Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Předpis č. 110 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu

Dodatek 109: Předpis č. 110

doplňku 6 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 18. června 2007

OBSAH

PŘEDPIS

ČÁST I

ČÁST II

PŘÍLOHY

1. OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis se vztahuje na:

2. DEFINICE A KLASIFIKACE SOUČÁSTÍ

Součásti pro použití CNG ve vozidlech se dělí do tříd s ohledem na pracovní tlak a funkci, a to podle obr. 1–1.

Středotlaké části, jako jsou pojistné ventily, nebo části chráněné pojistným ventilem, včetně potrubí a fitinků, ve kterých je CNG pod tlakem vyšším než 450 kPa, a to až do 3 000 kPa (3 MPa).

Nízkotlaké části, včetně potrubí a fitinků, ve kterých je CNG pod tlakem vyšším než 20 kPa, a to až do 450 kPa.

Středotlaké části, včetně potrubí a fitinků, ve kterých je CNG pod tlakem vyšším než 450 kPa, a to až do 3 000 kPa (3 MPa).

Vysokotlaké části, včetně potrubí a fitinků, ve kterých je CNG pod tlakem vyšším než 3 MPa, a to až do 26 MPa.

Součást se může skládat z několika částí, přičemž každá část je zařazena do své vlastní třídy, pokud jde o maximální pracovní tlak a funkci.

„Tlakem“ se rozumí relativní tlak vzhledem k atmosférickému tlaku, není-li uvedeno jinak.

2.1.1. „Servisním tlakem“ se rozumí ustálený tlak při rovnoměrné teplotě plynu 15 C.

2.1.2. „Zkušebním tlakem“ se rozumí tlak, kterému je součást vystavena při schvalovacích zkouškách.

2.1.3. „Pracovním tlakem“ se rozumí maximální tlak, na který je součást navržena a který je základem pro určování pevnosti dotyčné součásti.

2.1.4. „Provozní teplotou“ se rozumí maximální hodnoty teplotních rozsahů, které jsou uvedeny v příloze 5O, při nichž je zajištěno bezpečné a správné fungování zvláštní součásti a pro které byla součást navržena a schválena.

„Zvláštní součástí“ se rozumí:

Mnoho z výše uvedených součástí lze kombinovat nebo vzájemně smontovat jako „multifunkční součást“.

Fig. 1–1

Flow scheme for CNG components classification

Obr. 1–2

Zkoušky, které se použijí pro jednotlivé třídy součástí (mimo tlakové láhve)

„Nádrží“ (nebo tlakovou lahví) se rozumí jakákoli nádoba použitá pro skladování stlačeného zemního plynu;

2.3.1. Nádrž může být v provedení:

2.4. „Typem nádrže“ se rozumí nádrže, které se neliší z hlediska rozměrových a materiálových charakteristik, jak jsou popsány v příloze 3.

„Příslušenstvím namontovaným na nádrži“ se rozumí zejména následující součásti, a to buď samostatné, nebo kombinované, pokud jsou připevněny k nádrži:

2.5.1. ruční ventil;

2.5.2. snímač/ukazatel tlaku;

2.5.3. přetlakový ventil (odpouštěcí ventil);

2.5.4. přetlakové zařízení (spouštěné teplotou);

2.5.5. automatický ventil tlakové láhve;

2.5.6. přepadový ventil;

2.5.7. plynotěsná skříň.

2.6. „Ventilem“ se rozumí zařízení, kterým lze řídit průtok média.

2.7. „Automatickým ventilem“ se rozumí ventil, který není ovládán ručně.

2.8. „Automatickým ventilem tlakové láhve“ se rozumí automatický ventil napevno připevněný k tlakové láhvi, který řídí průtok plynu do palivového systému. Automatický ventil tlakové láhve se též nazývá dálkově ovládaný servisní ventil.

2.9. „Zpětným ventilem“ se rozumí automatický ventil, který plynu umožňuje průtok pouze jedním směrem.

2.10. „Přepadovým ventilem“ (zařízením omezujícím nadměrný průtok) se rozumí zařízení, které automaticky uzavírá nebo omezuje průtok plynu, když průtok přesáhne stanovenou konstrukční hodnotu.

2.11. „Ručním ventilem“ se rozumí ručně ovládaný ventil napevno připevněný k tlakové láhvi.

2.12. „Přetlakovým ventilem (odpouštěcím ventilem)“ se rozumí zařízení, které zabraňuje překročení předem nastaveného protitlaku.

2.13. „Servisním ventilem“ se rozumí uzavírací ventil, který je uzavřen pouze během provádění údržby vozidla.

2.14. „Filtrem“ se rozumí ochranná síťka, která odstraňuje cizorodé nečistoty z proudu plynu.

2.15. „Fitinkem“ se rozumí spojovací materiál použitý v systému potrubí nebo hadic.

Palivová vedení

2.16.1. „Ohebným palivovým vedením“ se rozumí pružné potrubí nebo hadice, kterými proudí zemní plyn.

2.16.2. „Pevným palivovým vedením“ se rozumí potrubí, které za běžného provozu není určeno k ohybu a kterým proudí zemní plyn.

„Ústrojím přívodu plynu“ se rozumí zařízení pro přívod plynného paliva do sacího potrubí motoru (karburátor nebo vstřikovač).

2.17.1. „Směšovačem plyn/vzduch“ se rozumí zařízení pro směšování plynného paliva a nasávaného vzduchu pro motor.

2.17.2. „Vstřikovačem plynu“ se rozumí zařízení pro přívod plynného paliva do motoru nebo přidruženého sacího systému.

2.18. „Nastavovačem průtoku plynu“ se rozumí zařízení omezující průtok plynu, které je namontováno ve směru toku plynu za regulátorem tlaku a které řídí průtok plynu do motoru.

2.19. „Plynotěsnou skříní“ se rozumí zařízení, které odvětrává unikající plyn mimo vozidlo, včetně hadice pro odvětrávání plynu.

2.20. „Ukazatelem tlaku“ se rozumí tlakové zařízení, které indikuje tlak plynu.

2.21. „Regulátorem tlaku“ se rozumí zařízení, které se používá k řízení tlaku plynného paliva přiváděného do motoru.

2.22. „Přetlakovým zařízením (spouštěným teplotou)“ se rozumí zařízení na jedno použití, které se spouští nadměrnou teplotou a/nebo tlakem a které odvádí plyn, aby se zabránilo roztržení tlakové láhve.

2.23. „Plnicí jednotkou nebo hrdlem“ se rozumí zařízení, které je namontováno vně nebo uvnitř vozidla (motorový prostor) a které se používá k plnění nádrže na čerpací stanici.

2.24. „Elektronickou řídicí jednotkou (pro CNG)“ se rozumí zařízení, které řídí spotřebu plynu motorem a jiné parametry motoru, a rovněž samočinně uzavírá automatický ventil, pokud je to z důvodů bezpečnosti nutné.

2.25. „Typem součástí“ uvedených v předchozích bodech 2.6. až 2.23. se rozumí součásti, které se neliší v základních ohledech, jako jsou materiály, pracovní tlak a provozní teploty.

2.26. „Typem elektronické řídicí jednotky“ uvedené v bodě 2.24. se rozumí součásti, které se neliší v základních ohledech, jako jsou základní principy softwaru, s výjimkou drobných změn.

ČÁST I

CHVALOVÁNÍ TYPU ZVLÁŠTNÍCH SOUČÁSTÍ MOTOROVÝCH VOZIDEL, KTERÁ VE SVÉM POHONNÉM SYSTÉMU POUŽÍVAJÍ STLAČENÝ ZEMNÍ PLYN (CNG)

3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU

3.1. Žádost o schválení zvláštních součástí nebo multifunkční součásti podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho pověřený zástupce.

Žádost musí být doprovázena níže uvedenými doklady v trojím vyhotovení a těmito údaji:

3.2.1. popis vozidla zahrnující všechny příslušné údaje uvedené v příloze 1A tohoto předpisu;

3.2.2. podrobný popis typu zvláštní součásti;

3.2.3. dostatečně podrobný výkres zvláštní součásti ve vhodném měřítku;

3.2.4. ověření shody se specifikacemi předepsanými v bodě 6 tohoto předpisu.

Na žádost technické zkušebny zodpovědné za provádění zkoušek pro schválení typu se poskytnou vzorky zvláštní součásti. Na vyžádání se poskytnou dodatečné vzorky (maximálně 3).

3.3.1. Během předsériové výroby nádrží se [n] (2) nádrží z každých 50 kusů (kvalifikační množství) podrobí nedestruktivním zkouškám dle přílohy 3.

4. ZNAČENÍ

4.1. Vzorek zvláštní součásti předložený ke schválení musí být označen obchodním názvem nebo značkou výrobce a typem, včetně označení provozních teplot (podle potřeby „M“ nebo „C“ pro mírné nebo nízké teploty); a v případě ohebných hadic také měsícem a rokem výroby; toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné.

4.2. Na všech součástech musí být dostatek místa pro umístění značky schválení typu; toto umístění musí být vyznačeno na výkresech uvedených v bodě 3.2.3. výše.

4.3. Každá nádrž musí také nést typový štítek s jasně čitelnými a nesmazatelně provedenými následujícími údaji:

5. SCHVÁLENÍ TYPU

5.1. Pokud vzorky součásti předložené ke schválení splňují požadavky bodů 6.1. až 6.11. tohoto předpisu, bude schválení typu součásti uděleno.

5.2. Každému schválenému typu součásti nebo multifunkční součásti se přidělí číslo schválení. Jeho prvé dvě číslice (v současnosti 00 pro předpis v jeho původním znění) označují sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny provedené v předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit totožný alfanumerický kód jinému typu součásti.

5.3. Oznámení o vydání, odmítnutí nebo rozšíření schválení typu součásti pro CNG podle tohoto předpisu se sdělí smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, na formuláři, který musí odpovídat vzoru v příloze 2B tohoto předpisu.

Na všechny součásti odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu se – kromě značky předepsané v bodech 4.1. a 4.3. – viditelně a na místě uvedeném v bodě 4.2. výše umístí mezinárodní značka schválení typu, jež má tyto části:

5.4.1. kružnice, v níž je písmeno „E“ následované rozlišovacím číslem země, která schválení udělila (3)

5.4.2. číslo tohoto předpisu, po němž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení, to vše vpravo od kružnice stanovené v bodě 5.4.1. Číslo schválení se skládá z čísla schválení typu součásti, které je uvedeno na osvědčení vyhotoveném pro daný typ (viz bod 5.2. a přílohu 2B), před kterým jsou uvedeny dvě číslice označující pořadí nejnovější série změn tohoto předpisu.

5.5. Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.

5.6. Příloha 2A tohoto předpisu uvádí příklady provedení výše uvedené značky schválení typu.

6. SPECIFIKACE SOUČÁSTÍ PRO CNG

6.1. Obecná ustanovení

6.1.1. Zvláštní součásti vozidel, která ve svém pohonném systému používají CNG, musí fungovat správně a bezpečně, jak stanoví tento předpis.

Materiály součástí, které jsou v kontaktu s CNG, musí být s CNG slučitelné (viz příloha 5D).

Části dané součásti, jejichž správná a bezpečná funkce může být ovlivněna CNG, vysokým tlakem nebo otřesy, musí být podrobeny příslušným zkušebním postupům popsaným v přílohách tohoto předpisu. Zejména musí být splněna ustanovení bodů 6.2. až 6.11.

Zvláštní součásti vozidel používajících ve svém pohonném systému CNG musí být v souladu s příslušnými požadavky na elektromagnetickou kompatibilitu (EMC) podle předpisu č. 10, série změn 02, nebo předpisu rovnocenného.

6.2. Ustanovení pro nádrže

6.2.1. Nádrže na CNG musí být typu schváleného podle ustanovení přílohy 3 tohoto předpisu.

6.3. Ustanovení pro součásti namontované na nádrži

Nádrž musí být vybavena alespoň následujícími součástmi, které mohou být buď samostatné, nebo kombinované:

6.3.1.1. ruční ventil,

6.3.1.2. automatický ventil tlakové láhve,

6.3.1.3. přetlakové zařízení,

6.3.1.4. zařízení omezující nadměrný průtok.

6.3.2. Nádrž může být v případě potřeby vybavena plynotěsnou skříní.

6.3.3. Součásti uvedené v bodech 6.3.1. až 6.3.2. musí být typu schváleného podle ustanovení přílohy 4 tohoto předpisu.

6.4.–6.11. Ustanovení pro jiné součásti

Uvedené součásti musí být typu schváleného podle ustanovení příloh, jež uvádí tato tabulka:

7. ZMĚNY TYPU SOUČÁSTI PRO CNG A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU

Každá změna typu součásti pro CNG se oznamuje správnímu útvaru, který schválení typu udělil. Příslušný útvar potom může buď:

7.1.1. být toho názoru, že je nepravděpodobné, že by provedené změny měly znatelný negativní účinek, a že je dotyčná součást nadále v souladu s požadavky; nebo

7.1.2. rozhodnout, zda musí příslušný orgán provést částečné nebo úplné opakování zkoušek.

7.2. Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením příslušných změn se sdělí smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, postupem stanoveným výše v bodě 5.3.

7.3. Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí pořadové číslo každému formuláři sdělení vypracovanému pro takové rozšíření.

8. (nepřiděleno)

9. SHODNOST VÝROBY

Shodnost výrobních postupů musí být v souladu s postupy uvedenými v příloze 2 dohody (dokument E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž platí následující požadavky:

9.1. Každá nádrž se zkouší při minimálním tlaku ve výši 1,5 násobku pracovního tlaku v souladu s pravidly v příloze 3 tohoto předpisu.

9.2. Zkoušky na roztržení hydraulickým tlakem podle bodu 3.2. přílohy 3 se provádí pro každou výrobní sérii sestávající z maximálně 200 nádrží vyrobených ze stejné dávky surovin.

9.3. Každá sestava ohebného palivového vedení, která se použije pro vysoký či střední tlak (třída 0, 1) podle klasifikace popsané v bodě 2 tohoto předpisu, se zkouší při dvojnásobku pracovního tlaku.

10. POSTIHY ZA NESHODNOU VÝROBU

10.1. Schválení udělené pro určitý typ součásti podle tohoto předpisu může být odebráno, pokud nejsou splněny požadavky stanovené výše v bodě 9.

10.2. Pokud některá smluvní strana dohody, která používá tento předpis, odejme schválení, které předtím vydala, je povinna o této skutečnosti neprodleně informovat ostatní smluvní strany dohody, které používají tento předpis, a to s použitím formuláře, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2B tohoto předpisu.

