I 
 
   
(Akty, jejichž zve ŧejnĭní je povinné)  
  
  
Pŧedpis Evropské hospodá ŧské komise Organizace spojených národ Ž (EHK OSN) ğ. 49 – 
Jednotná ustanovení pro homologaci vzn ĭtových motor Ž, motorŽ pohánĭných zemním 
plynem a zážehových motor Ž pohánĭných zkapaln ĭnými ropnými plyny a dále vozidel 
vybavených vzn ĭtovými motory, motory pohán ĭnými zemním plynem a motory 
pohánĭnými zkapaln ĭnými ropnými plyny z hlediska emisí z motoru 
   
Revize 3
 
Zahrnuje:  
Sérii zmīn 01, která vstoupila v platnost dne 14. kv ītna 1990 
Sérii zmīn 02, která vstoupila v platnost dne 30. prosince 1992 
Opravu 1 k sérii zm īn 02 podléhající oznámení depozitá Ļe 
     C.N.232.1992.TREATIES-32 ze dne 11. zá Ļí 1992 
Opravu 2 k sérii zm īn 02 podléhající oznámení depozitá Ļe 
     C.N.353.1995.TREATIES-72 ze dne 13. listopadu 1995 
Opravu 1 k revizi 2 (Erratum – pouze v anglickém zn īní) 
Doplnīk 1 k sérii zm īn 02, který vstoupil v platnost dne 18. kv ītna 1996 
Doplnīk 2 k sérii zm īn 02, který vstoupil v platnost dne 28. srpna 1996 
Opravu 1 k dopl ĵku 1 k sérii zm īn 02 podléhající oznámení depozitá Ļe 
     C.N.426.1997.TREATIES-96 ze dne 21. listopadu 1997 Opravu 2 k dopl ĵku 1 k sérii zm īn 02 podléhající oznámení depozitá Ļe 
     C.N.272.1999.TREATIES-2 ze dne 12. dubna 1999 Opravu 1 k dopl ĵku 2 k sérii zm īn 02 podléhající oznámení depozitá Ļe 
     C.N.271.1999.TREATIES-1 ze dne 12. dubna 1999 Sérii zmīn 03, která vstoupila v platnost dne 27. prosince 2001 
Sérii zmīn 04, která vstoupila v platnost dne 31. ledna 2003 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/1
 
1. ROZSAH PLATNOSTI 
 
Tento pĻedpis se vztahuje na emise plynných zne ĝišŁujících látek a zne ĝišŁujících ĝástic ze 
vznītových motor Ń, z motor Ń pohánīných zemních plynem a z motor Ń pohánīných 
zkapalnīnými ropnými plyny, ur ĝených k pohonu motorových vozidel s konstruk ĝní 
rychlostí v ītší než 25 km.h-1 a které pat Ļí do kategorií  1/ 2/ M 1 o celkové hmotnosti v ītší 
než 3,5 t, dále M 2, M 3, N1, N2 a N 3. 
 2. DEFINICE A ZKRATKY  
Pro úĝely tohoto p Ļedpisu 
 2.1 „zkušebním cyklem“
 se rozumí sled fází zkoušky, z nichž každá je definována ur ĝitými 
otáĝkami  a to ĝivým momentem, které musí mít moto r v ustáleném sta vu (zkouška ESC) 
nebo za neustálených provozních  podmínek (zkouška ETC, ELR); 
 
2.2         „homologací motoru (rodiny motor Ń)“ se rozumí homologace typu motoru (rodiny motor Ń) 
z hlediska  úrovn ī emisí plynných zne ĝišŁujících látek a zne ĝišŁujících ĝástic; 
 2.3         „vzn ītovým motorem
“ se rozumí motor, který pracuje na principu zapalování kompresí; 
 „plynovým motorem
“ se rozumí motor, který pracuje se zemním plynem (NG) nebo se 
zkapalnīným ropným plynem (LPG); 
 2.4         „typem motoru
“ se rozum ījí motory, které se vzájemn ī podstatn ī neliší z hlediska 
podstatných vlastností definovaných v p Ļíloze 1 tohoto p Ļedpisu; 
 2.5         „rodinou motor Ń
“ se rozumí výrobcem stanovená skupina motor Ń, které vzhledem ke své 
konstrukci definované v p Ļíloze 1 dodatku 2 tohoto p Ļedpisu mají podobné emisní 
vlastnosti; všechny jednotlivé motory rodiny musí spl ĵovat platné mezní hodnoty emisí; 
 2.6 „základním motorem
“ se rozumí motor vybraný z rodiny motor Ń tak, aby jeho emisní 
vlastnosti  byly reprezentativní pro tuto rodinu motor Ń; 
 2.7 „plynnými zne ĝišŁujícími látkami“ 
se rozum ījí oxid uhelnatý, uhlovodíky (vyjád Ļené 
ekvivalentem CH 1,85 pro vzn ītové motory, CH 2,525 pro motory pracující s LPG a 
molekulovým ekvivalentem CH 3OO,5 pro vzn ītové motory pracující s etanolem), 
uhlovodíky jiné než metan (vyjád Ļené ekvivalentem CH 1,85 pro motorovou naftu, CH 2,525 
                     
1/ Podle p Ļílohy 7 souhrnné rezoluce o konstrukci vozidel (R.E.3), (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2). 
2/ Motory ur ĝené pro vozidla kategorií N 1, N 2 a M 2 se nehomologují podle tohoto p Ļedpisu, pokud tato 
vozidla byla homologována dle p Ļedpisu ĝ. 83. 
 L 375/2 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
pro LPG a CH 2,93 pro NG), metan (vyjád Ļený ekvivalentem CH 4 pro NG) a oxidy dusíku 
vyjádĻené ekvivalentem oxidu dusi ĝitého (NO 2); 
 
„zneĝišŁujícími ĝásticemi “ se rozumí jakýkoli materiál, kt erý se zachytí na stanoveném 
filtraĝním médiu po z Ļedīní výfukových plyn Ń vznītového motoru ĝistým filtrovaným 
vzduchem tak, aby je jich teplota nep Ļekraĝovala 325 K (52 °C); 
 
2.8 „kouĻem“ se rozum ījí ĝástice suspendované v proudu výfuku vzn ītového motoru, které 
pohlcují, odrážejí nebo lámou sv ītlo; 
 2.9 „netto výkonem
“ se rozumí výkon v kW EHK zm īĻený na zkušebním stavu na konci 
klikového h Ļídele nebo rovnocenného orgánu a m īĻený metodou pro m īĻení výkonu podle 
pĻedpisu ĝ. 24; 
 2.10 „deklarovaným ma ximálním výkonem (P
max)“ se rozumí maximální výkon v kW EHK 
(netto výkon) podle prohlášení výrobce v jeho žádosti o homologaci; 
 2.11 „pomīrným zatížením
“ se rozumí procentuální podíl maximálního využitelného momentu 
pĻi daných otá ĝkách; 
 2.12    „zkouškou ESC
“ se rozumí zkušební cyklus  skládající se z 13 režim Ń ustáleného stavu, 
který se provádí podle odstavce 5.2 tohoto p Ļedpisu; 
 2.13    „zkouškou ELR
“ se rozumí zkušební cyklus skládající se ze sledu stup ĵŃ zatížení p Ļi 
konstantních otá ĝkách motoru, který se provádí podle odstavce 5.2 tohoto p Ļedpisu; 
 2.14    „zkouškou ETC
“ se rozumí zkušební cyklus skláda jící se z 1 800 neus tálených, každou 
sekundu se st Ļídajících režim Ń, který se provádí podle odstavce 5.2 tohoto p Ļedpisu; 
 2.15    „rozsahem provozních otá ĝek motoru
“ se rozumí rozsah otá ĝek motoru, který se používá 
nejĝastīji pĻi bīžném provozu motoru a který se nalézá mezi dolními a horními otá ĝkami 
podle pĻílohy 4 tohoto p Ļedpisu; 
 2.16    „dolními otá ĝkami (n
lo)“ se rozum ījí nejnižší otá ĝky, pĻi kterých má motor 50 % 
maximálního dekl arovaného výkonu; 
 2.17    „horními otá ĝkami (n
hi)“ se rozum ījí nejvyšší otá ĝky, pĻi kterých má motor 70 % 
maximálního dekl arovaného výkonu; 
 2.18    „otáĝkami motoru A, B a C
“ se rozum ījí zkušební otá ĝky v rozsahu provozních otá ĝek 
motoru, které se použijí pro zkoušku ESC a pro zkoušku ELR podle dodatku 1 p Ļílohy 
tohoto pĻedpisu; 
 2.19    „kontrolním rozsahem
“ se rozumí rozsah mezi otá ĝkami motoru A a C a mezi pom īrným 
zatížením od 25 do 100; 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/3
 
