02; světlomet třídy B s potkávacím světlem konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a s dálkovým světlem o maximální svítivosti mezi 86 250 a 101 250 kandelami (jak vyplývá z čísla 30) schválený podle požadavků tohoto nařízení v jeho původním znění (00) a obsahující plastové rozptylové sklo; přední mlhový světlomet schválený podle nařízení č. 19 série změn 02 a obsahující plastové rozptylové sklo; přední směrovou svítilnu kategorie 1a schválenou podle nařízení č. 6 série změn 01. Výše znázorněný příklad odpovídá značení plastového rozptylového skla určeného pro různé typy světlometů, a to konkrétně: buď světlomet třídy B s potkávacím světlem, konstruovaný pro oba systémy dopravního provozu, a s dálkovým světlem o maximální svítivosti mezi 86 250 a 101 250 kandelami (jak vyplývá z čísla 30), schválený v Německu (E1) podle požadavků tohoto nařízení v původním znění (00), jenž je sloučen s přední obrysové světlo schválené podle nařízení č. 7 série změn 02; nebo světlomet třídy A s potkávacím světlem, konstruovaný pro oba systémy dopravního provozu, a s dálkovým světlem o maximální svítivosti mezi 33 750 a 45 000 kandelami (jak vyplývá z čísla 12,5), schválený v Německu (E1) podle požadavků tohoto nařízení v původním znění (00), jenž je sloučen se stejné přední obrysové světlo jako výše; nebo i kterýkoliv z výše uvedených světlometů schválený jako jednotlivý světlomet. Těleso světlometu smí být označeno pouze platným schvalovacím číslem, například: Výše uvedený příklad představuje značení plastového rozptylového skla použitého v soustavě dvou světlometů schválené ve Francii (E2) pod schvalovacím číslem 81151, sestávající ze: světlometu třídy B poskytujícího potkávací světlo a dálkové světlo o maximální svítivosti mezi x a y kandelami splňujícího požadavky tohoto nařízení a světlometu třídy B poskytujícího dálkové světlo o maximální svítivosti mezi w a z kandelami a určeného pro oba systémy dopravního provozu, který splňuje požadavky tohoto nařízení, přičemž maximální svítivost dálkových světel jako celku leží mezi 86 250 a 101 250 kandelami.

PŘÍLOHA 3 MĚŘICÍ STĚNA A. Světlomet pro pravostranný provoz (rozměry v mm při umístění stěny ve vzdálenosti 25 m) B. Světlomet pro levostranný provoz (rozměry v mm při umístění stěny ve vzdálenosti 25 m) Pozn: Na obr. C jsou měřicí body znázorněny pro pravostranný provoz. Pro levostranný provoz se body 7 a 8 přesunou patřičným způsobem na pravou stranu.

PŘÍLOHA 4 ZKOUŠKY STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH PARAMETRŮ SVĚTLOMETŮ ZA PROVOZU ZKOUŠKY ÚPLNÝCH SVĚTLOMETŮ Poté, co byly podle pokynů tohoto nařízení změřeny fotometrické hodnoty v případě svazku dálkového světla v bodě Emax a v případě svazku potkávacího světla v bodech HV, 50 R, B 50 L (popřípadě HV, 50 L, B 50 R u světlometů konstruovaných pro levostranný provoz), zkouší se na vzorku úplného světlometu stálost fotometrických parametrů za provozu. Pod pojmem „úplný světlomet“ se rozumí vlastní úplný světlomet, včetně těch okolních součástí tělesa a žárovek, které by mohly ovlivnit jeho rozptyl tepla. 1. ZKOUŠKA STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH PARAMETRŮ Zkouška se provádí v suchém a klidném ovzduší při teplotě okolí 23 °C ± 5 °C, přičemž úplný světlomet je namontován na podstavě, která odpovídá správné montáži na vozidle. 1.1. Čistý světlomet Světlomet se ponechává v činnosti po dobu 12 hodin, jak je uvedeno v odstavci 1.1.1., a kontroluje se, jak je stanoveno v odstavci 1.1.2. 1.1.1. Zkušební postup (1) Světlomet se ponechá v činnosti po stanovenou dobu tak, aby: a) v případě, že se má schválit pouze jedna světelná funkce (dálkové nebo potkávací světlo nebo přední mlhové světlo), bylo po předepsanou dobu žhaveno příslušné vlákno (2), b) v případě světlometu s potkávacím světlem a jedním nebo více dálkovými světly nebo v případě světlometu s potkávacím světlem a předním mlhovým světlem: i) se světlomet až do dosažení stanovené doby podrobil následujícímu cyklu: 15 minut s rozžhaveným vláknem potkávacího světla; 5 minut se všemi vlákny rozžhavenými; ii) jestliže žadatel prohlašuje, že se světlomet bude používat tak, že bude v jednu dobu rozsvíceno pouze potkávací světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), se provedla zkouška v souladu s touto podmínkou, přičemž bude v činnosti (2) po polovinu doby stanovené výše v odstavci 1.1. potkávací světlo a následně po polovinu doby dálkové světlo (světla) (současně); c) v případě světlometu s předním mlhovým světlem a jedním nebo více dálkovými světly: i) se světlomet až do dosažení stanovené doby podrobil následujícímu cyklu: 15 minut s rozžhaveným vláknem předního mlhového světla; 5 minut se všemi vlákny rozžhavenými; ii) jestliže žadatel prohlašuje, že se světlomet