11. (nepřiděleno)

12. UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení definitivně ukončí výrobu typu součásti, který byl schválen podle tohoto předpisu, je povinen informovat o tom orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení uvedený orgán informuje ostatní strany dohody, které používají tento předpis, a to sdělením na formuláři, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2B tohoto předpisu.

13. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ZODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ ZKOUŠEK PRO SCHVÁLENÍ TYPU, NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ÚTVARŮ

Smluvní strany dohody, které používají tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace Spojených národů názvy a adresy technických zkušeben zodpovědných za provádění zkoušek pro schválení typu, jakož i správních útvarů, které schválení udělují a kterým mají být zasílány formuláře osvědčující vydání, rozšíření, odmítnutí nebo odebrání schválení typu vydané v jiných zemích.

ČÁST II

SCHVALOVÁNÍ VOZIDEL PRO POUŽITÍ STLAČENÉHO ZEMNÍHO PLYNU (CNG) S OHLEDEM NA ZÁSTAVBU ZVLÁŠTNÍCH SOUČÁSTÍ SCHVÁLENÉHO TYPU V JEJICH POHONNÉM SYSTÉMU

14. DEFINICE

Pro účely části II tohoto předpisu se:

14.1.1. „schválením typu vozidla“ rozumí schválení typu vozidla kategorie M nebo N, pokud jde o jeho systém CNG montovaný jako původní vybavení pro použití v pohonném systému;

„typem vozidla“ rozumí vozidla vybavená zvláštními součástmi pro použití CNG v jejich pohonných systémech, která se neliší z hlediska následujících podmínek:

14.1.2.1. výrobce;

14.1.2.2. typové označení stanovené výrobcem;

základní aspekty návrhu a konstrukce:

14.1.2.3.1. podvozek/podlahový panel (zřejmé a základní rozdíly),

14.1.2.3.2. zástavba zařízení pro CNG (zřejmé a základní rozdíly);

14.1.3. „systémem CNG“ rozumí sestava součástí (nádrž(e) nebo tlaková láhev (tlakové láhve), ventily, ohebná palivová vedení atd.) a spojovacích částí (pevná palivová vedení, fitinky atd.) montovaných do motorových vozidel, která ve svém pohonném systému používají CNG.

15. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU

15.1. Žádost o schválení typu vozidla s ohledem na zástavbu zvláštních součástí pro použití stlačeného zemního plynu v pohonném systému podává výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.

15.2. Žádost musí být doprovázena těmito doklady v trojím vyhotovení: popis vozidla včetně všech příslušných údajů uvedených v příloze 1B tohoto předpisu.

15.3. Vozidlo reprezentativní pro typ vozidla, který má být schválen, se předá technické zkušebně, která provádí zkoušky pro schválení typu. 16.

16. SCHVÁLENÍ TYPU

16.1. Pokud je vozidlo dodané ke schválení podle tohoto předpisu vybaveno všemi potřebnými zvláštními součástmi pro použití stlačeného zemního plynu ve jeho pohonném systému a splňuje-li požadavky bodu 17 níže, schválení tohoto typu vozidla se udělí.

16.2. Každému schválenému typu vozidla se přidělí číslo schválení. Jeho prvé dvě číslice označují sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny tohoto předpisu, provedené k datu vydání schválení.

16.3. Oznámení o vydání, odmítnutí nebo rozšíření schválení typu vozidla používajícího CNG podle tohoto předpisu se sdělí smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, na formuláři, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2D tohoto předpisu.

Na všechny typy vozidel schválené podle tohoto předpisu se viditelně a na snadno přístupném místě stanoveném ve formuláři schválení typu uvedeném v bodě 16.2. umístí mezinárodní značka schválení typu, jež má tyto části:

16.4.1. kružnice, v níž je písmeno „E“ následované rozlišovacím číslem země, která schválení udělila (3);

16.4.2. číslo tohoto předpisu, po němž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení, to vše vpravo od kružnice stanovené v bodě 16.4.1.

16.5. Pokud se vozidlo shoduje s vozidlem schváleným podle jednoho nebo několika jiných předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, není v takovém případě nutno opakovat symbol předepsaný v bodě 16.4.1.; v takovém případě se čísla předpisu a schválení, jakož i další symboly všech předpisů, podle kterých bylo schválení uděleno v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, umístí do svislých sloupců vpravo od symbolu předepsaného v bodě 16.4.1.

16.6. Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.

16.7. Značka schválení typu musí být umístěna na typovém štítku vozidla nebo v jeho blízkosti.

16.8. Příloha 2C tohoto předpisu uvádí příklady provedení uvedené značky schválení typu.

17. POŽADAVKY NA ZÁSTAVBU ZVLÁŠTNÍCH SOUČÁSTÍ PRO POUŽITÍ STLAČENÉHO ZEMNÍHO PLYNU V POHONNÉM SYSTÉMU VOZIDLA

17.1. Obecné

17.1.1. Systém CNG vozidla musí fungovat správně a bezpečně za pracovního tlaku a provozních teplot, pro které byl navržen a schválen.

17.1.2. Všechny součásti systému musí mít schválení typu podle části I tohoto předpisu jako jednotlivé části.

17.1.3. Materiály použité v systému musí být vhodné pro použití s CNG.

17.1.4. Všechny součásti systému musí být řádně upevněny.

17.1.5. Systém CNG nesmí vykazovat žádné netěsnosti, tj. musí zůstat bez bublin po dobu 3 minut.

17.1.6. Zástavba systému CNG musí být provedena tak, aby systém byl co nejlépe chráněn před poškozením, jako je poškození způsobené pohyblivými součástmi vozidla, srážkou, štěrkem, nakládáním či vykládáním vozidla nebo posunutím nákladu.

K systému CNG nesmí být připojena žádná zařízení kromě těch, která jsou naprosto nezbytná pro správné fungování motoru motorového vozidla.

17.1.7.1. Aniž je dotčen bod 17.1.7., mohou být vozidla vybavena systémem topení pro vytápění prostoru pro cestující a/nebo nákladního prostoru, který je připojen k systému CNG.

17.1.7.2. Systém topení uvedený v bodě 17.1.7.1. bude povolen, pokud je podle názoru technických zkušeben zodpovědných za provádění schvalování typu přiměřeně chráněn a požadované fungování normálního systému CNG není ovlivněno.

Označení vozidel poháněných CNG a spadajících do kategorií M2 a M3 (4).

17.1.8.1. Vozidla kategorií M2 a M3 vybavená systémem CNG jsou označena štítkem stanoveným v příloze 6.

17.1.8.2. Štítek musí být připevněn vpředu a vzadu na vozidle kategorie M2 nebo M3 a na vnější straně pravých dveří.

17.2. Další požadavky

17.2.1. Žádná součást systému CNG, včetně jakýchkoli ochranných materiálů, které tvoří část dané součásti, nesmí přesahovat obrys vozidla, s výjimkou plnicí jednotky, pokud v místě svého upevnění nepřesahuje obrys vozidla o více než 10 mm.

17.2.2. Žádná součást systému CNG nesmí být umístěna blíže než 100 mm od výfuku nebo obdobného zdroje tepla, pokud není patřičně chráněna proti teplu.

17.3. Systém CNG

Systém CNG obsahuje alespoň následující součásti:

17.3.1.1. nádrž(e) nebo tlakovou láhev (tlakové láhve);

17.3.1.2. ukazatel tlaku nebo hladiny paliva;

17.3.1.3. přetlakové zařízení (spouštěné teplotou);

17.3.1.4. automatický ventil tlakové láhve;

17.3.1.5. ruční ventil;

17.3.1.6. regulátor tlaku;

17.3.1.7. nastavovač průtoku plynu;

17.3.1.8. zařízení omezující nadměrný průtok;

17.3.1.9. ústrojí přívodu plynu;

17.3.1.10. plnicí jednotku nebo hrdlo;

17.3.1.11. ohebné palivové vedení;

17.3.1.12. pevné palivové vedení;

17.3.1.13. elektronickou řídicí jednotku;

17.3.1.14. fitinky;

17.3.1.15. plynotěsnou skříň u součástí, které jsou montovány uvnitř prostoru pro cestující a prostoru pro zavazadla. Pokud se plynotěsná skříň při požáru zničí, může být takovou skříní kryto přetlakové zařízení.

Systém CNG může zahrnovat také následující součásti:

17.3.2.1. zpětný ventil (nebo jednosměrný ventil);

17.3.2.2. přetlakový ventil;

17.3.2.3. filtr CNG;

17.3.2.4. snímač tlaku a/nebo teploty;

17.3.2.5. systém výběru paliva a elektrický systém.

17.3.3. Přídavný automatický ventil může být kombinován s regulátorem tlaku.

17.4. Zástavba nádrže

17.4.1. Nádrž musí být trvale namontována ve vozidle a nesmí být namontována v motorovém prostoru.

17.4.2. Nádrž musí být namontována tak, aby s výjimkou bodů upevnění nádrže (nádrží) nedocházelo ke kontaktu kovu s kovem.

Když je vozidlo připraveno k použití, nesmí být palivová nádrž méně než 200 mm nad povrchem silnice.

17.4.3.1. Ustanovení bodu 17.4.3. se nepoužije, je-li nádrž přiměřeně chráněna vpředu a po stranách a žádná část nádrže není umístěna níže než uvedená ochranná konstrukce.

17.4.4. Palivová nádrž (nádrže) nebo tlaková láhev (tlakové láhve) musí být namontovány a upevněny tak, aby při plných nádržích mohla být absorbována následující zrychlení (aniž by došlo k poškození):

Vozidla kategorií M1 a N1:

Vozidla kategorií M2 a N2:

Vozidla kategorií M3 a N3:

Namísto praktických zkoušek lze použít výpočetní metodu, pokud žadatel o schválení může technické zkušebně uspokojivě prokázat její rovnocennost.

17.5. Příslušenství namontované na nádrži (nádržích) nebo tlakové láhvi (láhvích)

Automatický ventil

17.5.1.1. Automatický ventil tlakové láhve musí být namontován přímo na každé nádrži.

17.5.1.2. Automatický ventil tlakové láhve musí být ovládán tak, aby byl přívod paliva přerušen, když je motor vypnut, a to bez ohledu na polohu spínače zapalování, a musí zůstat uzavřen, pokud motor neběží. Pro diagnostiku je povolena prodleva v délce 2 sekund.

Přetlakové zařízení

17.5.2.1. Přetlakové zařízení (spouštěné teplotou) musí být namontováno na palivovou nádrž (nádrže) takovým způsobem, aby mohlo odpouštět tlak do plynotěsné skříně, pokud dotyčná plynotěsná skříň splňuje požadavky bodu 17.5.5.

Přepadový ventil na nádrži

17.5.3.1. Na palivovou nádrž (nádrže) musí být na automatickém ventilu tlakové láhve namontováno zařízení omezující nadměrný průtok.

Ruční ventil

17.5.4.1. Ruční ventil je pevně namontován na tlakovou láhev a může být integrován do automatického ventilu tlakové láhve.

Plynotěsná skříň pro nádrž(e)

17.5.5.1. Není-li palivová nádrž (nádrže) namontována vně vozidla, musí být k nádrži připevněna plynotěsná skříň překrývající armaturu nádrže a splňující požadavky bodů 17.5.5.2. až 17.5.5.5.

17.5.5.2. Plynotěsná skříň musí být volně propojena s ovzduším, v případě potřeby pomocí propojovací hadice a průchodky, které musí být odolné vůči CNG.

17.5.5.3. Větrací otvor plynotěsné skříně nesmí ústit do podběhů kol, ani nesmí mířit na zdroj tepla, jako je např. výfuk.

17.5.5.4. Veškeré propojovací hadice a průchodky pro odvětrávání plynotěsné skříně na spodku karoserie motorového vozidla musí mít minimální světlost 450 mm2.

17.5.5.5. Skříň překrývající armaturu nádrže (nádrží) a propojovací hadice musí být plynotěsné při tlaku 10 kPa bez jakýchkoli trvalých deformací. Za takových okolností lze připustit únik nepřesahující 100 cm3 za hodinu.

17.5.5.6. Propojovací hadice musí být upevněna svorkami nebo jiným způsobem k plynotěsné skříni a k průchodce, aby se zajistilo vytvoření plynotěsného spoje.

17.5.5.7. Plynotěsná skříň musí překrývat všechny součásti montované do prostoru pro zavazadla nebo pro cestující.

17.6. Pevná a ohebná palivová vedení

17.6.1. Pevná palivová vedení musí být vyrobena z bezešvého materiálu: buď z nerezavějící oceli, nebo z oceli s povrchovou úpravou odolnou proti korozi.

17.6.2. Pevné palivové vedení lze nahradit ohebným palivovým vedením, je-li použito ve třídě 0, 1 nebo 2.

17.6.3. Ohebné palivové vedení musí splňovat požadavky přílohy 4B tohoto předpisu.

17.6.4. Pevná palivová vedení musí být upevněna tak, aby nebyla vystavena otřesům nebo pnutí.

17.6.5. Ohebná palivová vedení musí být upevněna tak, aby nebyla vystavena otřesům nebo pnutí.

17.6.6. V bodě upevnění musí být ohebná i pevná palivová vedení upevněna tak, aby nedocházelo ke kontaktu kovu s kovem.

17.6.7. Pevná a ohebná palivová plynová vedení nesmí být umístěna v místech pro přiložení zvedáku.

17.6.8. V průchodech musí být palivová vedení opatřena ochranným materiálem.

17.7. Fitinky nebo plynové spoje mezi součástmi

17.7.1. Pájené spoje a lisované spoje na principu „zaříznutí“ nejsou přípustné.

17.7.2. Potrubí z nerezavějící oceli se smí spojovat pouze fitinky z nerezavějící oceli.

17.7.3. Rozvodné bloky musí být vyrobeny z materiálu odolného proti korozi.

17.7.4. Pevná palivová vedení musí být spojena vhodnými spoji, např. dvoudílnými lisovanými spoji v ocelových rourách a spoji s těsnicími kužely na obou stranách.

17.7.5. Počet spojů musí být omezen na minimum.

17.7.6. Veškeré spoje musí být provedeny v místech, kde je možný přístup za účelem kontroly.

V prostoru pro cestující nebo v uzavřeném zavazadlovém prostoru nesmí být palivové vedení delší, než je nezbytně nutné, a vždy musí být chráněno plynotěsnou skříní.