2.20    „referenĝními otáĝkami (n ref)“ se rozumí 100 % hodnoty otá ĝek, která se použije k 
denormalizování pom īrných hodnot otá ĝek zkoušky ETC podle p Ļílohy 4 dodatku 2 tohoto 
pĻedpisu; 
 
2.21 „opacimetrem “ se rozumí p Ļístroj urĝený k mīĻení opacity ĝástic kouĻe podle principu 
zeslabení sv ītla;  
 2.22 „skupinou plyn Ń NG
“ se rozumí jedna ze skupin H ne bo L definovaných v evropské norm ī 
EN 437 z listopadu 1993; 
 2.23 „automatickou p ĻizpŃsobivostí
“ se rozumí každé za Ļízení motoru, které umož ĵuje udržovat 
konstantní pom īr vzduch/palivo; 
 2.24 „rekalibrováním
“ se rozumí jemné se Ļízení motoru pracujícího s NG, aby se zajistila stejná 
výkonnost (výkon, spot Ļeba paliva) v jiné skupin ī zemního plynu; 
 2.25       „Wobbeho indexem (dolním W
l nebo horním Wu)“ se rozumí pom īr odpovídající 
výhĻevnosti plynu  na jednotku objemu k druhé odmocnin ī pomīrné hustoty plynu za 
stejných referen ĝních podmínek: 
 2.26      „faktorem posunu ʷ (S
ʷ)“ se rozumí výraz, který popisu je požadovanou pružnost systému 
Ļízení motoru z hlediska zm īny pomīru pĻebytku vzduchu ʷ, jestliže motor pracuje s plynem 
odlišného složení, než má ĝistý metan (pro výpo ĝet Sʷ viz. pĻíloha 8). 
 2.27      „EEV
“ se rozumí vozidlo zvlášt ī šetĻící životní prost Ļedí (Enhanced Environmentally 
Friendly Vehicle), což je vozidlo pohán īné motorem spl ĵujícím volitelné mezní hodnoty 
emisí stanovené v Ļádku C tabulek v odstavci 5.2.1 tohoto p Ļedpisu; 
 2.28      „odpojovacím za Ļízením
“ se rozumí za Ļízení, které m īĻí, snímá nebo ode ĝítá provozní 
promīnné (napĻ. rychlost vozidla, otá ĝky motoru, použitý rychlostní stupe ĵ, teplotu, tlak v 
sání nebo jakýkoli jiný parametr), aby se aktivovala, m īnila, zpomalovala nebo deaktivovala 
funkce kterékoli ĝásti systému k Ļízení emisí a tím se snížila ú ĝinnost systému regulace  
emisí za b īžných podmínek používání vozidla, krom ī pĻípadu, kdy použití takového za Ļízení 
je výslovn ī obsaženo v postupech zkoušek pro schválení typu z hlediska emisí. 
 2.29      „pomocným Ļídicím zaĻízením
“ se rozumí systém, ĝinnost nebo Ļídicí strategie, které jsou 
vestavīny do motoru nebo vozidla a jsou ur ĝeny k ochran ī motoru a/nebo jeho pomocných 
zaĻízení pĻed pracovním režimem, který by mohl zp Ńsobit jejich zni ĝení nebo poškození 
nebo porucha uleh ĝují startování motoru. Pomocnou Ļídicí jednotkou m Ńže být též strategie 
nebo opat Ļení, která dostate ĝnī prokazují, že se nejedná o odpojovací za Ļízení. 
 2.30      „nenormální stra tegií pro regulaci emisí
“ se rozumí každá strategie nebo opat Ļení, které, 
když vozidlo je provozováno za normáln ích podmínek používání, snižuje ú ĝinnost systému 
pro regulaci emisí na úrove ĵ nižší, než je o ĝekávána p Ļi postupu p Ļíslušné zkoušky emisí.   plyn vzduch plynX H W t t / ?L 375/4 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
  
 
 
 
Obrázek 1 : Zvláštní definice zkušebních cykl Ń 
 
2.31 Zna ĝky a zkratky 
 2.31.1  Znaĝky zkušebních parametr Ń 
 
Znaĝka
 Jednotka  Význam  
AP m² Plocha pr ŃĻezu izokinetické odb īrné sondy 
AT m² Plocha pr ŃĻezu výfukového potrubí 
CE E  - Ú ĝinnost vztažená k etanu 
CE M - Ú ĝinnost vztažená k metanu 
C1 - Ekvivalent uhlovodík Ń vyjádĻený uhlíkem 1 
conc ppm / vol. % Koncentrace (s indexem ozna ĝujícím složku) 
D0 m³/s Úsek na ose sou Ļadnic pĻíslušející kalibra ĝní funkci 
PDP 
DF - Faktor Ļedīní 
D - Konstanta Besselovy funkce E - Konstanta Besselovy funkce E
Z g/kWh Interpolovaná hodnota emisí NO x v regulaĝním bodī 
fa - Faktor ovzduší v laborato Ļi 
fc s-1 Besselova mezní frekvence filtru 
FFH  - Specifický faktor paliva použitý k výpo ĝtu vlhké 
koncentrace ze suché koncentrace 
FS  - Stechiometrický faktor 
GAIRW
 kg/h Hmotnostní pr Ńtok vlhkého nasávaného vzduchu 
GAIRD
 kg/h Hmotnostní pr Ńtok suchého nasávaného vzduchu 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/5
 