bude používat tak, že bude v jednu dobu rozsvíceno pouze přední mlhové světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), se provedla zkouška v souladu s touto podmínkou, přičemž bude v činnosti (2) po polovinu doby stanovené výše v odstavci 1.1. přední mlhové světlo a následně po polovinu doby dálkové světlo (světla) (současně); d) v případě světlometu s potkávacím světlem, jedním nebo více dálkovými světly a předním mlhovým světlem: i) se světlomet až do dosažení stanovené doby podrobil následujícímu cyklu: 15 minut s rozžhaveným vláknem potkávacího světla; 5 minut se všemi vlákny rozžhavenými; ii) jestliže žadatel prohlašuje, že se světlomet bude používat tak, že bude v jednu dobu rozsvíceno pouze potkávací světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), se provedla zkouška v souladu s touto podmínkou, přičemž bude v činnosti (2) po polovinu doby stanovené výše v odstavci 1.1. potkávací světlo a následně po polovinu doby dálkové světlo (světla), zatímco přední mlhové světlo se podrobí cyklu, kdy je 15 minut vypnuté a 5 minut zapnuté po polovinu doby a po dobu činnosti dálkového světla; iii) jestliže žadatel prohlašuje, že se světlomet bude používat tak, že bude v jednu dobu rozsvíceno pouze potkávací světlo, nebo pouze přední mlhové světlo (3), se provedla zkouška v souladu s touto podmínkou, přičemž bude v činnosti (2) po polovinu doby stanovené výše v odstavci 1.1. potkávací světlo a následně po polovinu doby přední mlhové světlo, zatímco dálkové světlo (světla) se podrobí cyklu, kdy je 15 minut vypnuté a 5 minut zapnuté po polovinu doby a v průběhu činnosti potkávacího světla; iv) jestliže žadatel prohlašuje, že se světlomet bude používat tak, že bude v jednu dobu rozsvíceno pouze potkávací světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), nebo pouze přední mlhové světlo (3), se provedla zkouška v souladu s touto podmínkou, přičemž bude v činnosti (2) postupně po třetinu doby stanovené výše v odstavci 1.1. potkávací světlo, po třetinu doby dálkové světlo (světla) a po třetinu doby přední mlhové světlo; e) v případě potkávacího světla konstruovaného tak, aby přidáním jednoho světelného zdroje poskytovalo světlo nasvěcující prostor zatáčky, se tento světelný zdroj během aktivace pouze potkávacího světla na 1 minutu zapínal a na 9 minut vypínal (viz příloha 4, dodatek 1). 1.1.1.2. Zkušební napětí Napětí se nastaví tak, aby poskytovalo 90 % maximálního příkonu stanoveného pro používanou žárovku (žárovky) v nařízení č. 37. Příkon musí ve všech případech odpovídat příslušné hodnotě žárovky o jmenovitém napětí 12 V, ledaže žadatel o schválení uvede, že se světlomet bude používat při napětí jiném. V takovém případě se zkouška provede se žárovkou o nejvyšším použitelném příkonu. 1.1.2. Zkušební výsledky 1.1.2.1. Vizuální prohlídka Poté co se teplota světlometu ustálí na teplotě okolí, očistí se rozptylové sklo a případné vnější sklo čistou zvlhčenou bavlněnou tkaninou. Světlomet se potom prohlédne, přičemž na něm nesmí být patrná žádná deformace, trhliny ani barevná změna; to se týká jak jeho rozptylového skla, tak případného vnějšího skla. 1.1.2.2. Fotometrická zkouška Ke splnění požadavků tohoto nařízení se ověří fotometrické hodnoty v těchto bodech: Potkávací světlo: 50 R - B 50 L - HV u světlometů konstruovaných pro pravostranný provoz, 50 L - B 50 R - HV u světlometů konstruovaných pro levostranný provoz. Dálkové světlo: bod Emax Je-li třeba zjistit případnou deformaci základny světlometu působením tepla, je možno provést i jiné zaměření (změny polohy čáry rozhraní se týká odstavec 2 této přílohy). Mezi fotometrickými charakteristikami a hodnotami zjištěnými před zkouškou je přípustný rozdíl 10 % (se zahrnutím odchylek fotometrických postupů). 1.2. Znečištěný světlomet Po zkoušení, jak je uvedeno výše v odstavci 1.1., se světlomet po přípravě podle odstavce 1.2.1. ponechá po dobu 1 hodiny v činnosti, jak je uvedeno výše v odstavci 1.1.1., a zkontroluje se, jak je stanoveno v odstavci 1.1.2. 1.2.1. Příprava světlometu 1.2.1.1. Zkušební směs 1.2.1.1.1. Pro světlomet s vnějším rozptylovým sklem ze skla: Směs vody a znečišťovacího prostředku, která se na světlomet nanese, sestává z: 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm, 1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm, 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (4) a příslušného množství destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m. Směs nesmí být starší než 14 dní. 1.2.1.1.2. Pro světlomet s vnějším rozptylovým sklem z plastu: Směs vody a znečišťovacího činidla, která se na světlomet nanese, sestává z: 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm, 1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm, 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (4), 