17.7.7.1. Ustanovení bodu 17.7.7. se nepoužije na vozidla kategorií M2 nebo M3, u kterých jsou palivová vedení a spoje vybaveny pouzdrem, které je odolné proti CNG a je volně spojeno s ovzduším.

17.8. Automatický ventil

17.8.1. Na palivovém vedení může být namontován přídavný automatický ventil, a to co nejblíže k regulátoru tlaku.

17.9. Plnicí jednotka nebo hrdlo

17.9.1. Plnicí jednotka musí být zajištěna proti otáčení a chráněna proti nečistotám a vodě.

17.9.2. Je-li nádrž na CNG namontována v prostoru pro cestující nebo v uzavřeném (zavazadlovém) prostoru, musí být plnicí jednotka umístěna vně vozidla nebo v motorovém prostoru.

17.10. Systém výběru paliva a elektrická instalace

17.10.1. Elektrické součásti systému CNG musí být chráněny proti přetížení.

17.10.2. Vozidla s několika palivovými systémy musí mít systém výběru paliva, aby se zajistilo, že do motoru není nikdy dodáván současně více než jeden druh paliva po dobu delší než 5 sekund. „Dvoupalivová“ vozidla, která používají pro zapalování směsi vzduch/plyn jako základní palivo naftu, jsou povolena v případech, kdy vozidla a jejich motory splňují povinné normy týkající se znečišťování ovzduší.

17.10.3. Elektrické spoje a součásti v plynotěsné skříni musí být konstruovány tak, aby nevznikaly žádné jiskry.

18. SHODNOST VÝROBY

18.1. Shodnost výrobních postupů musí být v souladu s postupy uvedenými v příloze 2 dohody (dokument E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).

19. POKUTY ZA NESHODNOST VÝROBY

19.1. Schválení udělené určitému typu vozidla podle tohoto předpisu může být odebráno, pokud nejsou splněny požadavky uvedené v bodě 18.

19.2. Pokud některá smluvní strana dohody, která používá tento předpis, odejme schválení, které předtím vydala, je povinna o této skutečnosti neprodleně informovat ostatní smluvní strany dohody, které používají tento předpis, a to s použitím formuláře, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2D tohoto předpisu.

20. ZMĚNA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA

Každá změna zástavby zvláštních součástí pro použití stlačeného zemního plynu v pohonném systému vozidla musí být oznámena správnímu útvaru, který typ vozidla schválil. Příslušný útvar potom může buď:

20.1.1. být toho názoru, že je nepravděpodobné, že by provedené změny měly znatelný negativní účinek, a že vozidlo je v každém případě nadále v souladu s požadavky; nebo

20.1.2. požadovat další zkušební protokol od technické zkušebny zodpovědné za provádění zkoušek.

20.2. Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením úpravy se sdělí stranám dohody, které používají tento předpis, a to na formuláři, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2D tohoto předpisu.

20.3. Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí tomuto rozšíření pořadové číslo a informuje o něm ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které používají tento předpis, a to na formuláři, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2D tohoto předpisu.

21. UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení definitivně ukončí výrobu typu vozidla, který byl schválen podle tohoto předpisu, je povinen o této skutečnosti informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení uvedený orgán informuje ostatní smluvní strany dohody, které používají tento předpis, a to sdělením na formuláři, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2D tohoto předpisu.

22. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ZODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ ZKOUŠEK PRO SCHVÁLENÍ TYPU, NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ÚTVARŮ

Smluvní strany dohody, které používají tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace Spojených národů názvy a adresy technických zkušeben zodpovědných za provádění zkoušek pro schválení typu, jakož i správních útvarů, které schválení udělují a kterým mají být zasílány formuláře osvědčující vydání, rozšíření, odmítnutí nebo odebrání schválení typu vydané v jiných zemích.

(1) Jak stanoví plné znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), příloha 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 ve znění změny č. 4).

(2) Bude upřesněno.

(3) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbajdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropskou unii (schválení udělují její členské státy a užívají své příslušné symboly EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu a 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (neobsazeno) a 56 pro Černou Horu. Následující čísla budou přidělena dalším zemím v pořadí, v němž ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo k ní přistoupí, a takto přidělená čísla sdělí Generální tajemník OSN smluvním stranám této dohody.

(4) Jak stanoví plné znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), příloha 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

PŘÍLOHA 3

TLAKOVÉ LÁHVE NA PLYN VYSOKOTLAKÁ LÁHEV PRO SKLADOVÁNÍ ZEMNÍHO PLYNU VE VOZIDLE PRO POUŽITÍ JAKO PALIVA PRO AUTOMOBILY

1. OBLAST PŮSOBNOSTI

Tato příloha stanoví minimální požadavky na lehké plnitelné tlakové láhve na plyn. Tlakové láhve jsou určeny pouze pro skladování vysokotlakého CNG použitého jako palivo pro automobily ve vozidle, ke kterému musí být tlakové láhve připevněny. Tlakové láhve mohou být z libovolné oceli, hliníku nebo nekovového materiálu, libovolné konstrukce a vyráběny libovolným způsobem vhodným pro stanovené provozní podmínky. Tato příloha se nevztahuje na kovové vložky nebo tlakové láhve z nerezavějících ocelí či svařované konstrukce. Tlakové láhve, na které se vztahuje tato příloha, jsou zařazeny do třídy 0 popsané v bodě 2. tohoto předpisu, a jsou v provedení:

CNG–1 celokovová CNG–2 kovová vložka vyztužená spojitým vláknem impregnovaným pryskyřicí (obručovitě ovinutá) CNG–3 kovová vložka vyztužená spojitým vláknem impregnovaným pryskyřicí (plně ovinutá) CNG–4 Spojité vlákno impregnované pryskyřicí s nekovovou vložkou (plně kompozitní)

Provozní podmínky, kterým budou tlakové láhve vystaveny jsou podrobně popsány v bodě 4. Tato příloha vychází z pracovního tlaku zemního plynu jako paliva ve výši 20 MPa ustáleného při 15 °C s maximálním tlakem plnění 26 MPa. Jiné pracovní tlaky lze zohlednit úpravou tlaku pomocí přiměřeného koeficientu (poměru). Např. systém s pracovním tlakem 25 MPa vyžaduje, aby se tlaky vynásobily koeficientem 1,25.

Životnost tlakové láhve je stanovena výrobcem a může se lišit podle použití. Definice životnosti vychází z plnění tlakové láhve 1 000 krát ročně s minimem 15 000 naplnění. Maximální životnost je 20 let.

U kovových láhví a láhví s kovovou vložkou vychází životnost tlakové láhve z míry růstu únavových trhlin. Je nezbytná kontrola každé tlakové láhve nebo vložky ultrazvukem nebo rovnocennou metodou, aby se vyloučila přítomnost trhlin, které přesahují maximální povolenou velikost. Tento přístup umožňuje optimalizovat návrh a výrobu lehkých tlakových láhví na zemní plyn pro vozidla.

U plně kompozitních tlakových láhví s nekovovými nezatíženými vložkami se „bezpečná životnost“ prokazuje vhodnými metodami návrhu, zkouškami technické způsobilosti návrhu konstrukce a kontrolními mechanismy ve výrobě.

2. REFERENCE

Následující normy obsahují ustanovení, která se prostřednictvím odkazů v tomto textu stávají ustanoveními této přílohy (do doby, než budou k dispozici rovnocenná ustanovení EHK).

Normy ASTM (1)

ASTM B117–90 Zkušební metoda pro zkoušky solným postřikem (mlhou) ASTM B154–92 Zkouška dusičnanem rtuťným pro měď a její slitiny ASTM D522–92 Zkouška ohebnosti připevněných organických povlaků na trnu ASTM D1308–87 Účinky chemikálií pro domácnost na čiré a pigmentované organické povrchové úpravy ASTM D2344–84 Metoda zkoušky zdánlivé pevnosti mezi vrstvami ve smyku paralelních vláknových kompozit metodou krátkého nosníku ASTM D2794–92 Metoda zkoušky odolnosti organických povlaků proti účinkům rychlé deformace (nárazu) ASTM D3170–87 Odolnost povrchových úprav proti odštěpování ASTM D3418–83 Metoda zkoušky přechodové teploty polymerů pomocí termické analýzy ASTM E647–93 Standardní zkušební metoda pro měření míry růstu únavových trhlin ASTM E813–89 Zkušební metoda pro stupeň lomové houževnatosti JIC ASTM G53–93 Standardní postup ovládání přístroje na vystavení vlivům světla a vody (fluorescenční typ v ultrafialovém spektru – kondenzační) pro expozici nekovových materiálů

Normy BSI (2)

BS 5045 Část 1 (1982) Láhve pro přepravu plynů – specifikace bezešvých ocelových plynových láhví nad 0,5 litru vodní kapacity BS 7448–91 Lomová mechanika – zkoušky houževnatosti, část I – metoda určení hodnot KIC, kritických hodnot COD a J pro BS PD 6493–1991. Pokyny a metody pro posuzování přijatelnosti „A“ u trhlin v tavně svařovaných konstrukcích; kovové materiály

Normy ISO (3)

ISO 148–1983 Ocel – rázová zkouška podle Charpyho (vrub tvaru V) ISO 306–1987 Plasty – termoplastické materiály – stanovení teploty změknutí dle Vicata ISO 527 Pt 1–93 Plasty – stanovení vlastností v tahu – část I: Obecné zásady ISO 642–79 Ocel – čelní zkouška prokalitelnosti (zkouška podle Jominyho) ISO 2808–91 Nátěrové hmoty – stanovení tloušťky nátěru ISO 3628–78 Sklolamináty – stanovení vlastností ve statickém tahu ISO 4624–78 Nátěrové hmoty – odtrhová zkouška přilnavosti ISO 6982–84 Kovové materiály – zkoušení pevnosti v tahu ISO 6506–1981 Kovové materiály – zkouška tvrdosti podle Brinella ISO 6508–1986 Kovové materiály – zkouška tvrdosti podle Rockwella (stupnice ABCDEFGHK) ISO 7225 Výstražné značky pro tlakové láhve na plyn ISO/DIS 7866–1992 Konstrukce, výroba a schvalování znovuplnitelných přepravních bezešvých tlakových láhví z hliníkové slitiny pro celosvětové použití ISO 9001:1994 Zajištění jakosti při návrhu/vývoji výrobě, montáži a údržbě; ISO 9002:1994 Zajištění jakosti při výrobě a montáži ISO/DIS 12737 Kovové materiály – stanovení lomové houževnatosti při rovinné deformaci ISO/IEC Guide 25–1990 Obecné požadavky na odbornou způsobilost zkušebních laboratoří ISO/IEC Guide 48–1986 Pokyny pro hodnocení a registraci systému jakosti dodávek třetí stranou ISO/DIS 9809 Bezešvé ocelové tlakové láhve na přepravu plynů – návrh, konstrukce a zkoušky – část I: Tlakové láhve z kalené a popouštěné oceli s pevností v tahu < 1 100 MPa

Norma NACE (4)

NACE TM0177–90 Laboratorní zkoušení kovů na odolnost vůči koroznímu praskání vyvolanému sirníkem v prostředí H2S.

3. DEFINICE

Pro účely této přílohy se použijí následující definice:

3.1. (nepřiděleno)

3.2. autofretáž: Postup aplikace tlaku, který se používá při výrobě kompozitních tlakových láhví s kovovými vložkami, při němž se vložka namáhá až za mez pružnosti, a to dostatečně k tomu, aby došlo k trvalé plastické deformaci, což má za následek, že při nulovém vnitřním tlaku je ve vložce napětí v tlaku a ve vláknech napětí v tahu.

3.3. tlak při autofretáži: Tlak uvnitř ovinuté tlakové láhve, při kterém je dosaženo požadovaného rozdělení napětí mezi vložku a ovinutí.

3.4. šarže – kompozitní tlakové láhve: „Šarží“ se rozumí skupina tlakových láhví vyrobených postupně za sebou ze způsobilých vložek, které mají stejnou velikost, konstrukci, stanovené konstrukční materiály a výrobní postup.

3.5. šarže – kovové tlakové láhve a vložky: „Šarží“ se rozumí skupina kovových tlakových láhví nebo vložek vyrobených postupně za sebou, které mají stejný jmenovitý průměr, tloušťku stěny, konstrukci, stanovený konstrukční materiál, výrobní postup, zařízení pro výrobu a tepelné zušlechťování, jakož i časové a teplotní podmínky a plynné prostředí během tepelného zušlechťování.

3.6. šarže nekovových vložek: „Šarží“ se rozumí skupina nekovových vložek vyrobených postupně za sebou, které mají stejný jmenovitý průměr, tloušťku stěny, konstrukci, stanovený konstrukční materiál a výrobní postup.

3.7. meze šarže: „Šarže“ nesmí v žádném případě překročit 200 dokončených tlakových láhví nebo vložek (nepočítaje v to tlakové láhve nebo vložky podrobené destruktivní zkoušce) nebo jednu směnu po sobě následující výroby, přičemž se bere vyšší z těchto hodnot.

3.8. kompozitní tlaková láhev: Tlaková láhev vyrobená ze spojitého vlákna impregnovaného pryskyřicí navinutého na kovovou nebo nekovovou vložku. Kompozitní tlakové láhve s nekovovými vložkami se nazývají plně kompozitní tlakové láhve.

3.9. navíjení při řízeném napětí: Postup, který se používá při výrobě obručovitě ovinutých kompozitních tlakových láhví s kovovými vložkami a kterým se dosahuje napětí v tlaku ve vložce a napětí v tahu v ovinutí při nulovém vnitřním tlaku pomocí navíjení vyztužujících vláken pod velmi vysokým napětím.

3.10. plnicí tlak: Tlak plynu v tlakové láhvi bezprostředně podokončení plnění.

3.11. dokončené tlakové láhve: Dokončené tlakové láhve, které jsou připraveny k použití, typické pro normální výrobu, kompletní s identifikačními značkami a vnějším povlakem, včetně integrální izolace stanovené výrobcem, ale bez neintegrální izolace nebo ochrany.

3.12. plné ovinutí: Ovinutí sestávající z výztužného vlákna vinutého jak ve směru obvodu, tak ve směru osy tlakové láhve.

3.13. teplota plynu: Teplota plynu v tlakové láhvi.

3.14. obručovité ovinutí: Ovinutí sestávající z výztužného vlákna vinutého převážně po obvodu válcové části vložky tak, aby na vlákno nepůsobilo významné napětí ve směru rovnoběžném s podélnou osou tlakové láhve.