Znaĝka Jednotka  Význam  
GDILW
 kg/h Hmotnostní pr Ńtok vlhkého Ļedicího vzduchu 
GEDFW
 kg/h Ekvivalentní hmotnostní pr Ńtok zĻedīného vlhkého 
výfukového plynu 
GEXHW
 kg/h Hmotnostní pr Ńtok vlhkého výfukového plynu 
GFUEL
 kg/h Hmotnostní pr Ńtok paliva 
GTOTW
 kg/h Hmotnostní pr Ńtok zĻedīného vlhkého výfukového 
plynu 
H MJ/m³ Výh Ļevnost 
HREF  g/kg Referen ĝní hodnota absolutní vlhkosti (10,71g/kg) 
Ha g/kg Absolutní vlhkost nasávaného vzduchu 
Hd g/kg Absolutní vlhkost Ļedicího vzduchu 
  HTCRAT mol/mol Pom īr vodíku k uhlíku 
I - Index ozna ĝující jednotlivý režim 
K - Besselova konstanta 
K m-1 Koeficient absorpce sv ītla 
KH,D - Korek ĝní faktor vlhkosti pro NO x pro vznītové motory
KH,G - Korek ĝní faktor vlhkosti pro NO x pro plynové motory  
KV  Kalibra ĝní funkce CFV 
KW,a - Korek ĝní faktor p Ļevodu ze suchého stavu na vlhký 
stav pro nasávaný vzduch 
KW,d - Korek ĝní faktor p Ļevodu ze suchého stavu na vlhký 
stav pro Ļedicí vzduch 
KW,e - Korek ĝní faktor p Ļevodu ze suchého stavu na vlhký 
stav pro Ļedīný výfukový plyn 
KW,r - Korek ĝní faktor p Ļevodu ze suchého stavu na vlhký 
stav pro surový výfukový plyn 
L % Procento to ĝivého momentu z maximálního to ĝivého 
momentu p Ļi zkušebních otá ĝkách 
La m Efektivní délka optické dráhy 
M  Sklon kalibra ĝní funkce PDP 
Mass g/h nebo g Index ozna ĝující hmotnostní pr Ńtok emisí (nebo 
proporcionální hmotnostní pr Ńtok)  
MDIL kg Hmotnost vzorku Ļedicího vzduchu prošlého filtry k 
odbīru vzorkŃ ĝástic 
Md mg Hmotnost vzorku ĝástic odebraného z Ļedicího vzduchu
Mf mg Hmotnost odebraného vzorku ĝástic 
Mf,p mg Hmotnost vzorku ĝástic odebraného na primárním filtru
Mf,b mg Hmotnost vzorku ĝástic odebraného na koncovém filtru
MSAM kg Hmotnost vzorku z Ļedīného výfukového plynu 
prošlého filtry k odb īru ĝástic 
MSEC kg Hmotnost sekundárního Ļedicího vzduchu 
MTOTW  kg Celková hmotnost CVS za  cyklus ve vlhkém stavu L 375/6 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Znaĝka Jednotka  Význam  
MTOTW,i  kg Okamžitá hmotnost CVS ve vlhkém stavu 
   N    %         Opacita 
NP - Celkový po ĝet otáĝek PDP za cyklus 
NP,i - Po ĝet otáĝek PDP za ĝasový interval 
N min-1 Otá ĝky motoru 
nP s-1 Otá ĝky PDP 
nhi min-1 Horní otá ĝky motoru 
nlo min-1 Dolní otá ĝky motoru 
nref min-1 Referen ĝní otáĝky motoru pro zkoušku ETC 
pa kPa Tlak nasycených par vzduchu nasávaného motorem 
pA kPa Absolutní tlak 
pB kPa Celkový atmosférický tlak 
pd kPa Tlak nasycených par Ļedicího vzduchu 
ps kPa Atmosférický tlak suchého vzduchu 
p1 kPa Podtlak ve vstupu do ĝerpadla 
P(a) kW P Ļíkon pomocných za Ļízení namontovaných pro 
zkoušku  
P(b) kW P Ļíkon pomocných za Ļízení odmontovaných pro 
zkoušku 
P(n) kW Netto výkon nekorigovaný 
P(m) kW Výkon zm īĻený na zkušebním stavu 
Ȭ - Besselova konstanta 
Qs m³/s Objemový pr Ńtok CVS 
Q - ĺedicí pom īr 
R - Pom īr ploch pr ŃĻezu izokinetické sondy a výfukového 
potrubí 
Ra % Relativní vlhkos t nasávaného vzduchu 
Rd % Relativní vlhkost Ļedicího vzduchu 
Rf - Faktor odezvy FID 
Ȧ kg/m³ Hustota 
S kW Nastavení dynamometru 
Si m-1 Okamžitá hodnota kou Ļe 
Sʷ - Faktor posunu ʷ  
T K Absolutní teplota T
a K Absolutní teplota nasávaného vzduchu 
T s Doba m īĻení  
te s Doba elektrické odezvy 
tf s Doba odezvy filtr u pro Besselovu funkci 
tp s Doba fyzikální odezvy 
Țt s Ĝasový interval mezi za sebou následujícími m īĻenými 
hodnotami kou Ļe (= 1/frekvence odb īru vzorkŃ) 
Țti s Ĝasový interval pro okamžitý pr Ńtok CFV 
Ȩ % Propustnost kou Ļe 
V0 m³/ot Objemový pr Ńtok PDP za skute ĝných podmínek 
W - Wobbeho index 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/7
 
Znaĝka Jednotka  Význam  
Wact kWh Skute ĝná práce cyklu p Ļi zkoušce ETC 
Wref kWh Práce referen ĝního cyklu p Ļi zkoušce ETC 
WF - Váhový faktor 
WF E - Efektivní váhový faktor 
X0 m³/ot Kalibra ĝní funkce objemového pr Ńtoku PDP 
Yi m-1 Besselova st Ļední hodnota na 1 s pro kou Ļ 
  2.31.2 Zna ĝky chemických složek 
 
CH
4 Metan 
C2H6 
C2H5OH Etan Etanol 
C
3H8 Propan 
CO Oxid uhelnatý DOP Dioktylftalát CO
2 Oxid uhli ĝitý 
HC Uhlovodíky NMHC Uhlovodíky jiné než metan NO
x  Oxidy dusíku 
NO Oxid dusný NO
2 Oxid dusi ĝitý 
PT Ĝástice 
 2.31.3 Zkratky  
CFV Venturiho trubice kritického pr Ńtoku 
CLD Chemoluminiscen ĝní detektor 
ELR Evropská zkouška se závislostí na zatížení ESC Evropská zkouška s ustáleným cyklem ETC Evropská zkouška s neustáleným cyklem FID Plamenoioniza ĝní detektor 
GC Plynový chromatograf HCLD Vyh Ļívaný chemoluminiscen ĝní detektor 
HFID Vyh Ļívaný plamenoioniza ĝní detektor 
LPG Zkapaln īný ropný plyn 
NDIR Nedisperzní analyzátor s absorpcí v infra ĝerveném  
Pásmu 
NG Zemní plyn NMC Separátor uhlovodík Ń jiných než metan 
 
 
3. ŽÁDOST O HOMOLOGACI  3.1 Žádost o homologaci motoru ja ko samostatného technického celku
 L 375/8 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
3.1.1 Žádost o homologaci typu motoru z hlediska emisí plynných škodlivin a škodlivých ĝástic 
podává výrobce motoru nebo jeho Ļádnī povīĻený zástupce. 
 3.1.2 K žádosti se v trojím vyhotovení p Ļiloží požadované dokumenty . Ty musejí obsahovat 
alespoĵ podstatné vlastnosti motoru dle p Ļílohy 1 tohoto p Ļedpisu. 
 3.1.3 Technické zkušebn ī pro homologa ĝní zkoušky p Ļedepsané v odstavci 5 musí být p Ļedán 
motor shodných vlastností s „typem motoru“ dle p Ļílohy 1. 
 3.2 Žádost o homologaci typu vozidla z hlediska jeho motoru
 
 3.2.1 Žádost o homologaci typu vozidla z hlediska emisí plynných škodlivin a škodlivých ĝástic 
z jeho motoru podává vý robce vozidla nebo jeho Ļádnī povīĻený zástupce. 
 3.2.2 K žádosti se v trojím vyhotovení p Ļiloží požadované dokumenty . Ty musejí obsahovat 
nejménī: 
 3.2.2.1 Podstatné vlastnosti motoru dle p Ļílohy 1; 
 3.2.2.2 Popis ĝástí motoru dle p Ļílohy 1; 
 3.2.2.3 Kopii formulá Ļe zprávy o homologaci (p Ļíloha 2A) pro motor namontovaný do vozidla. 
 3.3 Žádost o homologaci typu vozidla s homologovaným motorem
 
 3.3.1 Žádost o homologaci vozidla z hlediska emisí plynných zne ĝišŁujících látek a 
zneĝišŁujících ĝástic z jeho homologovaného vzn ītového motoru nebo z homologované 
rodiny motor Ń   a z hlediska emisí plynných zne ĝišŁujících látek z jeho homologovaného 
plynového motoru nebo z homologované rodiny motor Ń podává výrobce vozidla nebo jeho 
zplnomocn īný zástupce. 
 3.3.2 K žádosti se v trojím vyhotovení p Ļiloží tyto dokumenty a údaje: 
 3.3.2.1 popis typu vozidla a ĝástí vozidla spojených s motorem se všemi údaji uvedenými v p Ļíloze 
1 a výtisk osv īdĝení o homologaci (p Ļíloha 2a) motoru nebo pop Ļípadī rodiny motor Ń jako 
samostatného technického celku, kter ý je instalován do typu vozidla. 
 4. HOMOLOGACE  4.1 Homologace typu s univerzální použitelností paliv
 
  Homologace typu s univerzální použitelností paliv se ud īlí, jsou-li spln īny tyto požadavky: 
 4.1.1 U motorové nafty: jestliže podle odstavc Ń 3.1, 3.2 nebo 3.3 tohoto p Ļedpisu motor nebo 
vozidlo spl ĵuje požadavky níže uvedených odstavc Ń 5, 6 a 7 na referen ĝní palivo 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/9
 
specifikované v p Ļíloze 5 tohoto p Ļedpisu, ud īlí se homologace pro takový typ motoru nebo 
vozidla. 
 