13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m a 2 ± 1 hmotnostních dílů povrchově aktivní látky (5). Směs nesmí být starší než 14 dní. 1.2.1.2. Nanesení zkušební směsi na světlomet Zkušební směs se rovnoměrně nanese na celou plochu, z níž ze světlometu vystupuje světlo, a nechá se zaschnout. Tento postup se opakuje tak dlouho, dokud hodnota osvětlení nepoklesne na 15–20 % hodnot naměřených za podmínek uvedených v této příloze v následujících bodech: bod Emax ve svazku potkávacího/dálkového světla a pouze ve svazku dálkového světla, 50 R a 50 V (6) pouze u potkávacího světlometu konstruovaného pro pravostranný provoz, 50 L a 50 V (6) pouze u potkávacího světlometu konstruovaného pro levostranný provoz. 1.2.1.3. Měřicí zařízení Měřicí zařízení musí být rovnocenné zařízení použitému při schvalovacích zkouškách světlometu. Pro fotometrické ověření se použije standardní (referenční) žárovka. 2. ZKOUŠKA ZMĚNY SVISLÉ POLOHY ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA Při této zkoušce se ověřuje, zda svislý posuv rozhraní vyvolaný vlivem tepla nepřekračuje hodnotu, jež je pro potkávací světlomet v provozu stanovena. Světlomet zkoušený podle odstavce 1 se podrobí zkoušce popsané v odstavci 2.1., aniž se ze zkušebního upínacího přípravku vyjme nebo se nově seřídí. 2.1. Zkouška Zkouška se provádí v suchém a klidném ovzduší při teplotě okolí 23 °C ± 5 °C. Za použití sériově vyrobené žárovky zahořené po dobu alespoň jedné hodiny se světlomet uvede v činnost s potkávacím světlem, aniž se předtím odmontuje z upínacího přípravku nebo se vůči němu nově seřídí. (Napětí se pro účely této zkoušky nastaví tak, jak je uvedeno v odstavci 1.1.1.2.) Poloha rozhraní se v jeho vodorovné části (mezi přímkou vv a svislicí procházející v případě pravostranného provozu bodem B 50 L, v případě levostranného provozu bodem B 50 R) ověří po 3 minutách (r3) a dále pak po 60 minutách (r60) činnosti. K měření změny polohy rozhraní, jak je uvedeno výše, se použije kterákoliv metoda, která poskytuje přijatelně správné a reprodukovatelné výsledky. 2.2. Výsledky zkoušky 2.2.1. Výsledek v miliradiánech (mrad) se pro potkávací světlo považuje za přijatelný, není-li zjištěná absolutní hodnota ΔrI = |r3 – r60| větší než 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad). 2.2.2. Pokud tato hodnota je větší než 1,0 mrad, avšak nepřevyšuje 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), vyzkouší se podle odstavce 2.1. druhý světlomet, který byl předtím pro stabilizaci polohy mechanických částí světlometu na podstavci reprezentativním pro správnou montáž na vozidle před zkouškou třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu: potkávací světlo po dobu 1 hodiny zapnuto (napětí se nastaví tak, jak je stanoveno v odstavci 1.1.1.2.); přestávka v trvání jedné hodiny. Typ světlometu se považuje za přijatelný, není-li průměr absolutní hodnoty ΔrI naměřené u prvého vzorku a ΔrII naměřené u druhého vzorku větší než 1,0 mrad: (1) Rozpis zkoušky viz příloha 8 tohoto nařízení. (2) Pokud zkoušený světlomet zahrnuje signální svítilny, musejí být tyto svítilny během zkoušky rozsvíceny. V případě směrového světla musí být toto světlo v činnosti v režimu blikání, přičemž poměr dob zapnuto/vypnuto je přibližně jedna ku jedné. (3) Pokud mají být najednou žhavena dvě nebo více vláken za současného použití světelné houkačky, nepovažuje se to za obvyklé současné použití vláken. (4) NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označované symbolem CMC. NaCMC pro směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce 0,6-0,7 a viskozitu 200-300 cP. (5) Odchylka u množství je dána požadavkem, aby byly nečistoty správně rozetřeny po celém plastovém rozptylovém skle. (6) Bod 50 V se na měřicí stěně ve vzdálenosti 25 m nachází na svislici v-v, a to 375 mm pod bodem HV. DODATEK 1 Přehled dob činnosti pro zkoušku stálosti fotometrických parametrů Zkratky: P: světlomet potkávacího světla D: světlomet dálkového světla (D1 + D2 značí dva svazky dálkového světla) F: přední mlhový světlomet označuje cyklus 15 minut zhasnuto a 5 minut rozsvíceno. označuje cyklus 9 minut zhasnuto a 1 minutu rozsvíceno Všechny následující skupinové světlomety a přední mlhové světlomety spolu s přídavnými symboly značení jsou uvedeny pouze jako příklady; nemají vyčerpávající charakter. 1. P nebo D nebo F (HC nebo HR nebo B) 2. P+F (HC B) nebo P+D (HCR) 3. P+F (HC B/) nebo HC/B nebo P+D (HC/R)