3.15. vložka: Nádoba, která se používá jako plynotěsný vnitřní plášť, na který jsou navíjena výztužná vlákna, aby se dosáhlo potřebné pevnosti. Tato norma popisuje dva typy vložek: kovové vložky, které jsou navrženy tak, aby sdílely zátěž spolu s vyztužením, a nekovové vložky, které se na zátěži nijak nepodílí.

3.16. výrobce: Osoba nebo organizace odpovědná za konstrukci, výrobu a zkoušení tlakových láhví.

3.17. maximální vyvinutý tlak: Ustálený tlak, který se vyvine, když se plyn v tlakové láhvi naplněné na pracovní tlak zahřeje na maximální provozní teplotu.

3.18. ovinutí: Výztužný systém z vlákna a pryskyřice, který obepíná vložku.

3.19. předpínání: Postup aplikace autofretáže nebo navíjení při řízeném napětí.

3.20. životnost: Životnost v rocích, během níž mohou být tlakové láhve bezpečně používány v souladu se standardními provozními podmínkami.

3.21. ustálený tlak: Tlak plynu při dosažení dané ustálené teploty.

3.22. ustálená teplota: Stejnoměrná teplota plynu poté, co se jakákoli změna teploty způsobená plněním ustálila.

3.23. zkušební tlak: Tlak, při kterém se tlaková láhev hydrostaticky zkouší.

3.24. pracovní tlak: Ustálený tlak 20 MPa při stejnoměrné teplotě 15 °C.

4. PROVOZNÍ PODMÍNKY

4.1. Obecné

4.1.1. Standardní provozní podmínky

Standardní provozní podmínky stanovené v tomto oddílu jsou uvedeny jako východisko pro návrh konstrukce, výrobu, kontrolu, zkoušky a schvalování tlakových láhví, které mají být trvale namontovány ve vozidlech a používány k uskladnění zemního plynu pro použití jako paliva ve vozidlech při teplotě okolí.

4.1.2. Používání tlakových láhví

Stanovené provozní podmínky jsou určeny také k tomu, aby poskytly informace, jak lze tlakové láhve vyrobené dle tohoto předpisu bezpečně používat:

a) výrobcům tlakových láhví;

b) vlastníkům tlakových láhví;

c) konstruktérům nebo dodavatelům odpovědným za zástavbu tlakových láhví;

d) konstruktérům nebo vlastníkům zařízení používaného k doplňování paliva do tlakových láhví vozidel;

e) dodavatelům zemního plynu; a

f) regulačním orgánům, které mají pravomoc nad používáním tlakových láhví.

4.1.3. Životnost

Životnost, po kterou jsou tlakové láhve bezpečné, musí konstruktér tlakové láhve uvést na základě používání za provozních podmínek stanovených v tomto dokumentu. Maximální životnost je 20 let.

Periodické ověřování technické způsobilosti

Výrobce tlakové láhve musí poskytnout doporučení pro periodické ověřování technické způsobilosti pomocí vizuální kontroly nebo zkoušek, a to na základě používání podle provozních podmínek stanovených v tomto předpisu. Každá tlaková láhev musí být vizuálně kontrolována na vnější poškození a opotřebení nejméně každých 48 měsíců po datu svého uvedení do provozu ve vozidle (registrace vozidla) a při každé nové zástavbě, a to i pod upevňovacími pásy. Vizuální kontrola musí být provedena příslušným subjektem schváleným nebo uznaným regulačním orgánem a v souladu se specifikacemi výrobce. Tlakové láhve bez štítků s povinnými informacemi nebo s jakkoli nečitelnými štítky s povinnými informacemi musí být vyřazeny z provozu. Pokud lze spolehlivě určit výrobce a výrobní číslo tlakové láhve, může být připevněn náhradní štítek umožňující další používání láhve.

4.1.4.1. Tlakové láhve vystavené kolizi

Tlakové láhvemusí být po kolizi vozidla překontrolovány subjektem pověřeným výrobcem, pokud orgán majícím soudní pravomoc neurčí jinak. Tlakovou láhev, u které při kolizi vozidla nedošlo k žádnému poškození nárazem, lze vrátit do provozu, v ostatních případech musí být tlaková láhev vrácena výrobci k posouzení.

4.1.4.2. Tlakové láhve vystavené požáru

Tlakové láhve, které byly vystaveny působení ohně, musí být překontrolovány subjektem pověřeným výrobcem nebo označeny za neschopné provozu a vyřazeny z provozu.

4.2. Maximální tlaky

Tlak v tlakové láhvi nesmí přesáhnout:

a) tlak, který se ustálí na 20 MPa při ustálené teplotě 15 °C;

b) 26 MPa okamžitě po plnění bez ohledu na teplotu;

4.3. Maximální počet cyklů plnění

Tlakové láhve jsou navrženy pro naplnění na ustálený tlak do 20 MPa (bar) při ustálené teplotě 15 °C až tisíckrát za rok provozu.

4.4. Rozsah teplot

4.4.1. Ustálená teplota plynu

Ustálená teplota plynu v tlakových láhvích může kolísat od minima –40 °C k maximu 65 °C.

4.4.2. Teplota tlakové láhve

Teplota materiálů tlakové láhve může kolísat od minima –40 °C k maximu +82 °C;

Teploty nad +65 °C musí být dostatečně lokální nebo krátkodobé, aby teplota plynu v tlakové láhvi nikdy nepřesáhla +65 °C, s výjimkou podmínek uvedených v bodě 4.4.3.

4.4.3. Přechodné teploty

Teploty plynu vyvinuté během plnění a vypouštění mohou kolísat mimo meze uvedené v bodě 4.4.1.

4.5. Složení plynu

Do zemního plynu nesmí být záměrně přidáván methanol a/nebo glykol. Tlaková láhev musí být konstruována tak, aby snesla naplnění zemním plynem splňujícím kteroukoli z následujících tří podmínek:

a) SAE J1616

b) Suchý plyn Vodní pára je za normálních podmínek omezena na méně než 32 mg/m3. Tlakový rosný bod při 20 MPa činí –9 C. Nejsou žádná omezení pro složky suchého plynu, kromě: — Sirovodík a jiné rozpustné sirníky … 23 mg/m3 — Kyslík … 1 % objemové Vodík musí být omezen na 2 % objemová, jsou-li tlakové láhve vyrobeny z oceli s mezí pevnosti v tahu přesahující 950 MPa.

c) Vlhký plyn Plyn, který obsahuje vodu v objemu vyšším než b), splňuje za normálních podmínek následující omezení pro složky: — Sirovodík a jiné rozpustné sirníky … 23 mg/m3 — Kyslík … 1 % objemové — Oxid uhličitý … 4 % objemová — Vodík … 0,1 % objemového Za podmínek vlhkého plynu je nutný minimálně 1 mg kompresorového oleje na 1 kg plynu na ochranu kovových tlakových láhví a vložek.

4.6. Vnější povrchy

Tlakové láhve nejsou konstruovány pro trvalé vystavení účinkům mechanického nebo chemického působení, např. prosakováním z nákladu, jež může být na vozidlech převážen, nebo těžkému poškození oděrem v důsledku stavu silnice, a musí splňovat uznávané normy pro montáž. Avšak vnější povrchy tlakové láhve smí být neúmyslně vystaveny:

a) vodě, buď občasným ponořením, nebo ostřikem z vozovky;

b) soli v důsledku provozu vozidla v blízkosti moře/oceánu nebo v oblastech, kde se používá posypová sůl;

c) ultrafialovému záření ze slunečního světla;

d) nárazům štěrku;

e) rozpouštědlům, kyselinám a zásadám, hnojivům; a

f) automobilovým kapalinám včetně benzínu, hydraulických kapalin, glykolu a olejů.

4.7. Pronikání či únik plynu

Tlakové láhve mohou být dlouhodobě umístěny v uzavřených prostorách. Konstrukce musí zohledňovat pronikání plynu skrze stěnu tlakové láhve nebo únik mezi koncovými spoji.

5. SCHVÁLENÍ KONSTRUKCE

5.1. Obecné

Konstruktér tlakové láhve musí s žádostí o schválení předložit příslušnému orgánu následující informace:

a) provozní pokyny (bod 5.2.);

b) konstrukční údaje (bod 5.3.);

c) výrobní údaje (bod 5.4.);

d) systém jakosti (bod 5.5.);

e) vlastnosti v lomu a rozsah poškození při nedestruktivní zkoušce (bod 5.6.);

f) specifikační list (bod 5.7.);

g) další podpůrné údaje (bod 5.8.).

Pro tlakové láhve navržené v souladu s ISO 9809 není třeba předkládat protokol o analýze pevnosti dle bodu 5.3.2. ani informace dle bodu 5.6.

5.2. Provozní pokyny

Účelem provozních pokynů je informovat uživatele tlakových láhví a osoby, které provádí zástavbu, jakož i informovat příslušný schvalující orgán nebo jeho určeného zástupce. Provozní pokyny musí obsahovat:

a) prohlášení, že konstrukce tlakové láhve je vhodná pro použití za provozních podmínek definovaných v bodě 4 pro dobu životnosti tlakové láhve;

b) životnost;

c) minimální požadavky na provozní zkoušky a/nebo kontroly;

d) požadovaná přetlaková zařízení a/nebo izolaci;

e) způsoby upevnění, ochranné povlaky atd., které jsou požadovány, ale nejsou součástí dodávky;

f) popis konstrukce tlakové láhve;

g) jakékoli jiné informace potřebné k zajištění bezpečného používání a kontrol tlakové láhve.

5.3. Konstrukční údaje

5.3.1. Výkresy

Výkresy musí obsahovat alespoň následující informace:

a) název, referenční číslo, datum vydání a případně čísla revizí s daty vydání;

b) odkaz na tento předpis a typ tlakové láhve;

c) všechny rozměry spolu s tolerancemi, včetně podrobností o tvarech zakončení s jejich minimální tloušťkou a o otvorech;

d) hmotnost tlakových láhví včetně tolerance;

e) úplné specifikace materiálů, včetně minimálních mechanických a chemických vlastností nebo rozmezí tolerancí, a u kovových tlakových láhví a kovových vložek stanovený rozsah tvrdosti;

f) další údaje, jako jsou rozmezí tlaku při autofretáži, minimální zkušební tlak, podrobnosti o systému ochrany před ohněm a o vnějším ochranném povlaku.

5.3.2. Protokol o analýze pevnosti

Musí být poskytnuta analýza pevnosti pomocí metody konečných prvků nebo jiná analýza pevnosti.

Protokol musí obsahovat tabulku shrnující vypočtená napětí.

5.3.3. Údaje o zkouškách materiálu

Musí být poskytnut podrobný popis konstrukčních materiálů a tolerance jejich vlastností. Předloží se také údaje o zkouškách charakterizující mechanické vlastnosti a vhodnost materiálů k provozu za podmínek stanovených v bodě 4.

5.3.4. Údaje o zkouškách technické způsobilosti konstrukce

Musí být prokázáno, že materiál, konstrukce, výroba a kontrola tlakových láhví jsou přiměřené zamýšlenému provozu, a to splněním požadavků zkoušek požadovaných pro konkrétní konstrukci tlakové láhve při zkoušení v souladu s příslušnými metodami zkoušek podrobně popsanými v dodatku A této přílohy.

Údaje o zkouškách dokumentují také rozměry, tloušťky stěn a hmotnosti každé ze zkoušených tlakových láhví.

5.3.5. Ochrana před ohněm

Musí být stanoveno uspořádání přetlakových zařízení, která ochrání tlakovou láhev proti náhlému roztržení při vystavení ohni dle bodu A.15. Údaje o zkoušce musí dokládat účinnost stanoveného systému ochrany před ohněm.

5.3.6. Upevnění tlakové láhve

V souladu s bodem 6.11 je třeba poskytnout podrobnosti o upevnění tlakové láhve nebo o požadavcích na upevnění.

5.4. Výrobní údaje

Musí být poskytnuty podrobnosti o všech výrobních postupech, nedestruktivních zkouškách, výrobních zkouškách a zkouškách šarží; uvádí se tolerance všech výrobních procesů, jako jsou tepelné zušlechťování, koncové tvarování, poměr směsi pryskyřice, napětí a rychlost navíjení vlákna, časy a teploty vytvrzování a postupy autofretáže; uvádí se také konečná úprava povrchu, podrobnosti o závitech, kritéria přijatelnosti pro kontrolu ultrazvukem (nebo rovnocennou kontrolu) a maximální počet kusů pro zkoušky šarží.

5.5. (nepřiděleno)

5.6. Vlastnosti v lomu a velikost vady při nedestruktivních zkouškách

5.6.1. Vlastnosti v lomu

Výrobce prokáže vlastnosti konstrukce z hlediska úniku před prasknutím, jak je popsáno v bodě 6.7.

5.6.2. Velikost vady při nedestruktivních zkouškách

Postupem popsaným v bodě 6.15.2 zjistí výrobce maximální velikost vady při nedestruktivních zkouškách, která zabrání selhání tlakové láhve v důsledku únavy materiálu nebo roztržením v průběhu její životnosti.

5.7. Specifikační list

Ve specifikačním listu pro každou konstrukci tlakové láhve musí být uveden souhrn dokumentů poskytujících informace požadované v bodě 5.1. Uvádí se název, referenční číslo, čísla a data revizí původního vydání a verzí vydání každého dokumentu. Všechny dokumenty musí být podepsány nebo parafovány tím, kdo je vydal. Specifikační list musí být označen číslem a případně čísly revizí, která lze použít k označení konstrukce tlakové láhve, a musí být podepsán technickým pracovníkem odpovědným za návrh konstrukce. Na specifikačním listu musí být ponechán prostor pro razítko označující registraci konstrukce.

5.8. Další podpůrné údaje

Případně se uvedou další údaje, které dokládají žádost, například provozní historie materiálu, jehož použití je navrženo, nebo použití určité konstrukce tlakové láhve v jiných provozních podmínkách.

5.9. Schválení a osvědčení

5.9.1. Kontroly a zkoušky

Je třeba provést hodnocení shody v souladu s bodem 9 tohoto předpisu.

Aby se zajistilo, že tlakové láhve jsou v souladu s tímto mezinárodním předpisem, musí být láhve podrobeny kontrole v souladu s body 6.13. a 6.14. provedené příslušným orgánem.

5.9.2. Osvědčení o zkoušce

Pokud jsou výsledky zkoušek prototypu podle bodu 6.13. uspokojivé, vydá příslušný orgán osvědčení o zkoušce. Příklad osvědčení o zkoušce je uveden v dodatku D této přílohy.