4.1.2 U zemního plynu musí základní motor prokázat schopnost p ĻizpŃsobit se jakémukoli 
složení paliva, které se m Ńže nabízet na trhu. U zemního plynu obecn ī existují dva druhy 
paliva: palivo s velkou výh Ļevností (plyn H) a palivo s malou výh Ļevností (plyn L), avšak s 
velkým rozptylem v obou rozsazích.Liší se výrazn ī svým obsahem energie vyjád Ļeným 
Wobbeho indexem a svým faktorem S ʷ posunu ʷ. Vzorce pro výpo ĝet Wobbeho indexu a S ʷ 
jsou uvedeny v odstavcích 2.25 a 2.26. Zemní plyny s faktorem posunu ʷ mezi 0,89 a 1,08 
(0,89  Sʷ  1,08) se považují za paliva s velkou výh Ļevností (H-rozsah), zatímco zemní 
plyny s faktorem S ʷ posunu ʷ mezi 1,08 a 1,19 (1,08  Sʷ  1,19) se považují za paliva s 
malou výh Ļevností (L-rozsah). Složení referen ĝních paliv odráží extrémní prom īnlivost  S ʷ. 
                      
  Základní motor musí spl ĵovat požadavky tohoto p Ļedpisu s referen ĝními palivy GR (palivo 
1) a G25 (palivo 2) uvedenými v p Ļíloze 6, aniž by se prove dlo jakékoli nové nastavení 
pĻívodu paliva mezi ob īma zkouškami. Po zm īnī paliva je však p Ļípustný jeden 
pĻizpŃsobovací pr Ńbīh jedním cyklem ETC bez m īĻení. PĻed zkouškou se musí základní 
motor zab īhnout podle postupu uvedeného v odstavci 3 dodatku 2 p Ļílohy 4. 
 4.1.2.1 Na žádost výrobce se motor m Ńže zkoušet s t Ļetím palivem (palivo 3), jestliže se faktor S
ʷ 
posunu ʷ pohybuje mezi 0,89 (to je nižší rozsah paliva GR) a 1,19 (to je vyšší rozsah paliva 
G25), nap Ļíklad je-li palivo 3 obvyklé na trhu. Výsl edky této zkoušky  se mohou použít jako 
základ pro hodnocení shodnosti výroby. 
 4.1.3 U motoru pracujícího se zemním plynem, který se m Ńže samoĝinnī pĻizpŃsobit jednak pro 
skupinu plyn Ń  H a jednak pro skupinu plyn Ń L a u nīhož se pĻepíná mezi skupinou H a 
skupinou L p Ļepínaĝem, musí se základní moto r zkoušet s odpovídajícím referen ĝním 
palivem uvedeným v p Ļíloze 6 pro každou skupinu, p Ļi všech polohách p Ļepínaĝe. Tato 
paliva jsou GR (palivo 1) a G23 (palivo 3) pro skupinu plyn Ń H, G25 (palivo 2) a G23 
(palivo 3) pro skupinu plyn Ń L. Základní motor musí spl ĵovat požadavky tohoto p Ļedpisu v 
obou polohách p Ļepínaĝe bez jakéhokoli nového nastavení p Ļívodu paliva mezi ob īma 
zkouškami provedenými p Ļi jedné a druhé poloze p Ļepínaĝe. Po zmīnī paliva je však 
pĻípustný jeden p ĻizpŃsobovací pr Ńbīh jedním cyklem ETC bez m īĻení. PĻed zkouškou se 
musí základní motor zab īhnout podle postupu uvedeného v odstavci 3 dodatku 2 p Ļílohy 4. 
 4.1.3.1 Na žádost výrobce se motor m Ńže zkoušet s t
Ļetím palivem (palivo 3) místo paliva G23, 
jestliže se faktor S ʷ posunu ʷ pohybuje mezi 0,89 (tj. nižší rozsah paliva GR) a 1,19 (tj. 
vyšší rozsah paliva G25), nap Ļíklad je-li palivo 3 obvyklé na trhu. Výsledky této zkoušky se 
mohou použít jako základ pro hodnocení shodnosti výroby. 
 4.1.4 U motoru pracujícího se zemním plynem se pom īr výsledkŃ mīĻení emisí „r“ pro každou 
zneĝišŁující látku ur ĝí takto: 
   
12
nípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īnípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īr?L 375/10 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
  
  nebo 
   32
nípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īnípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īra?    
 
  a 
   31
nípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īnípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īrb?  
 
4.1.5 U LPG musí základní motor prokázat schopnost p ĻizpŃsobit se jakémukoli složení paliva, 
které se m Ńže nabízet na trhu. U LPG kolísá složení C 3/C4. Tato kolísání se odrážejí v 
referenĝních palivech. Základní motor musí spl ĵovat požadavky na emise s referen ĝními 
palivy A a B uvedenými v p Ļíloze 7, aniž by se provedl o jakékoli nové nastavení p Ļívodu 
paliva mezi ob īma zkouškami. Po zm īnī paliva je však p Ļípustný jeden p ĻizpŃsobovací 
prŃbīh jedním cyklem ETC bez m īĻení. PĻed zkouškou se musí základní motor zab īhnout 
podle postupu uvedeného v odstavci 3 dodatku 2 p Ļílohy 4. 
 4.1.5.1 Pom īr výsledkŃ mīĻení emisí „r“ se ur ĝí pro každou zne ĝišŁující látku takto:   
 
A nípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īB nípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īr?  
 4.2 Ud īlení homologace s omezenou použitelností paliv
 
  Homologace s omezenou použitel ností paliv je vydána podmín īnī za tīchto pĻedpokladŃ: 
 4.2.1  Homologace z hlediska emisí z výfuku pr o motor pracující se zemním plynem 
a konstruovaný pro provoz bu Ħ se skupinou plyn Ń H, nebo se skupinou plyn Ń L. 
  Základní motor se z kouší s odpovídajícím referen ĝním palivem specifikovaným v p Ļíloze  
6 pro danou skupinu. Tato paliva jsou GR (pa livo 1) a G23 (palivo 3) pro skupinu plyn Ń H, 
G25 (palivo 2) a G23 (palivo 3) pro skupinu plyn Ń L. Základní motor musí spl ĵovat 
požadavky tohoto p Ļedpisu bez jakéhoko li nového nastavení p Ļívodu paliva mezi ob īma 
zkouškami. Po zm īnī paliva je však p Ļípustný jeden p ĻizpŃsobovací pr Ńbīh jedním cyklem 
ETC bez m īĻení. PĻed zkouškou se musí základní motor zab īhnout podle postupu 
uvedeného v odstavc i 3 dodatku 2 p Ļílohy 4. 
 4.2.1.1        Na žádost výrobce se motor m Ńže zkoušet s t Ļetím palivem (palivo 3) místo paliva G23, 
jestliže se faktor S
ʷ posunu ʷ pohybuje mezi 0,89 (tj. nižší rozsah paliva GR) a 1,19 (tj. 
vyšší rozsah paliva G25), nap Ļíklad je-li palivo 3 obvyklé na trhu. Výsledky této zkoušky se 
mohou použít jako základ pro hodnocení shodnosti výroby. 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/11
 
4.2.1.2        Pom īr výsledkŃ mīĻení emisí „ r“ se urĝí pro každou zne ĝišŁující látku takto: 
   12
nípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īnípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īr?  
 
  nebo 
   32
nípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īnípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īra?  
 
  a  
   
31
nípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īnípalivo roreferen ĝ Ļeníemisíp výsledekm īrb?  
 