PŘÍLOHA 5 Minimální požadavky na postupy kontroly shody výroby 1. VŠEOBECNĚ 1.1. Požadavky na shodu výroby se považují z mechanického i geometrického hlediska za splněné, nepřekračují-li rozdíly nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto nařízení. Tato podmínka platí také pro barvu. Pokud jde o fotometrické parametry, shoda hromadně vyráběných světlometů se nezpochybní, jestliže při zkoušení fotometrických parametrů náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní (referenční) žárovkou: 1.2.1. se žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto nařízením o více než 20 %. U hodnot B 50 L (resp. R) a pásma III smí maximální nepříznivá odchylka činit: B 50 L (resp. R): 0,2 lx odpovídá 20 % 0,3 lx odpovídá 30 % Pásmo III 0,3 lx odpovídá 20 % 0,45 lx odpovídá 30 % nebo jestliže 1.2.2.1. u potkávacího světla jsou hodnoty předepsané tímto nařízením splněny v HV (s odchylkou +0,2 lx) a vůči tomuto zaměření nejméně v jednom bodě plochy ohraničené na měřicí stěně (ve vzdálenosti 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm kolem bodů B 50 L (resp. R) (1) (s odchylkou +0,1 lx), 75 R (resp. L), 50 V, 25 R, 25 L a na celé ploše pásma IV, které neleží více než 22,5 cm nad přímkou 25 R a 25 L; 1.2.2.2. a jestliže u dálkového světla s HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle odstavce 6.3.2. tohoto nařízení dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %. 1.2.3. Pokud výsledky výše uvedených zkoušek požadavky nesplňují, je možno nastavení světlometu upravit, ovšem za předpokladu, že se osa světla nevychýlí stranově doprava nebo doleva o více než 1° (2). 1.2.4. Pokud výsledky výše uvedených zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují s jinou standardní (referenční) žárovkou. 1.3. K ověření změny svislé polohy rozhraní vlivem tepla se použije tento postup: Jeden ze vzorků světlometu se poté, co byl třikrát po sobě podroben cyklu podle odstavce 2.2.2. přílohy 4, odzkouší postupem uvedeným v odstavci 2.1. přílohy 4. Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δr úhel 1,5 mrad. Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, není však větší než 2,0 mrad, podrobí se zkoušce druhý vzorek, přičemž průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad. 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘOVÁNÍ SHODY VÝROBCEM U každého typu světlometu musí držitel schvalovací značky provádět v přiměřených intervalech přinejmenším následující zkoušky. Zkoušky se provádějí podle ustanovení tohoto nařízení. Jestliže kterýkoliv vzorek vykazuje vůči typu zkoušky neshodu, vezmou se ke zkoušení další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shody výroby. 2.1. Povaha zkoušek Zkoušky shody v tomto nařízení se týkají fotometrických charakteristik a ověřování změn svislé polohy rozhraní vlivem tepla. 2.2. Metody používané při zkouškách 2.2.1. Zkoušky se obecně provádějí v souladu s metodami stanovenými v tomto nařízení. 2.2.2. Při kterékoliv zkoušce shody prováděné výrobcem je možno se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce je povinen prokázat, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto nařízení. 2.2.3. Při uplatňování odstavců 2.2.1. a 2.2.2. se vyžaduje pravidelná kalibrace zkušební aparatury a její korelace s měřením, které provedl příslušný orgán. 2.2.4. Ve všech případech se musejí jako referenční metody používat metody stanovené tímto nařízením, a to zejména pro účely správního ověřování a výběru vzorků. 2.3. Povaha výběru vzorků Vzorky světlometů se vybírají náhodně z výroby jednotné šarže. Jednotnou šarží se rozumí soubor světlometů téhož typu definovaný výrobními postupy výrobce. Hodnocení musí obecně pokrývat hromadnou výrobu z jednotlivých závodů. Výrobce však může pro týž typ spojit dohromady záznamy z více závodů, pokud se v těchto závodech uplatňuje stejný systém řízení jakosti. 2.4. Měřené a zaznamenávané fotometrické charakteristiky U vybraných světlometů se provedou fotometrická měření v bodech stanovených v tomto nařízení, přičemž se měření omezuje v případě dálkových světel na body Emax, HV (3), HL, HR (4) a v případě potkávacích světel na body B 50 L (resp. R), HV, 50 V, 75 R (resp. L) a 25 L (resp. R) (viz obrázek v příloze 3). 2.5. Kritéria přijatelnosti Výrobce je povinen zajistit, aby byly výsledky zkoušek statisticky vyhodnoceny a aby byla v součinnosti s příslušným orgánem definována kritéria přijatelnosti jeho výrobků tak, aby byly splněny specifikace pro ověřování shody výrobků stanovené v odstavci 10.1. tohoto nařízení. Kritéria přijatelnosti musejí zajišťovat, že na hladině spolehlivosti 95 % bude pravděpodobnost, že výrobek při namátkové kontrole vyhoví podle přílohy 7 (první výběr vzorků), činit alespoň 0,95. (1) Písmena v závorkách se týkají světlometů určených pro levostranný provoz. (2) Viz poznámku pod čarou 11/v textu tohoto nařízení. (3) Pokud je dálkové světlo sloučené se světlem potkávacím, je u dálkového světla bod HV týmž měřicím bodem jako u světla potkávacího. (4) HL a HR jsou body na přímce „hh“, které leží 1,125 m nalevo a napravo od bodu HV.