5.9.3. Osvědčení o přijatelnosti šarže

Příslušný orgán vypracuje osvědčení o přijatelnosti v souladu s dodatkem D této přílohy.

6. POŽADAVKY PLATNÉ PRO VŠECHNY TYPY TLAKOVÝCH LÁHVÍ

6.1. Obecné

Následující požadavky jsou obecně platné pro typy tlakových láhví uvedené v bodech 7 až 10. Návrh konstrukce tlakových láhví musí zohledňovat všechny příslušné aspekty, které jsou potřebné k zajištění, aby každá tlaková láhev vyrobená podle návrhu byla vhodná pro svůj účel po stanovenou životnost; u ocelových tlakových láhví typu CNG–1 navržených v souladu s normou ISO 9809 a splňujících všechny požadavky v uvedené normě obsažené se požaduje pouze splnění požadavků bodů 6.3.2.4. a 6.9 až 6.13.

6.2. Konstrukce

Tento předpis nestanoví konstrukční vzorce ani povolená napětí nebo namáhání, ale požaduje, aby přiměřenost návrhu konstrukce byla ověřena vhodnými výpočty a prokázána tím, že tlakové láhve budou schopny konzistentně obstát ve zkouškách materiálů, zkouškách technické způsobilosti konstrukce, výrobních zkouškách a zkouškách šarže stanovených v tomto předpisu; všechny návrhy konstrukce musí při reálné degradaci tlakových částí během normálního provozu zajistit selhání typu „únik před prasknutím“. Dojde-li k úniku z kovových tlakových láhví nebo kovových vložek, musí to být pouze skrze růst únavové trhliny.

6.3. Materiály

6.3.1. Použité materiály musí být vhodné pro provozní podmínky stanovené v bodě 4. V konstrukci nesmí docházet ke kontaktu neslučitelných materiálů. Zkoušky způsobilosti konstrukčních materiálů jsou shrnuty v tabulce 6.1.

Ocel

6.3.2.1. Složení

Ocele musí být odkysličeny hliníkem a/nebo křemíkem a vyrobeny jako převážně jemnozrnné. Chemické složení všech ocelí musí být deklarováno a definováno alespoň:

a) obsahem uhlíku, manganu, hliníku a křemíku ve všech případech;

b) obsahem niklu, chrómu, molybdenu, boru, vanadia a jakýchkoli jiných záměrně přidaných legujících prvků.

V analýze tavby nesmí být překročeny následující mezní hodnoty:

Pevnost v tahu < 950 MPa ≥ 950 MPa Síra 0,020 % 0,010 % Fosfor 0,020 % 0,020 % Síra a fosfor 0,030 % 0,025 %

Je-li použita uhlíko-bórová ocel, musí být provedena zkouška prokalitelnosti v souladu s ISO 642 na prvém a posledním ingotu nebo bramě každé tavby oceli. Tvrdost měřená ve vzdálenosti 7,9 mm od kaleného konce musí být v rozsahu 33–53 HRC nebo 327–560 HV a musí být osvědčena výrobcem materiálu.

6.3.2.2. Vlastnosti v tahu

Mechanické vlastnosti oceli v dokončené tlakové láhvi nebo vložce se určí v souladu s bodem A.1 (dodatek A). Poměrné prodloužení oceli musí být nejméně 14 %.

6.3.2.3. Rázové vlastnosti

Rázové vlastnosti oceli v dokončené tlakové láhvi nebo vložce se určí v souladu s bodem A.2 (dodatek A). Hodnoty rázu nesmí být menší než hodnoty uvedené v tabulce 6.2 této přílohy.

6.3.2.4. Odolnost proti koroznímu praskání vyvolanému sirníkem

Pokud horní mez stanovené pevnosti v tahu pro danou ocel přesáhne 950 MPa, musí být ocel z dokončené tlakové láhve podrobena zkoušce odolnosti vůči koroznímu praskání vyvolanému sirníkem v souladu s dodatkem A této přílohy, bodem A.3. a splnit požadavky tam uvedené.

Hliník

6.3.3.1. Složení

Slitiny hliníku musí být uváděny v souladu s praxí Aluminium Association pro dotyčný systém slitin. Meze nečistot pro olovo a vizmut v jakékoli slitině hliníku nesmí přesáhnout 0,003 %.

6.3.3.2. Zkoušky odolnosti proti korozi

Slitiny hliníku musí splňovat požadavky zkoušek odolnosti proti korozi prováděných v souladu s bodem A.4 (dodatek A).

6.3.3.3. Tvorba trhlin při dlouhodobém zatížení

Slitiny hliníku musí splňovat požadavky zkoušek na tvorbu trhlin při dlouhodobém zatížení prováděných v souladu s bodem A.5 (dodatek A).

6.3.3.4. Vlastnosti v tahu

Mechanické vlastnosti slitiny hliníku v dokončené tlakové láhvi se určí v souladu s bodem A.l (dodatek A). Poměrné prodloužení hliníku musí být nejméně 12 %.

Pryskyřice

6.3.4.1. Obecné

Materiálem pro impregnaci mohou být termosetické nebo termoplastické pryskyřice. Příklady vhodných pojivových materiálů jsou termosetické plasty epoxid, upravený epoxid, polyester a vinylester, a termoplastické materiály polyetylén a polyamid.

6.3.4.2. Pevnost ve smyku

Pryskyřičné materiály se zkouší v souladu s bodem A.26 (dodatek A) a musí splnit požadavky tam uvedené.

6.3.4.3. Teplota skelného přechodu

Teplota skelného přechodu pryskyřičného materiálu se určí v souladu s normou ASTM D3418.

6.3.5. Vlákna

Vlákenným materiálem vyztužujícím konstrukci je skleněné vlákno, aramidové vlákno nebo uhlíkové vlákno. Pokud se použije vyztužení uhlíkovým vláknem, musí konstrukce zahrnovat prostředky zabraňující galvanické korozi kovových součástí tlakové láhve. Výrobce musí vést v evidenci zveřejněné specifikace kompozitních materiálů, doporučení výrobce materiálu o podmínkách skladování a skladovací životnosti a osvědčení výrobce materiálu, že každá dodávka odpovídá požadavkům uvedené specifikace. Výrobce vlákna osvědčí, že vlastnosti vlákenného materiálu odpovídají specifikacím výrobce pro daný výrobek.

6.3.6. Plastové vložky

Mez kluzu a prodloužení při přetržení se určí v souladu s bodem A.22 (dodatek A). Zkoušky musí prokázat tvárnost materiálu plastové vložky při teplotách –50 °C nebo nižších tím, že jsou splněny hodnoty uvedené výrobcem. Polymerový materiál musí být slučitelný s provozními podmínkami stanovenými v bodě 4 této přílohy. V souladu s metodou popsanou v bodě A.23 (dodatek A) musí být teplota změknutí nejméně 90 °C a teplota tavení nejméně 100 C.

6.4. Zkušební tlak

Minimální zkušební tlak použitý při výrobě musí být 30 MPa.

6.5. Tlaky při roztržení a poměry napětí vláken

Pro všechny typy tlakových láhví nesmí být minimální skutečný tlak při roztržení menší než hodnoty uvedené v tabulce 6.3 této přílohy. U konstrukcí typů CNG–2, CNG–3 a CNG–4 musí být kompozitní ovinutí konstruováno pro vysokou spolehlivost při dlouhodobém zatížení a při cyklickém zatěžování. Této spolehlivosti musí být dosaženo splněním nebo překročením hodnot poměrů napětí kompozitního vyztužení uvedených v tabulce 6.3 této přílohy. Poměr napětí je definován jako napětí vlákna při stanoveném minimálním tlaku při roztržení dělené napětím vlákna při pracovním tlaku. Poměr roztržení je definován jako skutečný tlak při roztržení tlakové láhve dělený pracovním tlakem. Pro konstrukce typu CNG–4 je poměr napětí roven poměru roztržení; pro konstrukce typů CNG–2 a CNG–3 (kovová vložka, kompozitní ovinutí) musí výpočty poměru napětí zahrnovat:

a) analytickou metodu způsobilou pro nelineární materiály (jednoúčelový počítačový program nebo program pro analýzu metodou konečných prvků);

b) křivka pružně-plastického napětí pro materiál vložky musí být známa a správně modelována;

c) mechanické vlastnosti kompozitních materiálů musí být správně modelovány;

d) výpočty musí být provedeny pro: tlak při autofretáži, nulový tlak po autofretáži, pracovní tlak a minimální tlak při roztržení;

e) do analýzy je nutné zahrnout předpětí z napětí při navíjení;

f) minimální tlak při roztržení musí být zvolen tak, aby vypočtené napětí při minimálním tlaku při roztržení dělené vypočteným napětím při pracovním tlaku splňovalo požadavky na poměr napětí pro použité vlákno;

g) při analýze tlakových láhví s hybridním vyztužením (dva nebo více různých typů vláken) musí být zváženo rozdělení zátěže mezi různá vlákna na základě různých modulů pružnosti vláken. Požadavky na poměr napětí každého jednotlivého typu vlákna musí být v souladu s hodnotami uvedenými v tabulce 6.3 této přílohy. Ověření poměrů napětí lze též provést pomocí tenzometrů. Přijatelná metoda je popsána v informativním dodatku E této přílohy.

6.6. Analýza pevnosti

Musí být provedena analýza pevnosti pro zdůvodnění minimální konstrukční tloušťky stěn. Součástí analýzy je určení napětí ve vložkách a vláknech konstrukcí z kompozitních materiálů.

6.7. Hodnocení úniku před prasknutím (LBB, Leak-before-break)

Pro tlakové láhve typů CNG–1, CNG–2 a CNG–3 je nutno prokázat

vlastnosti z hlediska úniku před prasknutím. Zkouška na únik před prasknutím se provádí v souladu s bodem A.6 (dodatek A). Prokázání úniku před prasknutím se nepožaduje u konstrukcí tlakových láhví, které zajišťují únavovou životnost přesahující 45 000 tlakových cyklů při zkoušce podle bodu A.13 (dodatek A). Dvě metody hodnocení úniku před prasknutím jsou pro informaci zahrnuty v dodatku F této přílohy.

6.8. Kontroly a zkoušky

Výrobní kontrola stanoví programy a postupy pro:

a) výrobní kontrolu, zkoušky a kritéria přijatelnosti; a

b) pravidelnou kontrolu, zkoušky a kritéria přijatelnosti během provozu. Interval vizuálního překontrolování vnějších povrchů tlakových láhví musí být v souladu s bodem 4.1.4. této přílohy, pokud jej nezmění příslušný orgán. Výrobce stanoví kritéria vyřazení pro vizuální překontrolování na základě výsledků cyklických tlakových zkoušek provedených na tlakových láhvích, které mají vady. Vodítko pro pokyny výrobce týkající se manipulace s láhvemi, jejich použití a kontroly je uvedeno v dodatku G této přílohy.

6.9. Ochrana před ohněm

Všechny tlakové láhve musí být chráněny před ohněm pomocí přetlakového zařízení. Tlaková láhev, její materiály, přetlakové zařízení a veškeré dodatečné izolační nebo ochranné materiály musí být navrženy společně, aby zajistily přiměřenou bezpečnost při požáru dle zkoušky stanovené v bodě A.15 (dodatek A).

Přetlaková zařízení se zkouší v souladu s bodem A.24 (dodatek A).

6.10. Otvory

6.10.1. Obecné

Otvory jsou povoleny pouze v koncích lahve. Osa otvorů musí být totožná s podélnou osou tlakové láhve. Závity musí být čistě vyříznuty, hladké, bez povrchových trhlin a podle kalibru.

6.11. Upevnění tlakové láhve

Výrobce uvede prostředky, jimiž musí být tlakové láhve upevněny při zástavbě do vozidel. Výrobce dodá též pokyny pro montáž upevnění, včetně svěrné síly a krouticího momentu, aby byla zajištěna požadovaná zádržná síla, ale aby tlaková láhev nebyla vystavena nepřijatelnému namáhání a nebyl poškozen její povrch.

6.12. Vnější ochrana proti vlivům prostředí

Vnější povrch tlakových láhví musí splňovat požadavky zkoušky odolnosti proti vlivům prostředí podle bodu A.14 (dodatek A). Vnější ochrana může být zajištěna libovolným z následujících způsobů:

a) konečná úprava povrchu poskytující přiměřenou ochranu (např. kovová vrstva nanesená na hliník, eloxování); nebo

b) použití vhodného vlákenného a pojivového materiálu (např. uhlíkové vlákno v pryskyřici); nebo

c) ochranný povlak (např. organický povlak, nátěr), který musí splňovat požadavky bodu A.9 (dodatek A).

Jakýkoli povlak nanášený na tlakovou láhev musí být takový, aby postup nanášení neovlivňoval negativně mechanické vlastnosti tlakové láhve. Povlak musí být navržen tak, aby umožňoval následnou kontrolu za provozu; výrobce poskytne pokyny pro nakládání s povlakem během kontroly, aby se zajistila trvající celistvost tlakové láhve.

Upozorňujeme výrobce, že zkouška odolnosti proti vlivům prostředí, která hodnotí vhodnost systémů povlaků, je uvedena v informativním dodatku H této přílohy.

6.13. Zkoušky technické způsobilosti návrhu konstrukce

Pro schválení každého typu tlakových láhví musí být prokázáno, že materiál, konstrukce, výroba a kontrola jsou přiměřené jejich zamýšlenému používání, a to splněním přiměřených požadavků zkoušek technické způsobilosti materiálu shrnutých v tabulce 6,1 této přílohy a zkoušek technické způsobilosti tlakové láhve shrnutých v tabulce 6.4 této přílohy, přičemž všechny zkoušky musí být v souladu s příslušnými metodami zkoušení popsanými v dodatku A této přílohy. Zkoušené tlakové láhve nebo vložky vybere a zkoušky dosvědčí příslušný orgán. Je-li zkouškám podrobeno více tlakových láhví nebo vložek, než požaduje tato příloha, musí být zdokumentovány všechny výsledky.

6.14. Zkoušky šarže

Zkoušky šarže stanovené v této příloze pro každý typ tlakové láhve musí být prováděny na tlakových láhvích nebo vložkách vybraných z každé šarže dokončených tlakových láhví nebo vložek. Mohou se též použít tepelně zpracované doprovodné vzorky, pro něž je prokázáno, že jsou reprezentativní pro dokončené tlakové láhve nebo vložky. Zkoušky šarže požadované pro každý typ tlakové láhve jsou uvedeny v tabulce 6.5 této přílohy.