  
4.2.1.3 P Ļi dodání zákazníkovi musí být na  motoru štítek (viz. odstavec 4.11) s údajem, pro kterou 
skupinu plyn Ń je motor homologován. 
 
4.2.2 Homologace z hlediska emisí z výfuku pro mo tor pracující se zemním plynem nebo s LPG 
a konstruovaný pro provoz s jedním specifickým složením paliva. 
 4.2.2.1 Základní motor musí spl ĵovat požadavky na emise s referen ĝními palivy GR a G25 v 
pĻípadī zemního plynu nebo s referen ĝními palivy A a B v p Ļípadī LPG podle specifikací 
v pĻíloze 7. 
  Mezi zkouškami je p Ļípustné jemné se Ļízení palivového systému. 
 Toto jemné se Ļízení se skládá z p Ļekalibrování databáze pa livového systému, aniž by 
pĻitom došlo ke zm īnī základní strategie Ļízení nebo základní struktury databáze. Jestliže 
je to nutné, p Ļipouští se vým īna ĝástí, které mají p Ļímý vztah k pr Ńtoĝnému množství 
paliva (jako jsou vst Ļikovací trysky). 
 4.2.2.2 Na žádost výrobce se motor m Ńže zkoušet s referen ĝními palivy GR a G23 nebo 
referenĝními palivy G25 a G23, p Ļiĝemž homologace platí pouze pro skupinu plyn Ń H 
nebo popĻípadī pro skupinu plyn Ń L. 
 4.2.2.3 P Ļi dodání zákazníkovi musí být na motoru š títek (viz. odstavec 4.11) s údajem, pro které 
složení paliva byl motor kalibrován. 
    L 375/12 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
HOMOLOGACE MOTOR ł PRACUJÍCÍCH SE ZEMNÍM PLYNEM (NG) 
 
 Odst. 4.1 
Udīlení univerzální 
homologace pro 
všechna paliva Poĝet 
zkušebních 
krokŃ Výpoĝet „r“  Odst. 4.2 
Udīlení homologace 
s omezenou 
použitelností paliv Poĝet 
zkušebníc
h krokŃ Výpoĝet „r“ 
odkaz na odst. 4.1.2. 
motor pracující s NG 
použitelný pro jakékoli 
složení paliva GR (1) a G25 (2) 
Na žádost výrobce se motor 
mŃže zkoušet s t Ļetím 
náhradním palivem na trhu (3), 
jestliže 
 Sn = 0,89 až 1,19  2 
 
(max. 3) (GR)1palivo(G25)2palivor? 
a je-li zkouška s 
náhradním palivem  
trhu) na (palivo3palivo(G25)2palivora? 
a 
na palivonebo(G233palivo(GR)1palivorb?
    
odkaz na odst. 4.1.3.  
motor pracující s NG, 
který je adaptabilní 
pomocí p Ļepínaĝe GR  (1) a G23 (3) pro plyny 
skupiny H 
a 
G25 (2) a G23 (3) pro plyny 
skupiny L 
Na žádost výrobce se motor 
mŃže zkoušet s t Ļetím 
náhradním palivem na trhu (3) 
místo G23, jestliže  
Sn = 0,89 až 1,19 2 pro H-rozsah a 
2 pro L-rozsah v 
pĻíslušné poloze 
pĻepínaĝe 
 
4  na palivonebo(G233palivo(GR)1palivorb?
a 
 
na palivonebo(G233palivo(G25)2palivora?
    27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/13
 
odkaz na odst. 4.2.1.  
motor pracující s NG 
použitelný jednak pro 
plyny skupiny H a 
jednak pro plyny 
skupiny L    GR  (1) a G23 (3) pro rozsah 
H 
nebo  
G25 (2) a G23 (3) pro rozsah 
L 
Na žádost výrobce se motor 
mŃže zkoušet s náhradním 
palivem na trhu (3) místo G23, jestliže 
 S
n = 0,89 až 1,19  2 pro rozsah H 
nebo 
2 pro rozsah L 
 
2 pal nebo(G233(G1palivorb
palivo?
  
 pro rozsah H 
nebo 
 
p nebo(G233palivo(2palivora?
  
 
pro rozsah L 
odkaz na odst. 4.2.2. 
motor pracující s NG 
použitelný pro jedno 
specifické složení 
paliva  
    GR  (1) a G25 (2),  
jemné seĻízení palivového 
systému mezi zkouškami 
povoleno 
 
Na žádost výrobce se motor 
mŃže zkoušet s palivem GR 
(1) a G23 (3) pro rozsah H 
nebo 
G25 (2) a G23 (3) pro rozsah 
L 2 
nebo 
2 pro rozsah H 
nebo 
2 pro rozsah L 
 
2  
 L 375/14 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
HOMOLOGACE MOTOR ł PRACUJÍCÍCH S LPG 
 
 Odst. 4.1 
Udīlení univerzální 
homologace pro všechna 
paliva Poĝet 
zkušebních 
krokŃ Výpoĝet „r“ Odst. 4.2 
Udīlení homologace s 
omezenou použitelností palivPoĝet 
zkušebních 
krokŃ Výpoĝet „r“ 
 
odkaz na 
odst. 4.1.5. 
motor pracující s 
LPG použitelný 
pro jakékoli 
složení paliva 
 palivo A a palivo B  2 
ApalivoBpalivo
r?     
 
odkaz na 
odst. 4.2.2. 
motor pracující s 
LPG použitelný 
pro jedno 
specifické složení 
paliva 
    
palivo A a palivo B, 
jemné seĻízení palivového 
systému mezi zkouškami 
povoleno 
 2  
 
" 
 
 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/15
 
4.3 Homologace z hlediska emisí z výfuku pro ĝlen rodiny motor Ń 
 
4.3.1 Krom ī pĻípadu uvedeného v ods tavci 4.3.2 se rozší Ļí homologace základního motoru bez 
dalšího zkoušení na všechny ĝleny rodiny motor Ń pro všechna složení paliva ve skupin ī, 
pro kterou byl základní motor homologován (v p Ļípadī motorŃ popsaných v odstavci 
4.2.2), nebo pro tutéž skupinu paliv (v p Ļípadī motorŃ popsaných bu Ħ v odstavci 4.1, nebo 
v odstavci 4.2), pro kterou byl základní motor homologován. 
 4.3.2 Sekundární zkušební motor   Jestliže v p Ļípadī žádosti o homologaci motoru, nebo vozid la z hlediska jeho motoru, který 
pĻísluší do rodiny motor Ń, zjistí homologa ĝní orgán, že z hlediska vybraného základního 
motoru není p Ļedložená žádost pln ī reprezentativní pro rodinu motor Ń definovanou v 
pĻedpisu v dodatku 1, m Ńže homologa ĝní orgán vybrat a zkoušet  alternativní referen ĝní 
zkušební motor, a jestliže je to pot Ļebné, další referen ĝní zkušební motor. 
 4.4 Každému homologovanému typu se p Ļidīlí homologa ĝní ĝíslo. Jeho první dv ī ĝíslice (v 
souĝasnosti 04 odpovídající sérii zm īn 04) ozna ĝují sérii zm īn, která obsahuje nejnov ījší 
významnījší technické zm īny pĻedpisu v dob ī
 vydání homologace. Táž smluvní strana 
nesmí pĻidīlit totéž ĝíslo jinému typu motoru nebo jinému typu vozidla. 
 4.5 Zpráva o homologaci nebo o rozší Ļení nebo o odmítnutí homologace nebo o ukon ĝení 
výroby typu motoru nebo typu vozidla podle tohoto p Ļedpisu musí být na formulá Ļi dle 
vzoru v p Ļíloze 2A nebo 2B tohoto p Ļedpisu zaslána stranám Dohody z r. 1958, které 
používají tento p Ļedpis. Hodnoty nam īĻené pĻi homologa ĝní zkoušce typu musí být rovn īž 
uvedeny. 
 4.6 Každý motor shodný s typem motoru homologovaným dle tohoto p Ļedpisu nebo každé 
vozidlo shodné s typem vozidla homologovaným dle tohoto p Ļedpisu se opat Ļí, na 
nápadném a snadno p Ļístupném míst ī, mezinárodní homologa ĝní znaĝkou skládající se z: 
 4.6.1 kružnice, v které je písmeno „E“,  za nímž následuje rozlišovací ĝíslo zemī, která udīlila 
homologaci;
 3/  
                     