PŘÍLOHA 6 Požadavky na světlomety s plastovými rozptylovými skly – Zkoušení vzorků rozptylového skla nebo materiálu a celých světlometů 1. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE 1.1. Vzorky poskytnuté podle odstavce 2.2.4. tohoto nařízení musejí vyhovovat specifikacím uvedeným dále v odstavcích 2.1. až 2.5. 1.2. Oba vzorky celých světlometů poskytnuté podle odstavce 2.2.3. tohoto nařízení, jejichž rozptylová skla jsou zhotovena z plastu, musejí z hlediska materiálu rozptylového skla vyhovovat specifikacím stanoveným dále v odstavci 2.6. 1.3. Vzorky plastových rozptylových skel nebo vzorky materiálu se – společně s odrážečem, pokud se na něj montují – podrobí schvalovacím zkouškám v časovém pořadí, jak je vyznačeno v tabulce A v dodatku 1 této přílohy. 1.4. Pokud však výrobce světlometu doloží, že výrobek již s kladným výsledkem prošel zkouškami předepsanými dále v odstavcích 2.1. až 2.5. nebo rovnocennými zkouškami podle jiného nařízení, nemusejí se tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pak pouze zkoušky předepsané v dodatku 1 v tabulce B. 2. ZKOUŠKY 2.1. Odolnost vůči změnám teploty 2.1.1. Zkoušky Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podle níže uvedeného programu podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti: 3 hodiny při teplotě 40 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 85-95 %, 1 hodina při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60-75 %, 15 hodin při teplotě –30 °C ± 2 °C, 1 hodina při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60-75 %, 3 hodiny při teplotě 80 °C ± 2 °C, 1 hodina při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60-75 %. Před touto zkouškou se vzorky uchovávají po dobu nejméně čtyř hodin při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60-75 %. Pozn: Doba jedné hodiny při teplotě 23 °C ± 5 °C zahrnuje dobu potřebnou k přechodu z jedné teploty na druhou, aniž by se projevilo působení teplotního šoku. 2.1.2. Fotometrická měření 2.1.2.1. Metoda Fotometrická měření se na vzorcích provádějí před zkouškou a po ní. Při měření se používá standardní (referenční) svítilna/světlomet a měření se provádí v těchto bodech: u potkávacího světla potkávacího světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu v bodech B 50 L a 50 R (v případě světlometů pro levostranný provoz v bodech B 50 R a 50 L); u dálkového světla dálkového světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu v bodě Emax. 2.1.2.2. Výsledky Rozdíl mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u jednotlivých vzorků před zkouškou a po ní nesmí, včetně odchylek použitého fotometrického měřicího postupu, překračovat 10 %. 2.2. Odolnost vůči povětrnostním vlivům a chemickým činidlům 2.2.1. Odolnost vůči povětrnostním vlivům Tři nové vzorky rozptylových skel nebo materiálu se vystaví záření zdroje, u nějž je spektrální rozložení energie podobné jako u absolutně černého tělesa o teplotě mezi 5 500 a 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry tak, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 ± 200 W/m2 po dobu potřebnou k tomu, aby obdržená světelná energie činila 4 500 ± 200 MJ/m2. Uvnitř krytu musí teplota měřená na černém panelu umístěném na stejné úrovni jako vzorky činit 50 ± 5 °C. Pro zajištění rovnoměrné expozice se vzorky otáčejí kolem zdroje záření rychlostí 1 až 5 ot/min. Vzorky se ostřikují destilovanou vodou o vodivosti nižší než 1 mS/m a teplotě 23 ± 5 °C, a to v tomto cyklu: postřik 5 minut, sušení 25 minut. 2.2.2. Odolnost vůči chemickým činidlům Po provedení zkoušky podle odstavce 2.2.1. a měření popsaného níže v odstavci 2.2.3.1. se na vnější povrch zkoušené trojice vzorků působí za použití postupu uvedeného v odstavci 2.2.2.2 roztokem o složení stanoveném níže v odstavci 2.2.2.1. 2.2.2.1. Zkušební směs Zkušební směs se skládá z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % ethyltetrachloridu, 12,5 % trichlorethylenu a 6 % xylenu (vše v objemových procentech). 2.2.2.2. Nanesení zkušební směsi Bavlněný hadřík (podle normy ISO 105) se v roztoku popsaném výše v odstavci 2.2.2.1. smočí tak, aby se jím nasytil, 10 sekund se jím potírá vnější přední strana vzorku pod tlakem 50 N/cm2, což na zkušebním povrchu 14 × 14 mm odpovídá síle 100 N, a nechá se 10 minut působit. Během těchto 10 minut se hadřík znovu smočí v roztoku tak, aby složení nanášené tekutiny soustavně odpovídalo předpisu pro zkušební roztok. Během působení je povoleno kompenzovat tlak působící na vzorek tak, aby nedocházelo ke vzniku trhlin. 2.2.2.3. Čištění Koncem působení zkušebního roztoku se vzorky na vzduchu osuší a při teplotě 23 ± 5 °C se omyjí roztokem podle odstavce 2.3. (odolnost vůči saponátům). Potom se vzorky pečlivě opláchnou destilovanou vodou o obsahu nečistot menším než 0,2 % a otřou se měkkou tkaninou. 2.2.3. Výsledky 2.2.3.1. Po zkoušce odolnosti vůči povětrnostním vlivům musí být vnější povrch vzorků prostý trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti stanovená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δtm ≤ 0,020). 