6.15. Výrobní kontroly a zkoušky

6.15.1. Obecné

Výrobní kontroly a zkoušky se provádí na všech tlakových láhvích vyrobených v šarži. Každá tlaková láhev se kontroluje během výroby a po dokončení následujícími způsoby:

a) ultrazvuková (nebo prokazatelně rovnocenná) kontrola kovových tlakových láhví a vložek v souladu s normou BS 5045, část 1, příloha B, nebo prokazatelně rovnocenná metoda, aby se ověřilo, že maximální velikost existujících vad je menší, než velikost stanovená v návrhu konstrukce;

b) ověření, že kritické rozměry a hmotnost dokončené tlakové láhve a všech vložek a ovinutí jsou v rámci tolerancí konstrukce;

c) ověření shody se stanovenou konečnou úpravou povrchu se zvláštní pozorností věnovanou hluboce taženým povrchům a přehybům nebo přesahům na hrdle nebo osazení kovaných nebo odstředivě litých koncových pouzder nebo otvorů;

d) ověření značení;

e) zkoušky tvrdosti kovových tlakových láhví a vložek v souladu s bodem A.8 (dodatek A) se provede po konečném tepelném zušlechťování a takto určené hodnoty musí ležet v rozsahu stanoveném v návrhu konstrukce;

f) zkouška hydrostatické odolnosti v souladu s bodem A.11 (dodatek A).

Souhrn kritických požadavků na výrobní kontroly, jež mají být provedeny na každé tlakové láhvi, je uveden v tabulce 6.6 této přílohy.

6.15.2. Maximální velikost vady

U konstrukcí typů CNG–1, CNG–2 a CNG–3 musí být určena maximální velikost vady v libovolném místě kovové tlakové láhve nebo kovové vložky, která během stanovené životnosti nevzroste na kritickou velikost. Kritická velikost vady je definována jako mezní vada skrz celou tloušťku stěny (tlakové láhve nebo vložky), která umožní únik skladovaného plynu, aniž by došlo k roztržení tlakové láhve. Velikosti vad pro kritéria vyřazení při ultrazvukové nebo rovnocenné kontrole musí být menší než maximální povolené velikosti vad. U konstrukcí typů CNG–2 a CNG–3 se předpokládá, že nesmí dojít k žádnému poškození kompozitu způsobenému jakýmikoli mechanismy závislými na čase. Povolená velikost vady pro nedestruktivní zkoušku (NDE) se určí vhodnou metodou. Dvě takové metody jsou popsány v informativním dodatku F této přílohy.

6.16. Nesplnění požadavků zkoušky

V případě nesplnění požadavků zkoušky se provádí opakované zkoušení nebo opakované tepelné zušlechťování a opakované zkoušení takto:

a) existují-li známky chyby při provádění zkoušky nebo chyby měření, provede se další zkouška. Pokud je výsledek této zkoušky uspokojivý, první zkouška se ignoruje;

b) byla-li zkouška provedena uspokojivě, musí být zjištěna příčina neúspěšnosti zkoušky.

Má-li se za to, že neúspěch je způsoben použitým tepelným zušlechťováním, může výrobce podrobit všechny tlakové láhve dané šarže dalšímu tepelnému zušlechťování.

Není-li neúspěch způsoben použitým tepelným zušlechťováním, musí být všechny zjištěné vadné tlakové láhve vyřazeny nebo opraveny schválenou metodou. Nevyřazené tlakové láhve se pak považují za novou šarži.

V obou případech musí být nová šarže znovu přezkoušena. Všechny příslušné zkoušky prototypu nebo šarže, které jsou potřebné k prokázání přijatelnosti nové šarže, musí být provedeny znovu. Pokud budou výsledky jedné či více zkoušek i jen částečně neuspokojivé, všechny tlakové láhve šarže musí být vyřazeny.

6.17. Změna konstrukce

Změnou konstrukce se rozumí jakákoli změna ve výběru konstrukčních materiálů nebo změna rozměrů, kterou nelze přičíst normálním výrobním tolerancím.

Pro menší změny konstrukce bude povoleno ověření technické způsobilosti pomocí zkráceného zkušebního programu. Změny konstrukce uvedené v tabulce 6.7 vyžadují zkoušky technické způsobilosti konstrukce popsané v tabulce.

Tabulka 6.1

Zkouška technické způsobilosti materiálu konstrukce

Příslušné body této přílohy Ocel Hliník Pryskyřice Vlákna Plastové vložky Vlastnosti v tahu 6.3.2.2 6.3.3.4 6.3.5 6.3.6 Odolnost proti koroznímu praskání vyvolanému sirníkem 6.3.2.4 Rázové vlastnosti 6.3.2.3 Odolnost proti tvorbě trhlin při dlouhodobém zatížení 6.3.3.3 Korozní praskání 6.3.3.2 Pevnost ve smyku 6.3.4.2 Teplota skelného přechodu 6.3.4.3 Teplota změknutí/tavení 6.3.6 Mechanika lomu (5) 6.7 6.7





Tabulka 6.2

Přípustné hodnoty pro rázovou zkoušku

Průměr tlakové láhve D, mm > 140 ≤ 140 Směr zkoušky příčný podélný Šířka zkušebního vzorku, mm 3–5 > 5–7.5 > 7.5–10 3 až 5 Zkušební teplota, °C –50 –50 Střední hodnota pro 3 vzorky 30 35 40 60 Rázová pevnost, J/cm2 Jednotlivý vzorek 24 28 32 48





Tabulka 6.3

Minimální hodnoty skutečného tlaku při roztržení a poměry napětí

CNG–1 Celokov. CNG–2 Obručovité ovinutí CNG–3 Plné ovinutí CNG–4 Plně kompozitní Tlak při roztržení [MPa] Poměr napětí [MPa] Tlak při roztržení [MPa] Poměr napětí [MPa] Tlak při roztržení [MPa] Poměr napětí [MPa] Tlak při roztržení [MPa] Celokov. 45 Sklo 2.75 50 1) 3.65 70 1) 3.65 73 Aramid 2.35 47 3.10 60 1) 3.1 62 Uhlík 2.35 47 2.35 47 2.35 47 Hybridní 2) 2) 2)

Pozn. 1: Minimální skutečný tlak při roztržení. Kromě toho musí být provedeny výpočty v souladu s bodem 6.5. této přílohy, aby se ověřilo, že jsou splněny také požadavky na minimální poměr napětí.

Pozn. 2: Poměry napětí a tlaky při roztržení je nutno vypočítat v souladu s bodem 6.5. této přílohy.

Tabulka 6.4

Zkoušky technické způsobilosti konstrukce tlakové láhve

Zkouška a odkaz na přílohu Typ tlakové láhve CNG–1 CNG–2 CNG–3 CNG–4 A.12 Roztržení X (6) X X X A.13 Cykl./teplota okolí X (6) X X X A.14 Zkouška v kyselém prostředí X X X A.15 Oheň X X X X A.16 Průraz X X X X A.17 Tolerance vad X X X A.18 Vysokoteplotní tečení X X X A.19 Roztržení namáháním X X X A.20 Pádová zkouška X X A.21 Prostupnost X A.24 Přetlakové zařízení X X X X A.25 Zkouška hrdla ve zkrutu X A.27 Cyklování zem. plynem X A.6 Únik před prasknutím X X X A.7 Cykl./mezní teplota X X X X = vyžadováno.





Tabulka 6.5

Zkoušky šarže

Zkouška a odkaz na přílohu Typ tlakové láhve CNG–1 CNG–2 CNG–3 CNG–4 A.12 Roztržení X X X X A.13 Cykl./teplota okolí X X X X A.1 Tah X X (8) X (8) A.2 Náraz (ocel) X X (8) X (8) A.9.2 Coating (7) X X X X X = vyžadováno.





Tabulka 6.6

Kritické požadavky na výrobní kontrolu

Typ CNG–1 CNG–2 CNG–3 CNG–4 Kontrolní požadavek Kritické rozměry X X X X Konečná úprava povrchu X X X X Vady (ultrazvuk nebo ekvivalent) X X X Tvrdost kovových tlakových láhví a kovových vložek X X X Zkouška hydrostatické odolnosti X X X X Zkouška těsnosti X Značení X X X X X = vyžadováno.





Tabulka 6.7

Změna konstrukce

Typ zkoušky Změna konstrukce Hydrostatické roztržení A.12 Cykl. při teplotě okolí: A.13 Vlivy prostředí A.14 Oheň A.15 Tolerance vad A.17 Průraz A.16 Roztržení namáháním A.19 Vysokotepl. tečení A.18 Pádová zkouška A.20 Hrdlo ve zkrutu A.25 Prostupnost A.21 Cyklování CNG A.27 PRD výkonnost. A.24 Výrobce vlákna X X X (9) X (10) Materiál kovové tlakové láhve nebo vložky X X X (9) X X (9) X X (9) Materiál plastové vložky X X X (10) Vlákenný materiál X X X X X X X X (10) Pryskyřičný materiál X X X X Změna průměru ≤ 20 % X X Změna průměru > 20 % X X X X (9) X Změna délky ≤ 50 % X X (11) Změna délky > 50 % X X X (11) Změna pracovního tlaku 20 % @ X X Tvar klenby X X X (10) Velikost otvoru X X Změna povlaku X Konstrukce hrdla X (10) Změna výrobního postupu X X Přetlakové zařízení X X X = vyžadováno. @ Pouze je-li změna tloušťky úměrná změně průměru a/nebo změně tlaku

7. KOVOVÉ TLAKOVÉ LÁHVE TYPU CNG–1

7.1. Obecné

Návrh konstrukce musí stanovit maximální velikost přípustné vady v libovolném bodě tlakové láhve, která u tlakové láhve provozované při pracovním tlaku nevzroste na kritickou velikost během stanoveného období do opakování zkoušek nebo během životnosti, není-li stanoveno opakování zkoušek. Určení úniku před prasknutím musí být provedeno v souladu s vhodnými postupy definovanými v bodě A.6 (dodatek A). Povolená velikost vady se určí v souladu s bodem 6.15.2. výše.

U tlakových láhví navržených v souladu s normou ISO 9809 a splňujících všechny požadavky uvedené normy se vyžaduje pouze splnění požadavků zkoušek materiálů podle bodu 6.3.2.4. výše a požadavků zkoušky technické způsobilosti podle bodu 7.5. níže, kromě bodů 7.5.2. a 7.5.3.

7.2. Analýza pevnosti

Napětí v tlakové láhvi se vypočtou pro 2 MPa, 20 MPa, zkušební tlak a projektovaný tlak při roztržení. Při výpočtech se použijí vhodné analytické postupy využívající teorii skořepinových těles, která bere v úvahu mimorovinný ohyb pláště, aby se zjistilo rozdělení napětí v hrdle, přechodových oblastech a válcové části tlakové láhve.

7.3. Požadavky na výrobní zkoušky

7.3.1. Obecné

Konce hliníkových tlakových láhví nesmí být uzavřeny tvářením. Základové konce ocelových tlakových láhví, které byly uzavřeny tvářením, kromě tlakových láhví navržených v souladu s ISO 9809, musí být zkontrolovány nedestruktivní zkouškou nebo rovnocenným způsobem. V procesu uzavření nesmí být na koncích přidáván kov. Každá tlaková láhev musí být zkontrolována před koncovým tvářením z hlediska tloušťky a konečné úpravy povrchu.

Po koncovém tváření se tlakové láhve tepelně zušlechtí na rozsah tvrdosti stanovený pro konstrukci. Lokální tepelné zušlechťování není povoleno.

Jsou-li dodávány hrdlový kroužek, základový kroužek nebo úchyty pro upevnění, musí být z materiálu slučitelného s materiálem tlakových láhví a musí být bezpečně připevněny jinou metodou než svařováním, tvrdým pájením nebo měkkým pájením.

7.3.2. Nedestruktivní zkouška

Následující zkoušky se provádí na každé kovové tlakové láhvi:

a) zkouška tvrdosti v souladu s bodem A.8 (dodatek A),

b) ultrazvuková kontrola v souladu s normou BS 5045, část 1, příloha I, nebo prokazatelně rovnocenná nedestruktivní zkouška, aby se zajistilo, že maximální velikost vady nepřesahuje velikost stanovenou v návrhu konstrukce a určenou v souladu s bodem 6.15.2. výše.

7.3.3. Zkoušky hydrostatickým tlakem

Každá dokončená tlaková láhev se zkouší hydrostatickým tlakem v souladu s bodem A.11 (dodatek A).