3/ 1 pro N īmecko, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Ma Ħarsko, 8 pro 
Ĝeskou republiku, 9 pro Špan īlsko, 10 pro Srbsko a Ĝernou horu, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro 
Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro 
Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro ĺecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 
pro Slovensko, 28 pro B īlorusko,  29  pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 
(neobsazeno), 34 pro Bulharsko 35 (neobsazeno),  36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro dĻívījší Jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské spole ĝenství (homologace ud īlují jeho 
ĝlenské státy a užívají své p Ļíslušné EHK symboly), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 
pro Jižní Afriku a 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu a 51 pro Korejskou republiku. Dalším stát Ńm se pĻidīlí 
následující ĝísla chronologicky v po Ļadí, v kterém budou ratifikovat nebo p Ļistupovat k Dohod ī o pĻijetí jednotných 
technických pravidel pro kolová vozidla, za Ļízení a ĝásti, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o 
podmínkách pro vzájemné uznávání homologací ud īlených na základ ī tīchto pravidel a takto p Ļidīlená ĝísla sdīlí generální 
tajemník Organizace spojených národ Ń smluvním stranám Dohody. L 375/16 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
4.6.2 ĝísla tohoto p Ļedpisu, za nímž následuje písmeno „R“, poml ĝka a homologa ĝní ĝíslo, 
vpravo od kružnice p Ļedepsané v odstavci 4.4.1. 
 4.6.3 Homologa ĝní znaĝka však musí obsahovat dopl ĵkový znak za písmenem „R“, jehož 
úĝelem je rozlišit, pro kter é mezní hodnoty emisí byla ud īlena homologace. U homologací 
udīlených podle mezních hodnot uvedených v Ļádku A p Ļíslušné tabulky (tabulek) v 
odstavci 5.2.1 následuje za písmenem „R“ Ļímská ĝíslice „I“. U homologací ud īlených 
podle mezních hodnot uvedených v Ļádku B1 p Ļíslušné tabulky (tabulek) v odstavci 5.2.1 
následuje za písmenem „R“ Ļímská ĝíslice „II“. U homologací ud īlených podle mezních 
hodnot uvedených v Ļádku B2 p Ļíslušné tabulky (tabulek) v odstavci 5.2.1 následuje za 
písmenem „R“ Ļímská ĝíslice „III“. U homologací ud īlených podle mezních hodnot 
uvedených v Ļádku C pĻíslušné tabulky (tabulek) v odsta vci 5.2.1 následuje za písmenem 
„R“ Ļímská ĝíslice „IV“. 
 4.6.3.1 U motor Ń pracujících s NG musí homologa ĝní znaĝka obsahovat znak p Ļipojený za 
oznaĝením státu, jehož ú ĝelem je rozlišit, pro kterou skupinu plyn Ń byla udīlena 
homologace. Tento znak je následující: 
 4.6.3.1.1 H u motoru homologovaného a kalibrovaného pro skupinu plyn Ń H; 
 4.6.3.1.2 L u motoru homologovaného a kalibrovaného pro skupinu plyn Ń L; 
 4.6.3.1.3 HL u motoru homologovaného a kalibrovaného jak pro skupinu plyn Ń H, tak pro skupinu 
plynŃ L; 
 4.6.3.1.4 H
t u motoru homologovaného a kalibrovaného pro specifické složení plynu ve skupin ī 
plynŃ H a pĻestavitelného jemným se Ļízením palivového systému motoru pro jiný 
specifický plyn ve skupin ī plynŃ H; 
 4.6.3.1.5 L
t u motoru homologovaného a kalibrovaného pro specifické složení plynu ve skupin ī 
plynŃ L a pĻestavitelného jemným se Ļízením palivového systému motoru pro jiný 
specifický plyn ve skupin ī plynŃ L; 
 4.6.3.1.6 HL
t u motoru homologovaného a kalibrovaného pro specifické složení plynu ve skupin ī 
plynŃ H nebo ve skupin ī plynŃ L a pĻestavitelného jemným se Ļízením palivového systému 
motoru pro jiný specifický plyn ve skupin ī plynŃ H nebo ve skupin ī plynŃ L. 
 4.7 Jsou-li vozidlo nebo motor shodné s typem homologovaný m podle je dnoho nebo n īkolika 
jiných pĻedpisŃ pĻipojených k Dohod ī ve státī, který ud īlil homologaci podle tohoto 
pĻedpisu, nemusí se symbol p Ļedepsaný v odstavci 4.6.1 opakovat. V takovém p Ļípadī se 
další ĝísla pĻedpisu a homologací a dopl ĵkových symbol Ń všech pĻedpisŃ, podle nichž  
byla udīlena homologace ve stát ī, který udīlil homologaci podle tohoto p Ļedpisu, uvedou 
ve svislých sloupcích vpravo od symbolu p Ļedepsaného v odstavci 4.6.1. 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/17
 
4.8 Homologa ĝní znaĝka se umístí v blízkosti štítku vý robce s údaji o homologovaném typu 
nebo pĻímo na tomto štítku. 
 
4.9 P Ļíklady uspo Ļádání homologa ĝních znaĝek jsou uvedeny v p Ļíloze 3 tohoto p Ļedpisu. 
 4.10 Na motoru homologovaném jako samo statný technický celek se krom ī homologa ĝní 
znaĝky musí uvést: 
 4.10.1 obchodní zna ĝka nebo obchodní název výrobce motoru; 
 4.10.2 obchodní ozna ĝení výrobce. 
 4.11 Štítky   U motor Ń pracujících s NG a s LPG s homologací typu s omezenou použitelností paliv se 
použijí následující štítky: 
 4.11.1 Obsah   Musí být uvedeny následující údaje: 
  V p Ļípadī odstavce 4.2.1.3 musí být na štítku uvedeno „POUŽÍVAT JEN SE ZEMNÍM 
PLYNEM SKUPINY H“. V p Ļípadī potĻeby se „H“ nahradí „L“.  
  V p Ļípadī odstavce 4.2.2.3 musí být na štítku uvedeno „POUŽÍVAT JEN SE ZEMNÍM 
PLYNEM SPECIFIKACE .......“ nebo „POUŽÍVAT JEN SE ZKAPALN ĪNÝM 
ROPNÝM PLYNEM SPECIFIKACE .........“. Musí  se uvést všechny údaje z p Ļíslušné 
tabulky (tabulek) v p Ļíloze 6 nebo 7 spolu s jednotliv ými složkami a mezními hodnotami 
specifikovanými výrobcem motoru. 
  Písmena a ĝíslice musí mít výšku nejmén ī 4 mm. 
  Poznámka:   Jestliže takové ozna ĝení není možné z d Ńvodu nedostatku místa, m Ńže se použít 
zjednodušený kód. V takovém p Ļípadī musí být vysv ītlení obsahující všechny výše 
uvedené údaje snadno dostupné  každému, kdo plní palivovou nádrž nebo provádí údržbu 
nebo opravu motoru a jeho p Ļíslušenství, a také p Ļíslušným správním orgán
Ńm. Umístīní  a 
obsah tohoto vysv ītlení budou stanoveny dohodou mezi výrobcem a homologa ĝním 
orgánem. 
 4.11.2 Vlastnosti   Štítky musí mít trvanlivost po dobu život nosti motoru. Štítky musí být snadno ĝitelné a 
jejich písmena a ĝíslice musí být nesmazatelné. Krom ī toho musí být p Ļipevnīní štítkŃ 
trvanlivé po dobu životnosti motoru a štítky nesmí být možno odstranit, aniž by byly L 375/18 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
pĻitom zniĝeny nebo se jejich nápis stal ne ĝitelným. 
 