2.2.3.2. Po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům musejí být vzorky prosté jakýchkoliv stop chemického narušení, které by mohlo způsobovat změny rozptylu světelného toku, jehož průměrná změna stanovená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δdm ≤ 0,020). 2.3. Odolnost vůči detergentům a uhlovodíkům 2.3.1. Odolnost vůči detergentům Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo materiálu) se zahřeje na teplotu 50 ± 5 °C a na pět minut se ponoří do směsi 99 dílů destilované vody obsahující nejvýše 0,02 % nečistot a 1 dílu alkylarylsulfonátu, temperované na 23 ± 5 °C. Na konci zkoušky se vzorky osuší při teplotě 50 ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí vlhkou tkaninou. 2.3.2. Odolnost vůči uhlovodíkům Následně se vnější povrch těchto tří vzorků po dobu jedné minuty lehce otírá bavlněnou tkaninou smočenou ve směsi 70 obj. % n-heptanu a 30 obj. % toluenu a nechá se na vzduchu zaschnout. 2.3.3. Výsledky Poté, co byly obě výše uvedené zkoušky po sobě provedeny, nesmí střední hodnota změny propustnosti stanovená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy překračovat hodnotu 0,010 (Δtm ≤ 0,010). 2.4. Odolnost vůči mechanickému narušení 2.4.1. Metoda mechanického narušení Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) se podrobí zkoušce rovnoměrného mechanického narušení za použití metody popsané v dodatku 3 této přílohy. 2.4.2. Výsledky Po této zkoušce se postupem uvedeným v dodatku 2 na ploše stanovené v odstavci 2.2.4.1.1 tohoto nařízení změří změny: propustnosti : a rozptylu : Střední hodnota u těchto tří vzorků musí splňovat podmínku: Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050. 2.5. Zkouška přilnavosti případných nátěrů 2.5.1. Příprava vzorku Na nátěru se plocha o velikosti 20 mm × 20 mm rozřeže holicí čepelkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 2 mm × 2 mm. Na čepelku, respektive jehlu se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr. 2.5.2. Popis zkoušky Použije se lepicí páska o přilnavosti 2 N na cm šířky ± 20 %, měřeno za standardizovaných podmínek stanovených v dodatku 4 této přílohy. Tato lepicí páska, jejíž šířka je alespoň 25 mm, se přinejmenším 5 minut tiskne na povrch upravený podle odstavce 2.5.1. Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k uvažovanému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. V tomto stadiu se páska odtrhne rovnoměrnou rychlostí 1,5 ± 0,2 m/s. 2.5.3. Výsledky Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je poškození na průsecích mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud ovšem velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy. 2.6. Zkoušky úplného světlometu s plastovým rozptylovým sklem 2.6.1. Odolnost povrchu rozptylového skla vůči mechanickému narušení 2.6.1.1. Zkoušky Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 1 se podrobí zkoušce popsané výše v odstavci 2.4.1. 2.6.1.2. Výsledky Po zkoušce nesmějí výsledky fotometrických měření světlometu provedených v souladu s tímto nařízením překračovat maximální hodnoty předepsané pro body B 50 L a HV o více než 30 % a u bodu 75 R nesmějí ležet níže než 10 % pod minimálními předepsanými hodnotami (u světlometů určených pro levostranný provoz se uvažují body B 50 R, HV a 75 L). 2.6.2. Zkouška přilnavosti případného nátěru Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 2 se podrobí zkoušce popsané výše v odstavci 2.5. 3. OVĚŘENÍ SHODY VÝROBY Z hlediska materiálů používaných pro výrobu rozptylových skel se světlomety ze série považují za vyhovující tomuto předpisu, jestliže: 3.1.1. po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům a zkoušce odolnosti vůči detergentům a uhlovodíkům nevykazuje vnější povrch vzorků žádné trhliny, odštípnutí ani deformace viditelné pouhým okem (viz odstavce 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2.); 3.1.2. po zkoušce podle odstavce 2.6.1.1 leží fotometrické hodnoty zjištěné v měřicích bodech uvažovaných v odstavci 2.6.1.2 v mezích, jež jsou pro shodu výroby tímto nařízením stanoveny. 3.2. Pokud výsledky zkoušek požadavky nesplňují, je třeba zkoušky zopakovat na jiném vzorku náhodně vybraných světlometů. DODATEK 1 ČASOVÉ POŘADÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A. Zkoušky plastů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané podle odstavce 2.2.4. tohoto nařízení). Vzorky — Zkoušky Rozptylová skla nebo vzorky materiálu Rozptylová skla 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 1.1. Omezená fotometrie (odstavec 2.1.2.) x x x 1.1.1. Změna teploty (odstavec 2.1.1.) x x x 1.1.2. Omezená fotometrie (odstavec 2.1.2.) x x x 1.2.1. Měření propustnosti x x x x x x x x x 1.2.2. Měření rozptylu x x x x x x 1.3. Povětrnostní vlivy (odstavec 2.2.1.) x x x 1.3.1. Měření propustnosti x x x 1.4. Chemická činidla (odstavec 2.2.2.) x x x 1.4.1. Měření rozptylu x x x 