7.4. Zkoušky šarže tlakových láhví

Zkoušky šarže se provádí na dokončených tlakových láhvích, které jsou reprezentativní pro normální výrobu a označeny identifikačními značkami. Z každé šarže se namátkou vyberou dvě tlakové láhve. Je-li zkouškám podrobeno více tlakových láhví, než požaduje tato příloha, musí být zdokumentovány všechny výsledky. Na vybraných lahvích se provedou minimálně následující zkoušky:

a) Zkoušky materiálů šarže. Jedna tlaková láhev nebo tepelně zpracovaný doprovodný vzorek reprezentativní pro dokončenou tlakovou láhev se podrobí následujícím zkouškám: i) kontrola kritických rozměrů proti návrhu konstrukce; ii) jedna zkouška tahem v souladu s bodem A.1 (dodatek A) a splnění požadavků návrhu konstrukce; iii) pro ocelové tlakové láhve tři rázové zkoušky v souladu s bodem A.2 (dodatek A) a splnění požadavků bodu 6.3.2.3. výše; iv) je-li součástí konstrukce ochranný povlak, zkouší se podle bodu A.9.2 (dodatek A). U všech tlakových láhví zastoupených ve zkoušce šarže, které nesplní stanovené požadavky, se postupuje podle bodu 6.16. výše. Pokud povlak nesplní požadavky bodu A.9.2 (dodatek A), musí být šarže plně (ze 100 %) zkontrolována, aby se odstranily obdobně vadné tlakové láhve. Povlak všech vadných tlakových láhví může být odstraněn a znovu nanesen. Zkouška povlaku šarže musí být poté opakována.

b) Zkouška šarže na roztržení. Jedna tlaková láhev se hydrostaticky natlakuje tak, aby došlo k jejímu roztržení podle bodu A.12 (dodatek A). Je-li tlak při roztržení menší než minimální vypočtený tlak při roztržení, postupuje se podle bodu 6.16.

c) Zkouška periodickým tlakovým cyklem. Dokončené tlakové láhve se podrobí tlakovému cyklu v souladu s bodem A.13 (dodatek A) při zkušební frekvenci definované takto: i) jedna tlaková láhev z každé šarže se podrobí tlakovým cyklům o celkovém počtu tisícinásobku stanovené životnosti v rocích, a to minimálně 15 000 cyklům; ii) pokud u deseti po sobě následujících výrobních šarží téže konstrukční skupiny (tj. s použitím obdobných materiálů a postupů) u žádné tlakové láhve podrobené tlakovému cyklu dle bodu i) výše nedojde k úniku ani roztržení po méně cyklech, než činí 1 500 násobek stanovené životnosti v rocích (minimálně 22 500 cyklů), lze poté zkoušku tlakovým cyklem omezit na jednu tlakovou láhev z každých 5 výrobních šarží; iii) pokud u deseti po sobě následujících výrobních šarží téže konstrukční skupiny nedojde u žádné tlakové láhve podrobené tlakovému cyklu dle bodu i) výše k úniku ani roztržení po méně cyklech, než činí 2 000 násobek stanovené životnosti v rocích (minimálně 30 000 cyklů), lze poté zkoušku tlakovým cyklem omezit na jednu tlakovou láhev z každých deseti výrobních šarží; iv) pokud uplyne více než 6 měsíců od poslední výrobní šarže, musí být tlaková láhev následující výrobní šarže podrobena zkoušce tlakovým cyklem, aby byla zachována snížená četnost zkoušek šarže dle bodu ii) nebo iii) výše; v) pokud jakákoli tlaková láhev při zkoušce tlakovým cyklem se sníženou četností dle bodu ii) nebo iii) výše nesplní požadovaný počet tlakových cyklů (minimálně 22 500 resp. 30 000 tlakových cyklů), je nutné opakovat zkoušky šarže tlakovým cyklem s četností dle bodu i) pro minimálně 10 výrobních šarží, než bude možno znovu snížit četnost zkoušek šarže tlakovým cyklem dle bodu ii) nebo iii) výše; vi) pokud kterákoli tlaková láhev v bodech i), ii), nebo iii) výše nesplní minimální požadavek na životnost 1 000 cyklů násobený stanovenou životností v rocích (minimálně 15 000 cyklů), musí být určena a opravena příčina závady podle postupů v bodě 6.16. Zkouška tlakovým cyklem se poté opakuje na dalších třech tlakových láhvích dotyčné šarže. Pokud kterákoli ze tří dalších tlakových láhví nesplní minimální požadavek na počet tlakových cyklů rovný tisícinásobku stanovené životnosti v rocích, šarže musí být vyřazena.

7.5. Zkoušky technické způsobilosti návrhu konstrukce tlakových láhví

7.5.1. Obecné

Zkoušky technické způsobilosti se provádí na dokončených tlakových láhvích, které jsou reprezentativní pro normální výrobu a označeny identifikačními značkami. Výběr, dosvědčení a dokumentace výsledků musí být v souladu s bodem 6.13. výše.

7.5.2. Zkouška na roztržení hydrostatickým tlakem

Tři reprezentativní tlakové láhve se hydrostaticky natlakují tak, aby došlo k selhání v souladu s bodem A.12 (dodatek A této přílohy). Tlak v tlakové láhvi při roztržení musí překročit hodnotu minimálního tlaku při roztržení vypočtenou při analýze pevnosti konstrukce a musí být nejméně 45 MPa.

7.5.3. Zkouška tlakovým cyklem při teplotě okolí

Dvě dokončené tlakové láhve se podrobí zkoušce tlakovým cyklem při teplotě okolí v souladu s bodem A.13 (dodatek A), a to do selhání nebo do minimálního počtu 45 000 cyklů. Tlakové láhve nesmí selhat před dosažením počtu cyklů rovného stanovené životnosti v rocích násobené 1 000. Tlakové láhve nesmí selhat před dosažením počtu cyklů rovného stanovené životnosti v rocích násobené 1 000. Tlakové láhve, které neselžou v průběhu 45 000 cyklů, se zničí buď pokračováním v cyklování, až dojde k selhání, nebo hydrostatickým přetlakováním do roztržení. Zaznamená se počet cyklů do selhání a místo počátku selhání.

7.5.4. Zkouška ohněm

Zkoušky se provádí v souladu s bodem A.15 (dodatek A) a musí být splněny požadavky tam uvedené.

7.5.5. Zkouška průrazem

Zkouška se provádí v souladu s bodem A.16 (dodatek A) a musí být splněny požadavky tam uvedené.

7.5.6. Únik před prasknutím

Pro konstrukce tlakových láhví, které při zkouškách dle bodu 7.5.3. výše nepřesáhnou 45 000 cyklů, musí být provedeny zkoušky na únik před prasknutím podle bodu A.6 a musí být splněny požadavky tam uvedené.

8. TLAKOVÉ LÁHVE TYPU CNG–2 S OBRUČOVITÝM OVINUTÍM

8.1. Obecné

Při tlakování se tento typ konstrukce tlakové láhve chová tak, že se posuvy kompozitního ovinutí a kovové vložky lineárně superponují. Vzhledem k různým postupům výroby neuvádí tato příloha konkrétní metodu pro návrh konstrukce.

Určení úniku před prasknutím musí být v souladu s příslušnými postupy definovanými v bodě A.6 (dodatek A). Povolená velikost vady se určí v souladu s bodem 6.15.2. výše.

8.2. Požadavky na konstrukci

8.2.1. Kovová vložka

Kovová vložka musí mít minimální skutečný tlak při roztržení 26 MPa.

8.2.2. Kompozitní ovinutí

Napětí v tahu ve vláknech musí splňovat požadavky bodu 6.5. výše.

8.2.3. Analýza pevnosti

Vypočtou se napětí kompozitního ovinutí a vložky po předepnutí. Tlaky použité pro tyto výpočty musí být nula, 2 MPa, 20 MPa, zkušební tlak a projektovaný tlak při roztržení. Při výpočtech se použijí vhodné analytické postupy využívající teorie tenkostěnných těles, která bere v úvahu nelineární chování materiálu vložky, aby se určilo rozdělení napětí v hrdle, přechodových oblastech a válcové části vložky.

U konstrukcí, které používají k zajištění předpětí autofretáž, se vypočtou meze, v jejichž rámci musí ležet tlak při autofretáži.

U konstrukcí, které k zajištění předpětí používají navíjení při řízeném napětí, se vypočte teplota, při které se navíjení provádí, napětí potřebné v každé vrstvě kompozitu a výsledné předpětí vložky.

8.3. Požadavky na výrobu

8.3.1. Obecné

Kompozitní tlaková láhev musí být vyrobena z vložky ovinuté spojitým vláknem. Operace navíjení vlákna musí být řízeny počítačem nebo mechanicky. Vlákna musí být navíjena při řízeném napětí. Po dokončení navíjení musí být termosetická pryskyřice vytvrzena zahřátím s použitím předem stanoveného a řízeného časového a teplotního profilu.

8.3.2. Vložka

Výroba kovové vložky musí splňovat požadavky uvedené výše v bodě 7.3. pro příslušný typ konstrukce vložky.

Ovinutí

Tlakové láhve musí být vyráběny na strojích pro navíjení vlákna. Během navíjení musí být významné proměnné sledovány se stanovenými tolerancemi a zdokumentovány v záznamu o navíjení. Uvedené proměnné mohou zahrnovat zejména:

a) typ vlákna, včetně rozměrů;

b) způsob impregnace;

c) navíjecí napětí;

d) navíjecí rychlost;

e) počet přástů;

f) šířku pásu;

g) typ a složení pryskyřice;

h) teplotu pryskyřice;

i) teplotu vložky.

8.3.3.1. Vytvrzování termosetických pryskyřic

Je-li použita termosetická pryskyřice, musí být po navinutí vlákna vytvrzena. Během vytvrzování se dokumentuje cyklus vytvrzování (tj. historie teplot v čase).

Teplota vytvrzování musí být řízena a nesmí ovlivnit vlastnosti materiálu vložky. Maximální teplota vytvrzování pro tlakové láhve s hliníkovými vložkami je 177 °C.

8.3.4. Autofretáž

Je-li použita autofretáž, provádí se před zkouškou hydrostatickým tlakem. Tlak autofretáže musí ležet v rámci mezí stanovených výše v bodě 8.2.3. a výrobce stanoví metodu ověření příslušného tlaku.

8.4. Požadavky na výrobní zkoušky

8.4.1. Nedestruktivní zkouška

Nedestruktivní zkoušky se provádí v souladu s uznávanou normou ISO nebo rovnocennou normou. Na každé kovové vložce se provádí následující zkoušky:

a) zkouška tvrdosti v souladu s bodem A.8 (dodatek A),

b) ultrazvuková kontrola v souladu s normou BS 5045, část 1, příloha 1B nebo prokazatelně rovnocenná nedestruktivní zkouška, aby se zajistilo, že maximální velikost vady nepřesahuje velikost stanovenou v návrhu konstrukce.

8.4.2. Zkoušky hydrostatickým tlakem

Každá dokončená tlaková láhev se zkouší hydrostatickým tlakem v souladu s bodem A.11 (dodatek A). Výrobce definuje příslušnou mez trvalého objemového roztažení pro použitý zkušební tlak, ale v žádném případě nesmí trvalé roztažení přesáhnout 5 % celkové objemové roztažnosti při zkušebním tlaku. Veškeré tlakové láhve, které nesplní definovanou mez pro vyřazení, musí být vyřazeny a buď zničeny, nebo použity pro účely zkoušky šarže.

8.5. Zkoušky šarže tlakových láhví

8.5.1. Obecné

Zkoušky šarže se provádí na dokončených tlakových láhvích, které jsou reprezentativní pro normální výrobu a označeny identifikačními značkami. Z každé šarže se namátkou vyberou dvě tlakové láhve, případně tlaková láhev a vložka. Je-li zkouškám podrobeno více tlakových láhví, než požaduje tato příloha, musí být zdokumentovány všechny výsledky. Na vybraných lahvích se provedou minimálně následující zkoušky:

Jsou-li před provedením autofretáže a zkoušky hydrostatickým tlakem zjištěny vady ovinutí, může být ovinutí zcela odstraněno a vyměněno.

a) Zkoušky materiálů šarže. Jedna tlaková láhev nebo vložka či tepelně zušlechtěný doprovodný vzorek reprezentativní pro dokončenou tlakovou láhev se podrobí následujícím zkouškám: i) kontrola rozměrů proti návrhu konstrukce; ii) jedna zkouška tahem v souladu s bodem A.1 (dodatek A) a splnění požadavků návrhu konstrukce; iii) pro ocelové vložky tři rázové zkoušky v souladu s bodem A.2 (dodatek A) a splnění požadavků návrhu konstrukce; iv) je-li součástí konstrukce ochranný povlak, zkouší se v souladu s bodem A.9.2 (dodatek A) a musí splnit požadavky tam uvedené. U všech tlakových láhví nebo vložek zastoupených ve zkoušce šarže, které nesplní stanovené požadavky, se postupuje podle bodu 6.16. Pokud povlak nesplní požadavky bodu A.9.2 (dodatek A), musí být šarže plně (ze 100 %) zkontrolována, aby se odstranily obdobně vadné tlakové láhve. Povlak všech vadných tlakových láhví může být odstraněn způsobem, který neovlivní celistvost kompozitního ovinutí, a znovu nanesen. Zkouška povlaku šarže musí být poté opakována.

b) Zkouška šarže na roztržení. Jedna tlaková láhev se zkouší v souladu s požadavky bodu 7.4. b) výše.

c) Zkouška periodickým tlakovým cyklem. V souladu s požadavky bodu 7.4. c) výše.

8.6. Zkoušky technické způsobilosti návrhu konstrukce tlakových láhví

8.6.1. Obecné

Zkoušky technické způsobilosti se provádí na dokončených tlakových láhvích, které jsou reprezentativní pro normální výrobu a označeny identifikačními značkami. Výběr, dosvědčení a dokumentace výsledků musí být v souladu s bodem 6.13. výše.

8.6.2. Zkouška na roztržení hydrostatickým tlakem

a) Jedna vložka se hydrostaticky roztrhne v souladu s bodem A.12. (dodatek A). Tlak při roztržení musí překročit minimální tlak při roztržení stanovený pro návrh konstrukce vložky.

b) Tři tlakové láhve se hydrostaticky roztrhnou v souladu s bodem A.12 (dodatek A). Tlak v tlakové láhvi při roztržení musí překročit minimální tlak při roztržení určený analýzou pevnosti konstrukce v souladu s tabulkou 6.3 a v žádném případě nesmí být nižší než hodnota potřebná ke splnění požadavků poměru napětí podle bodu 6.5 výše.

8.6.3. Zkouška tlakovým cyklem při teplotě okolí

Dvě dokončené tlakové láhve se podrobí zkoušce tlakovým cyklem při teplotě okolí v souladu s bodem A.13 (dodatek A), a to do selhání nebo do minimálního počtu 45 000 cyklů. Tlakové láhve nesmí selhat před dosažením počtu cyklů rovného stanovené životnosti v rocích násobené 1 000. Tlakové láhve nesmí selhat před dosažením počtu cyklů rovného stanovené životnosti v rocích násobené 1 000. Tlakové láhve, které přesáhnou tisícinásobek stanovené životnosti v rocích, musí selhat únikem a nikoli roztržením. Tlakové láhve, které neselžou v průběhu 45 000 cyklů, se zničí buď pokračováním v cyklování, až dojde k selhání, nebo hydrostatickým přetlakováním k roztržení. Zaznamená se počet cyklů do selhání a místo počátku selhání.

8.6.4. Zkouška v kyselém prostředí

Jedna tlaková láhev se zkouší v souladu s bodem A.14 (dodatek A) a musí splnit požadavky tam uvedené. Alternativní zkouška na vlivy prostředí je uvedena v informativním dodatku H této přílohy.

8.6.5. Zkouška ohněm

Dokončené tlakové láhve se zkouší v souladu s bodem A.15 (dodatek A) a musí splnit požadavky tam uvedené.

8.6.6. Zkouška průrazem

Jedna dokončená tlaková láhev se zkouší v souladu s bodem A.16 (dodatek A) a musí splnit požadavky tam uvedené.

8.6.7. Zkoušky tolerancí vad

Jedna dokončená tlaková láhev se zkouší v souladu s bodem A.17 (dodatek A) a musí splnit požadavky tam uvedené.

8.6.8. Zkouška na vysokoteplotní tečení

U konstrukcí, kde teplota skelného přechodu pryskyřice nepřesahuje maximální projektovanou teplotu materiálu alespoň o 20 °C, se jedna tlaková láhev zkouší v souladu s bodem A.18 (dodatek A) a musí splnit požadavky tam uvedené.