4.11.3 Umíst īní 
  Štítky musí být umíst īny na ĝásti motoru, která je nezbytná pro b īžný provoz motoru a 
 která obvykle nevyžaduje vým īnu v prŃbīhu života motoru. Krom ī toho musí být tyto 
štítky umíst īny tak, aby byly dob Ļe viditelné pro osobu pr Ńmīrné velikosti poté, co na 
motor byla namontována  všechna pomocná za Ļízení nutná pro provoz motoru. 
 4.12 P Ļi žádosti o homologaci typu pro typ vozidla z hlediska jeho motoru musí být ozna ĝení 
uvedené v odstavci 4.11 umíst īno také tīsnī u otvoru k pln īní paliva. 
 4.13 P Ļi žádosti o homologaci typu pro typ vozidla s homologovaným motorem musí být 
oznaĝení uvedené v odstavci 4.11 umíst īno také tīsnī u otvoru k pln īní paliva. 
 5. POŽADAVKY A ZKOUŠKY  5.1 Všeobecn ī
 
 5.1.1 Za Ļízení pro regulaci emisí 
 5.1.1.1 Konstruk ĝní ĝásti schopné ovlivnit emise plynných zne ĝišŁujících látek a zne ĝišŁujících 
ĝástic ze vzn ītových motor Ń a emise plynných zne ĝišŁujících látek z motor Ń pracujících s 
plyny musí být navrženy, konstruovány, sestaveny a instalovány tak, aby umožnily motoru za bīžného používání splnit požadavky tohoto p Ļedpisu. 
 5.1.2 Funkce za Ļízení pro regulaci emisí 
 5.1.2.1 Je zakázáno používat odpojovací za Ļízení a/nebo nenormální strategie pro regulaci emisí. 
 5.1.2.2 Na motoru nebo na vozidle m Ńže být instalováno pomocné Ļídicí zaĻízení za podmínky, že 
toto zaĻízení: 
 5.1.2.2.1 je v ĝinnosti jen za podmínek jiných, ne ž jsou uvedeny v odstavci 5.1.2.4 nebo 
 
5.1.2.2.2 je aktivováno jen do ĝasnī za podmínek uvedených v odstavci 5.1.2.4 pro takové ú ĝely, 
jako je ochrana motoru p Ļed poškozením, ochrana za Ļízení pro ovládání proud īní vzduchu, 
zaĻízení na snižování kou Ļivosti, zaĻízení pro studený start nebo zah Ļívání nebo 
 5.1.2.2.3 je aktivováno jen palubními signály pro ú ĝely, jako je provozní bezpe ĝnost nebo nouzový 
provoz; 
 5.1.2.3 Za Ļízení, funkce, systém nebo opat Ļení k Ļízení motoru, které pracují za podmínek 
uvedených v odstavci 5.1.2.4 a výsl edkem toho je použití strategie Ļízení motoru rozdílné 
nebo zmīnīné proti strategii b
īžnī používané v pr Ńbīhu odpovídajících zkušebních cykl Ń 
emisí, jsou p Ļípustné, jestliže se p Ļi plnīní požadavk Ń podle odstavc Ń 5.1.3 a/nebo 5.1.4 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/19
 
plnī prokáže, že opat Ļení nesnižuje ú ĝinnost systému regulace emisí. Ve všech ostatních 
pĻípadech se taková za Ļízení pokládají za odpojovací za Ļízení. 
 
5.1.2.4 Pro ú ĝely odstavc Ń 5.1.2.2 jsou p Ļi ustálených a p Ļechodných režimech definovány 
následující podmínky provozu: 
 
i) nadmo Ļská výška nep Ļesahuje 1000 m (nebo odpovídající atmosférický tlak 
90 kPa), 
 ii) teplota okolí se pohybuje v rozmezí od 283 do 303 K (10 až 30 °C),  iii) teplota chladícího média se pohy buje v rozmezí od 343 do 368 K (70 až 95 
°C). 
 5.1.3 Zvláštní požadavky na elek tronické systémy regulace emisí 
 5.1.3.1 Požadavky na dokumentaci   Výrobce dodá schvalovací dokumentaci, která in formuje o základní funkci systému 
a zpŃsobech Ļízení prom īnných veli ĝin na výstupu, a Ł se jedná o Ļízení pĻímé nebo 
nepĻímé. 
    Dokumentace se skládá ze dvou ĝástí: 
 
a) z oficiální schvalovací dokum entace dodané technické zkušebn ī spolu se 
žádostí o homologaci, která musí obs ahovat úplný popis systému. Tato 
dokumentace m Ńže být stru ĝná za pĻedpokladu, že je z ní z Ļejmé, že 
všechny výstupy, které p Ļipouští matice vytvo Ļená z prŃbīhu (kontrol) 
signálŃ jednotlivých vstupních jednote k, byly identifikovány. Tato 
informace se p Ļipojí k dokumentaci, jež je pož adována odstavcem 3 tohoto 
pĻedpisu. 
 b) z dodate ĝných podklad Ń
, které zachycují hodnoty, m īnící se vlivem 
jakékoliv pomocné Ļídící jednotky a mezními podmínkami, za kterých 
zaĻízení pracuje. Dodate ĝné podklady zahrnují popis Ļídící jednotky 
palivového systému, zp Ńsob mīĻení ĝasu a okamžiky sepnutí v obou 
pracovních režimech. 
 
Dodateĝné podklady rovn īž obsahují oprávn īní pro užití jakékoliv pomocné 
Ļídící jednotky a obsahují dodate ĝné podklady a výsledky zkoušek, které 
dokladují vliv jednotlivých pomocných Ļídících jednotek, namontovaných 
na motoru nebo na vozid le, na emise z výfuku. 
  Tyto dodate ĝné podklady jsou p Ļísnī dŃvīrné a jsou uloženy u výrobce, 
avšak musí být p Ļedloženy k inspekci b īhem homologa ĝního procesu nebo 
kdykoli v pr Ńbīhu platnosti homologace. L 375/20 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
5.1.4 K ov īĻení, zda by ur ĝitá strategie nebo opat Ļení mīly být pokládány za odpojovací za Ļízení 
nebo za nenormální strategii pro regulaci e misí podle definicí uvede ných v odstavcích 2.28 
a 2.30, m Ńže homologa ĝní orgán a/nebo technická z kušebna vyžadovat navíc zkoušku 
mīĻení NO X podle zkušebního cyklu ETC, která se m Ńže vykonat v kombinaci bu Ħ s 
homologa ĝní zkouškou, nebo s postupy k ov īĻení shodnosti výroby. 
 5.1.4.1 Alternativn ī k požadavk Ńm dodatku 4 p Ļílohy 4 tohoto p Ļedpisu je možné odebírat vzorky 
emisí NO
X  ze surového výfukového plynu v pr Ńbīhu mīĻení podle zkušebního cyklu ETC, 
pĻiĝemž se postupuje podle technických požadavk Ń ISO FDIS 16183 ze dne 15. zá Ļí 2001. 
 5.1.4.2 K ov īĻení, zda ur ĝitá strategie nebo opat Ļení mají být pokládány za odpojovací za Ļízení 
nebo za nenormální strategii pro regulaci e misí podle definicí uvede ných v odstavcích 2.28 
a 2.30, je p Ļijatelné zvýšení dané mezní hodnoty NO
X o 10 procent. 
 5.2 Pro homologaci typu podle Ļádku A tabulek v odstavc i 5.2.1 se emise musí m īĻit 
zkouškami ESC a ELR u konven ĝních vznītových motor Ń vĝetnī motorŃ s elektronickým 
zaĻízením ke vst Ļikování paliva, s recirkulací výfukových plyn Ń a/nebo s oxida ĝními 
katalyzátory. Vzn ītové motory s moderními systémy následného zpracování výfukových 
plynŃ vĝetnī katalyzátor Ń NO
x a/nebo filtr Ń ĝástic se navíc musí podrobit zkoušce ETC. 
  Pro homologaci typu podle Ļádku B1 nebo B2 nebo Ļádku C tabulek v odstavci 5.2.1 se 
emise musí zjistit zkouškami ESC, ELR a ETC. 
  U plynových motor Ń se musí plynné emise zjistit zkouškou ETC. 
  Postupy zkoušek ESC a ELR jsou popsány v dodatku 1 p Ļílohy 4, postup zkoušky ETC v 
dodatcích 2 a 3 p Ļílohy 4. 
  Emise plynných zne ĝišŁujících látek a pop Ļípadī zneĝišŁujících ĝástic z motoru p Ļedaného 
ke zkoušení se m īĻí metodami popsanými v p Ļíloze 4. Dodatek 4 p Ļílohy 4 popisuje 
doporuĝené analytické systémy pro plynné škodliviny a škodlivé ĝástice a doporu ĝené 
systémy odb īru vzorkŃ ĝástic. Jiné systémy nebo anal yzátory mohou být schváleny 
technickou zkušebnou, je-li pr okázáno, že posky tují rovnocenné výsledky. Pro jednotlivou 
laboratoĻ je rovnocennost definována tak, že výsledky zkoušky spadají do 5 % zkušebních 
výsledkŃ dle jednoho ze zde popsaných referen ĝních systém Ń. Pro emise ĝástic je jako 
referenĝní systém uznáván pouze systém s Ļedīním plného pr Ńtoku. Pro uvedení nového 
systému do p Ļedpisu se musí ur ĝení rovnocennosti zakládat na výpo ĝtu opakovatelnosti a 
reprodukovatelnosti pomoc í mezilaboratorní zkoušky dle ISO 5725. 
 5.2.1 Mezní hodnoty   Specifická hmotnost oxidu uhelnatého, celkových uhlovodík Ń, oxidŃ dusíku a ĝástic 
urĝených zkouškou ESC a opacita kou Ļe urĝená zkouškou ELR nesm ījí pĻekroĝit hodnoty 
uvedené v tabulce 1. 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/21
 