1.5. Detergenty (odstavec 2.3.1.) x x x 1.6. Uhlovodíky (odstavec 2.3.2.) x x x 1.6.1. Měření propustnosti x x x 1.7. Narušení (odstavec 2.4.1.) x x x 1.7.1. Měření propustnosti x x x 1.7.2. Měření rozptylu x x x 1.8. Přilnavost (odstavec 2.5.) x B. Zkoušky úplných světlometů (dodaných podle odstavce 2.2.3. tohoto nařízení). Zkoušky Úplný světlomet Vzorek č. 1 2 2.1. Narušení (odstavec 2.6.1.1.) x 2.2. Fotometrie (odstavec 2.6.1.2.) x 2.3. Přilnavost (odstavec 2.6.2.) x DODATEK 2 METODA MĚŘENÍ ROZPTYLU A PROPUSTNOSTI SVĚTLA 1. ZAŘÍZENÍ (viz obrázek) Svazek kolimátoru K o polodivergenci β/2 = 17,4 × 104 rad je omezen clonou Dτ s otvorem 6 mm, proti kterému je umístěn stojan se vzorkem. Clonu Dτ spojuje se snímačem spojná achromatická čočka L2, jejíž průměr vyhovuje požadavku, že necloní světlo rozptylované vzorkem v kuželu o vrcholovém poloúhlu β/2 = 14°. Do obrazové ohniskové roviny čočky L2 se umístí prstencová clona DD o úhlech αo/2 = 1° a αmax/2 = 12°. Nepropustná středová část clony slouží k tomu, aby se vyloučilo světlo přicházející přímo ze světelného zdroje. Musí být možno ji vyjmout ze světelného svazku takovým způsobem, aby se vrátila přesně do své počáteční polohy. Vzdálenost L2 Dτ a ohnisková vzdálenost F2 (1) čočky L2 se volí tak, aby obraz Dτ zcela pokrýval snímač R. Přiřadíme-li počátečnímu dopadajícímu toku velikost 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost každého měření lepší než 1 jednotka. 2. MĚŘENÍ Provádějí se tato měření: Měření se vzorkem se středovou částí DD Zjišťovaná veličina T1 ne ne Počáteční dopadající tok světla T2 ano (před zkouškou) ne Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24° T3 ano (po zkoušce) ne Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24° T4 ano (před zkouškou) ano Tok světla rozptylovaný novým materiálem T5 ano (po zkoušce) ano Tok světla rozptylovaný zkoušeným materiálem (1) Pro čočku L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost přibližně 80 mm. DODATEK 3 METODA ZKOUŠENÍ POSTŘIKEM 1. Zkušební zařízení 1.1. Stříkací pistole Stříkací pistole se osadí tryskou o průměru 1,3 mm umožňující dosahovat při pracovním tlaku 6,0 -0 +0,5 baru průtokové rychlosti 0,24 ± 0,02 L/min. Za těchto provozních podmínek musí mít postřiková plocha vytvořená na povrchu, který je účinkům vystaven na vzdálenost 380 ± 10 mm od trysky, průměr 170 ± 50 mm. 1.2. Zkušební směs Zkušební směs sestává z: křemenného písku tvrdosti 7 na Mohrově stupnici a velikosti zrna mezi 0 a 0,2 mm a s téměř normálním rozložením s hodnotou úhlového faktoru 1,8 až 2 a vody o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3, přičemž směs obsahuje 25 g písku na litr vody. 2. Zkouška Vnější povrch rozptylového skla světlometů se jednou nebo několikrát vystaví pískovému proudu získanému tak, jak je uvedeno výše. Proud se směruje téměř kolmo na zkoušený povrch. Narušení se zjišťuje pomocí jednoho nebo několika vzorků skla umístěných jako referenční do blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se stříká tak dlouho, dokud změna rozptylu světla u měřeného vzorku, resp. vzorků, měřená postupem uvedeným v dodatku 2, nesplňuje podmínku K ověření, že je celý zkoušený povrch narušen stejnoměrně, je možno použít několik referenčních vzorků. DODATEK 4 ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY 1. ÚČEL Touto metodou je možno stanovit za standardních podmínek lineární sílu, kterou lepicí páska lne ke skleněné desce. 2. PRINCIP Měření síly potřebné k odlepení lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°. 3. URČENÉ PODMÍNKY VNĚJŠÍHO PROSTŘEDÍ Podmínky vnějšího prostředí jsou: teplota 23 ± 5 °C, relativní vlhkost 65 ± 15 %. 4. ZKUŠEBNÍ PÁSKY Před zkouškou se zkoušený kotouč lepicí pásky nechá kondicionovat v určených podmínkách vnějšího prostředí (viz výše v odstavci 3) po dobu 24 hodin. Z každého kotouče se zkouší pět zkušebních pásků, každý o délce 400 mm. Před odběrem těchto zkušebních pásků se z kotouče odvinou a zlikvidují první tři obvody. 5. POSTUP Zkouška se provádí za podmínek vnějšího prostředí stanovených v odstavci 3. Pět zkušebních pásků se odebere při odvíjení lepicí pásky v radiálním směru rychlostí zhruba 300 mm/s a během 15 sekund se nanesou takto: Páska se na sklo nanáší postupně tak, že se v podélném směru prstem bez přílišného tlaku tiskne tak, aby mezi páskou a skleněnou deskou nezůstávaly žádné vzduchové bublinky. Soustava se v určených podmínkách vnějšího prostředí ponechá 10 minut v klidu. Přibližně 25 mm zkušební pásky se od desky odlepí v rovině kolmé na osu zkušební pásky. Deska se upevní a volný konec pásky se ohne o 90°. Působí se silou tak, aby oddělovací čára mezi páskou a deskou byla na tuto sílu i na desku kolmá. Táhne se tak, aby se páska odlepovala rychlostí 300 ± 30 mm/s, a zaznamenává se síla, která je k tomu zapotřebí. 6. VÝSLEDKY Získaných pět hodnot se seřadí podle velikosti a za výsledek měření se považuje jejich medián. Vyjadřuje se v newtonech na centimetr šířky pásky.