8.6.9. Zrychlená zkouška na roztržení při namáhání

Jedna dokončená tlaková láhev se zkouší v souladu s bodem A.19 (dodatek A) a musí splnit požadavky tam uvedené.

8.6.10. Únik před prasknutím

U konstrukcí tlakových láhví, které při zkouškách dle bodu 8.6.3. nepřesáhnou 45 000 cyklů, se musí provést zkoušky na únik před prasknutím v souladu s bodem A.6 a musí být splněny požadavky tam uvedené.

8.6.11. Zkouška tlakovým cyklem při mezních teplotách

Jedna dokončená tlaková láhev se zkouší v souladu s bodem A.7 (dodatek A) a musí splňovat požadavky tam uvedené.

9. TLAKOVÉ LÁHVE TYPU CNG–3 S PLNÝM OVINUTÍM

9.1. Obecné

Během vytváření přetlaku se tento typ tlakové láhve chová tak, že posuny kompozitního ovinutí a vložky se superponují. Vzhledem k různým postupům výroby neuvádí tato příloha konkrétní metodu pro návrh konstrukce. Určení úniku před prasknutím musí být v souladu s příslušnými postupy definovanými v bodě A.6 (dodatek A). Povolená velikost vady se určí v souladu s bodem 6.15.2. výše.

9.2. Požadavky na konstrukci

9.2.1. Kovová vložka

Tlakové napětí ve vložce při nulovém tlaku a 15 °C nesmí způsobovat zkroucení nebo zvrásnění vložky.

9.2.2. Kompozitní ovinutí

Napětí v tahu ve vláknech musí splňovat požadavky bodu 6.5. výše.

9.2.3. Analýza pevnosti

Vypočtou se napětí v tangenciálním a podélném směru tlakové láhve v kompozitu a ve vložce po natlakování. Tlak použitý pro tyto výpočty musí být nula, pracovní tlak, 10 % pracovního tlaku, zkušební tlak a projektovaný tlak při roztržení. Vypočtou se meze, v nichž musí ležet tlak při autofretáži. Při výpočtech se použijí vhodné analytické postupy využívající teorie skořepinových těles, která bere v úvahu nelineární chování materiálu vložky, aby se zjistilo rozdělení napětí v hrdle, přechodových oblastech a válcové části vložky.

9.3. Požadavky na výrobu

Požadavky na výrobu musí být v souladu s bodem 8.3. výše s tou výjimkou, že ovinutí zahrnuje také šroubovitě vinutá vlákna.

9.4. Požadavky na výrobní zkoušky

Požadavky na výrobní zkoušky musí být v souladu s požadavky bodu 8.4. výše.

9.5. Zkoušky šarže tlakových láhví

Zkoušky šarže musí být v souladu s požadavky bodu 8.5. výše.

9.6. Zkoušky technické způsobilosti návrhu konstrukce tlakových láhví

Zkoušky technické způsobilosti návrhu konstrukce tlakových láhví musí být v souladu s požadavky bodu 8.6. výše a bodu 9.6.1. níže s tou výjimkou, že není požadována zkouška na roztržení vložky dle bodu 8.6.

9.6.1. Pádová zkouška

Alespoň jedna dokončená tlaková láhev se zkouší pádem v souladu s bodem A.30 (dodatek A).

10. TLAKOVÉ LÁHVE TYPU CNG–4 PLNĚ KOMPOZITNÍ

10.1. Obecné

Tato příloha neuvádí konkrétní metodu pro návrh konstrukce tlakových láhví s polymerickými vložkami vzhledem k rozmanitosti možných konstrukcí tlakových láhví.

10.2. Požadavky na konstrukci

Přiměřenost návrhu konstrukce se doloží konstrukčními výpočty. Napětí v tahu ve vláknech musí splňovat požadavky bodu 6.5. výše.

U kovových přípojných hrdel musí být použity kuželovité a válcovité závity v souladu s bodem 6.10.2. nebo 6.10.3. výše.

Kovová přípojná hrdla s otvory opatřenými závitem musí být schopna odolat krouticí síle 500 Nm, aniž by došlo k porušení celistvosti spojení s nekovovou vložkou. Kovová hrdla připojená k nekovové vložce musí být z materiálu slučitelného s provozními podmínkami stanovenými v bodě 4 této přílohy.

10.3. Analýza pevnosti

Vypočtou se napětí v tangenciálním a podélném směru tlakové láhve v kompozitu a ve vložce. Tlaky použité pro tyto výpočty musí být nula, pracovní tlak, zkušební tlak a projektovaný tlak při roztržení. Při výpočtech se použijí vhodné analytické postupy, aby se zjistilo rozdělení napětí po celé tlakové láhvi.

10.4. Požadavky na výrobu

Požadavky na výrobu musí být v souladu s bodem 8.3. výše s tou výjimkou, že teplota vytvrzování pro termosetické pryskyřice musí být nejméně o 10 °C nižší než teplota změknutí plastové vložky.

10.5. Požadavky na výrobní zkoušky

10.5.1. Zkoušky hydrostatickým tlakem

Každá dokončená tlaková láhev se zkouší hydrostatickým tlakem v souladu s bodem A.11 (dodatek A). Výrobce stanoví příslušnou mez pružné roztažnosti pro použitý zkušební tlak, ale v žádném případě nesmí pružná roztažnost žádné tlakové láhve přesahovat průměrnou hodnotu šarže o více než 10 %. Veškeré tlakové láhve, které nesplní definovanou mez pro vyřazení, musí být vyřazeny a buď zničeny, nebo použity pro účely zkoušky šarže.

10.5.2. Zkoušky těsnosti

Každá dokončená tlaková láhev se zkouší na těsnost v souladu s bodem A.10 (dodatek A) a musí splňovat požadavky tam uvedené.

10.6. Zkoušky šarže tlakových láhví

10.6.1. Obecné

Zkoušky šarže se provádí na dokončených tlakových láhvích, které jsou reprezentativní pro normální výrobu a označeny identifikačními značkami. Namátkou se vybere jedna tlaková láhev z každé šarže. Je-li zkouškám podrobeno více tlakových láhví, než požaduje tato příloha, musí být zdokumentovány všechny výsledky. Na vybraných lahvích se provedou minimálně následující zkoušky:

a) Zkoušky materiálů šarže Jedna tlaková láhev, vložka, nebo doprovodný vzorek reprezentativní pro dokončenou tlakovou láhev se podrobí následujícím zkouškám: i) kontrola rozměrů proti návrhu konstrukce; ii) jedna zkouška plastové vložky tahem v souladu s bodem A.22 (dodatek A) a splnění požadavků návrhu konstrukce; iii) teplota tavení plastové vložky se zkouší v souladu s bodem A.23 (dodatek A) a musí splnit požadavky návrhu konstrukce; iv) je-li součástí konstrukce ochranný povlak, zkouší se v souladu s bodem A.9.2 (dodatek A). Pokud povlak nesplní požadavky bodu A.9.2 (dodatek A), musí být šarže plně (ze 100 %) zkontrolována, aby se odstranily obdobně vadné tlakové láhve. Povlak všech vadných tlakových láhví může být odstraněn způsobem, který neovlivní celistvost kompozitního ovinutí, a znovu nanesen. Zkouška povlaku šarže musí být poté opakována.

b) Zkouška šarže na roztržení Jedna tlaková láhev se zkouší v souladu s požadavky bodu 7.4. b) výše.

c) Zkouška periodickým tlakovým cyklem

Přípojné hrdlo jedné tlakové láhve se zkouší krouticím momentem 500 Nm v souladu se zkušební metodou uvedenou v bodě A.25 (dodatek A). Tlaková láhev se pak podrobí zkoušce tlakovým cyklem v souladu s postupy stanovenými v bodě 7.4. c) výše.

Po požadovaném počtu tlakových cyklů se tlaková láhev zkouší na těsnost v souladu s metodou popsanou v bodě A.10 (dodatek A) a musí splnit požadavky tam uvedené.

10.7. Zkoušky technické způsobilosti návrhu konstrukce tlakových láhví

10.7.1. Obecné

Zkoušky technické způsobilosti návrhu konstrukce tlakových láhví musí být v souladu s požadavky bodů 8.6., 10.7.2., 10.7.3. a 10.7.4. této přílohy s výjimkou, že není požadována zkouška na únik před prasknutím dle bodu 8.6.10.

10.7.2. Zkouška hrdla ve zkrutu

Jedna tlaková láhev se zkouší v souladu s bodem A.25 (dodatek A).

10.7.3. Zkouška prostupnosti

Jedna tlaková láhev se zkouší na prostupnost v souladu s bodem A.21 (dodatek A) a musí splnit požadavky tam uvedené.

10.7.4. Zkouška cyklem se zemním plynem

Jedna dokončená tlaková láhev se zkouší v souladu s bodem A.27 (dodatek A) a musí splnit požadavky tam uvedené.

11. ZNAČENÍ

11.1. Provedení značení

Na každé tlakové láhvi zajistí výrobce zřetelné trvalé značení nejméně 6 mm vysoké. Značení se provede buď pomocí štítků zapracovaných do pryskyřičných povlaků, štítků přilepených lepidlem, nízkotlakých razidel použitých na zesílených koncích konstrukcí typu CNG–1 a CNG–2, nebo libovolné kombinace uvedených způsobů. Samolepící štítky a jejich použití musí být v souladu s ISO 7225 nebo s rovnocennou normou. Je povoleno použití několika štítků, které by měly být umístěny tak, aby nebyly zakryty montážními konzolami. Každá tlaková láhev, která je v souladu s touto přílohou, musí být označena takto:

a) Povinné informace: i) „Pouze CNG“; ii) „Nepoužívat po XX/XXXX“, kde „XX/XXXX“ označuje měsíc a rok skončení doby použitelnosti 1 (12) iii) identifikační údaje výrobce; iv) identifikační údaje tlakové láhve (příslušné číslo části a výrobní číslo jedinečné pro každou tlakovou láhev); v) pracovní tlak a teplota; vi) číslo předpisu EHK spolu s typem tlakové láhve a registračním číslem osvědčení; vii) přetlakové zařízení a/nebo ventily, které jsou způsobilé pro použití s tlakovou láhví, nebo možnosti získání informací o způsobilých systémech ochrany před ohněm; viii) jsou-li použity štítky, musí mít všechny tlakové láhve vyraženo jedinečné identifikační číslo na nekrytém kovovém povrchu, aby se umožnilo sledování v případě zničení štítku.

b) Nepovinné informace: Na samostatném štítku (samostatných štítcích) mohou být uvedeny následující nepovinné informace: i) rozsah teplot plynu, např. –40 °C až 65 °C; ii) jmenovitý vodní objem tlakové láhve s přesností na dvě platné číslice, např. 120 litrů; iii) datum původní tlakové zkoušky (měsíc a rok). Značení musí být uvedeno v uvedeném pořadí, ale konkrétní uspořádání se může lišit podle dostupnému prostoru. Přípustný příklad povinných informací je: POUZE CNG NEPOUŽÍVAT PO ../.... Výrobce/číslo části/výrobní číslo20 MPa/15 °CECE R 110 CNG–2 (číslo registrace)„Používejte pouze přetlaková zařízení schválená výrobcem.“

12. PŘÍPRAVA NA EXPEDICI

Před expedicí z dílny výrobce musí být každá tlaková láhev uvnitř čistá a vysušená. Tlakové láhve, které nejsou okamžitě uzavřeny armaturou ventilu a případně bezpečnostními zařízeními, musí mít ve všech otvorech zátky, které brání přístupu vlhkosti a chrání závity. Do všech ocelových tlakových láhví a vložek se před expedicí nastříká antikorozní přípravek (např. obsahující olej).

Kupujícímu musí být dodány provozní pokyny výrobce a všechny informace potřebné k zajištění správné manipulace s tlakovou láhví, jejího používání a kontrol za provozu. Provozní pokyny musí být v souladu s dodatkem D této přílohy.

(1) Americká společnost pro zkušebnictví a materiály

(2) Britský úřad pro normalizaci.

(3) Mezinárodní organizace pro normalizaci.

(4) Národní asociace antikorozních inženýrů.

(5) Není požadováno, pokud se použije přístup založený na zkoušce vadné tlakové láhve dle bodu A.7 (dodatek A).

(6) = Není vyžadováno pro tlakové láhve navržené dle ISO 9809 (ISO 9809 již tyto zkoušky nařizuje).

(7) = S výjimkou případů, kdy není použit žádný ochranný povlak.

(8) = Zkoušky na materiálu vložky.

(9) = Zkouška není vyžadována u celokovových konstrukcí (CNG–1).

(10) = Zkouška vyžadována pouze u plně kompozitních konstrukcí (CNG–4).

(11) = Zkouška vyžadována, pouze dojde-li ke zvětšení délky.

@ Pouze je-li změna tloušťky úměrná změně průměru a/nebo změně tlaku

(12) Datum skončení doby použitelnosti nesmí přesáhnout stanovenou životnost. Datum skončení doby použitelnosti může být na tlakovou láhev vyznačeno při expedici za předpokladu, že tlakové láhve byly skladovány na suchém místě bez vnitřního tlaku.

Dodatek A ZKUŠEBNÍ METODY A.1. Zkoušky tahem – ocel a hliník Zkouška tahem se provádí na materiálu odebraném z válcové části dokončené tlakové láhve, přičemž se použije obdélníkový zkušební vzorek tvarovaný v souladu s metodou popsanou v ISO 9809 pro ocel a v ISO 7866 pro hliník. Dvě plochy zkušebního vzorku, které představují vnitřní a vnější povrch tlakové láhve, nesmí být obrobeny. Zkouška tahem se provádí v souladu s ISO 6892. Poznámka: Upozorňujeme na metodu měření délkového prodloužení popsanou v ISO 6892, zvláště v případech, kdy je vzorek pro zkoušku tahem zkosený, následkem čehož je místo lomu mimo střed délky měřidla. A.2. Rázová zkouška – ocelové tlakové láhve a ocelové vložky Rázová zkouška se provádí na třech zkušebních vzorcích materiálu odebraného z válcové části dokončené tlakové láhve v souladu s ISO 148. Vzorky pro rázovou zkoušku musí být odebrány ze stěny tlakové láhve ve směru, který požaduje tabulka 6.2 přílohy 3. Vrub musí být kolmý k ploše stěny tlakové láhve. Pro podélné zkoušky musí být zkušební vzorek celý strojově obroben (na šesti stranách); pokud tloušťka stěny neumožňuje odebrat vzorek s konečnou šířkou