PŘÍLOHA 7 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM 1. VŠEOBECNĚ 1.1. Požadavky na shodu se podle tohoto nařízení považují z mechanického a geometrického hlediska za splněné, jestliže rozdíly nepřesáhnou nevyhnutelné výrobní odchylky. Tato podmínka platí také pro barvu. Pokud jde o fotometrické parametry, shoda hromadně vyráběných světlometů se nezpochybní, jestliže při zkoušení fotometrických parametrů náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní (referenční) žárovkou: 1.2.1. žádná měřená hodnota se neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto nařízením o více než 20 %; u hodnot B 50 L (resp. R) a pásma III smí maximální nepříznivá odchylka být: B 50 L (resp. R): 0,2 lx odpovídá 20 % 0,3 lx odpovídá 30 % pásmo III 0,3 lx odpovídá 20 % 0,45 lx odpovídá 30 % nebo jestliže 1.2.2.1. u potkávacího světla jsou hodnoty předepsané v tomto nařízení splněny v HV (s odchylkou 0,2 lx) a vůči tomuto zaměření nejméně v jednom bodě plochy ohraničené na měřicí stěně (ve vzdálenosti 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm kolem bodů B 50 L (resp. R) (s odchylkou 0,1 lx), 75 R (resp. L), 50 V, 25 R, 25 L a na celé ploše pásma IV, které neleží více než 22,5 cm nad přímkou 25 R a 25 L; 1.2.2.2. a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle odstavce 6.3.2. tohoto nařízení dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %. Referenční značka se nebere v úvahu. 1.2.3. Pokud výsledky výše uvedených zkoušek požadavky nesplňují, je možno nastavení světlometu upravit, ovšem za předpokladu, že se osa světla nevychýlí stranově doprava nebo doleva o více než 1° (1). 1.2.4. Pokud výsledky výše uvedených zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou. 1.2.5. Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu. 1.2.6. Referenční značka se nebere v úvahu. 2. PRVNÍ ODBĚR VZORKŮ Při prvním odběru vzorků se náhodně vyberou čtyři světlomety. První soubor dvou vzorků se označí písmenem A, druhý soubor dvou vzorků se označí písmenem B. 2.1. Shoda se nezpochybní Při vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy se shoda hromadně vyráběných světlometů nezpochybní, jestliže odchylky měřených hodnot světlometů v nepříznivém směru činí: 2.1.1.1. soubor A A1: jeden světlomet 0 % jeden světlomet ne více než 20 % A2: oba světlomety více než 0 % ale ne více než 20 % přejít k souboru B soubor B B1: oba světlomety 0 % 2.1.2. nebo jestliže jsou u souboru A splněny podmínky odstavce 1.2.2. 2.2. Shoda se zpochybní Při vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy se shoda hromadně vyráběných světlometů zpochybní a na výrobci se bude vyžadovat, aby zjednal nápravu, jestliže odchylky měřených hodnot světlometů činí: 2.2.1.1. soubor A A3: jeden světlomet ne více než 20 % jeden světlomet více než 20 % ale ne více než 30 % 2.2.1.2. soubor B B2: v případě A2 jeden světlomet více než 0 % ale ne více než 20 % jeden světlomet ne více než 20 %

B3: v případě A2 jeden světlomet 0 % jeden světlomet více než 20 % ale ne více než 30 % 2.2.2. nebo jestliže u vzorku A nejsou splněny podmínky odstavce 1.2.2. 2.3. Schválení se odejme Shoda se zpochybní a použije se odstavec 11, jestliže při vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy odchylky měřených hodnot světlometů činí: 2.3.1. soubor A A4: jeden světlomet ne více než 20 % jeden světlomet více než 30 % A5: oba světlomety více než 20 % 2.3.2. soubor B B4: v případě A2 jeden světlomet více než 0 % ale ne více než 20 % jeden světlomet více než 20 % B5: v případě A2 oba světlomety více než 20 % B6: v případě A2 jeden světlomet 0 % jeden světlomet více než 30 % 2.3.3. nebo jestliže u vzorků A a B nejsou splněny podmínky odstavce 1.2.2. 3. OPAKOVANÝ ODBĚR VZORKŮ V případě A3, B2 nebo B3 je třeba do dvou měsíců od oznámení provést opakovaný odběr – třetí soubor C dvou světlometů vybraných ze skladu po nápravě. 3.1. Shoda se nezpochybní Při vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy se shoda hromadně vyráběných světlometů nezpochybní, jestliže odchylky měřených hodnot světlometů činí: 3.1.1.1. soubor C C1: jeden světlomet 0 % jeden světlomet ne více než 20 % C2: oba světlomety více než 0 % ale ne více než 20 % přejít k souboru D soubor D D1: v případě C2 oba světlomety 0 % 3.1.2. nebo jestliže jsou u souboru C splněny podmínky odstavce 1.2.2. 3.2. Shoda se zpochybní Při vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy se shoda hromadně vyráběných světlometů zpochybní a na výrobci se bude požadovat, aby zjednal nápravu, jestliže odchylky měřených hodnot světlometů činí: 3.2.1.1. soubor D D2: v případě C2 jeden světlomet více než 0 % ale ne více než 20 % jeden světlomet ne více než 20 % 3.2.1.2. nebo jestliže u souboru C nejsou splněny podmínky odstavce 1.2.2. 3.3. Schválení se odejme Shoda se zpochybní a použije se odstavec 11, jestliže při vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy odchylky měřených hodnot světlometů činí: 3.3.1. soubor C C3: jeden světlomet ne více než 20 % jeden světlomet více než 20 % C4: oba světlomety více než 20 % 3.3.2. soubor D D3: v případě C2 jeden světlomet 0 nebo více než 0 % jeden světlomet více než 20 % 3.3.3. nebo jestliže u souborů C a D nejsou splněny podmínky odstavce 1.2.2. 4. ZMĚNA SVISLÉ POLOHY SVĚTELNÉHO ROZHRANÍ K ověření změny svislé polohy světelného rozhraní vlivem tepla se použije následující postup: Po vzorkovacím postupu podle obr. 1 této přílohy se jeden světlomet ze souboru A poté, co se třikrát po sobě podrobí cyklu podle odstavce 2.2.2. přílohy 4, zkouší postupem popsaným v odstavci 2.1. přílohy 4. Světlomet se považuje za vyhovující, jestliže úhel Δr nepřekračuje hodnotu 1,5 mrad. Pokud tento úhel hodnotu 1,5 mrad překračuje, avšak není větší než 2,0 mrad, podrobí se zkoušce druhý světlomet ze souboru A; střední hodnota absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků pak nesmí překračovat 1,5 mrad. Jestliže však tato podmínka hodnoty do 1,5 mrad u souboru A splněna není, podrobí se stejnému postupu oba světlomety ze souboru B; úhel Δr pak nesmí u žádného z nich překračovat hodnotu 1,5 mrad. (1) Viz poznámku pod čarou 11/v textu tohoto nařízení.