 U vzn ītových motor Ń, které jsou navíc podrobeny zkoušce ETC, a zvlášt ī u plynových 
motorŃ, nesmījí specifické hmotnosti oxidu uhelnatého, uhlovodík Ń jiných než metan, 
metanu (tam, kde je to možné použít), oxid Ń dusíku a ĝástic (tam, kde je to možné použít) 
pĻekroĝit hodnoty uvedené v tabulce 2. 
 
 Tabulka 1  Mezní hodnoty – zkoušky ESC a ELR 
 
  
ĺádek 
 Hmotnost 
oxidu 
uhelnatého 
(CO) 
g/kWh Hmotnost 
uhlovodík Ń 
  
(HC) 
g/kWh Hmotnost 
oxidŃ dusíku
 
(NO
x) 
g/kWh Hmotnost 
ĝástic 
 
(PT) 
g/kWh KouĻ 
  
m
-1 
A (2000) 2,1 0,66 5,0 0,10 
   0,13a 0,8 
B1 (2005) 1,5 0,46 3,5 0,02 0,5 
B2 (2008) 1,5 0,46 2,0 0,02 0,5 
C (EEV) 1,5 0,25 2,0 0,02 0,15 
 
a Pro motory se zdvihovým objemem menším než 0,75 dm3 na válec a s otá ĝkami 
jmenovitého výkonu vyššími než 3 000 min-1. 
  Tabulka 2
 Mezní hodnoty  – zkoušky ETCb 
 
  
ĺádek 
 Hmotnost 
oxidu 
uhelnatého 
(CO) 
g/kWh Hmotnost 
uhlovodík Ń 
jiných  
než metan 
(NMHC) 
g/kWh Hmotnost 
metanu 
 
(CH
4)c 
g/kWh Hmotnost 
oxidŃ dusíku 
 
(NO x) 
g/kWh Hmotnost 
ĝástic 
 
(PT)d 
g/kWh) 
A (2000) 5,45 0,78 1,6 5,0 0,16 
  0,21a 
B1 (2005) 4,0 0,55 1,1 3,5 0,03 
B2 (2008) 4,0 0,55 1,1 2,0 0,03 
C (EEV) 3,0 0,40 0,65 2,0 0,02 
 
a Pro motory se zdvihovým objemem menším než 0,75 dm3 na válec a s otá ĝkami 
jmenovitého výkonu vyššími než 3 000 min-1. 
 
b Podmínky pro ov īĻení pĻijatelnosti zkoušek ETC (viz. odstavec 3.9 dodatku 2 p Ļílohy 4, 
kterými se m īĻí emise plynových motor Ń a porovnávají s p Ļíslušnými mezními hodnotami 
stanovenými v Ļádku A, se znovu p ĻešetĻí a v pĻípadī potĻeby zmīní postupem stanoveným 
v souhrnné rezoluci R.E.3. 
 
c Jen pro motory pracující s NG. L 375/22 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
d Neplatí pro plynové motory pro stupe ĵ A a stupn ī B1 a B2. 
 
5.2.2 M īĻení uhlovodík Ń u vznītových motor Ń a plynových motor Ń 
 5.2.2.1 Výrobce m Ńže zvolit m īĻení hmotnosti celkových uhlovodík Ń (THC) zkouškou ETC místo 
mīĻení hmotnosti uhlovodík Ń jiných než metan. V tomto p Ļípadī je mezní hodnota 
hmotnosti celkových uhlovodík Ń stejná, jako je uvedena v tabulce 2 pro hmotnost 
uhlovodík Ń jiných než metan. 
 5.2.3  Zvláštní požadavky na vzn ītové motory 
 5.2.3.1 Specifická hmotnost oxid Ń dusíku m īĻená v náhodn ī zvolených zkušebních bodech v 
kontrolním rozsahu zkoušky ESC nesmí p Ļekroĝit hodnoty interpolované ze sousedních 
zkušebních režim Ń o více než 10 % (viz. odstavce 4.6.2 a 4.6.3 dodatku 1 p Ļílohy 4). 
  5.2.3.2 Hodnota kou Ļe pĻi náhodnī zvolených otá ĝkách zkoušky ELR nesmí p Ļekroĝit nejvītší 
hodnotu kou Ļe ze dvou sousedních zkušebních otá ĝek o více než 20 % nebo mezní hodnotu 
o více než 5 %, podle toho, která je v ītší. 
 6. MONTÁŽ NA VOZIDLO  6.1 Montáž motoru do vozidla musí z hlediska homologace motoru spl ĵovat tyto požadavky: 
 6.1.1 Podtlak v sání nesmí být vyšší než podtla k uvedený pro homologovaný typ motoru v 
pĻíloze 2A. 
 6.1.2 Protitlak ve výfuku nesmí být vyšší než protitlak uvedený pro homologovaný typ motoru v 
pĻíloze 2A. 
 6.1.3 Výkon absorbovaný pomocnými za Ļízeními nutnými pro provoz motoru nesmí p Ļ
ekroĝit 
výkon uvedený pro homologovaný typ motoru v p Ļíloze 2A. 
 7. RODINA
 MOTORł 
 7.1 Parametry definu jící rodinu motor Ń
 
   Rodina motor Ń urĝená výrobcem motoru m Ńže být definována základními vlastnostmi, 
které musí být motor Ńm v rodin ī spoleĝné. V nīkterých pĻípadech se mohou parametry 
navzájem ovliv ĵovat. Tyto vlivy se musí brát v úvahu, aby se zajistilo, že do rodiny 
motorŃ jsou vĝlenīny pouze motory, které mají z hlediska emisí zne ĝišŁujících látek 
podobné vlastnosti. 
  Aby mohly být motory pokládány za motory pat Ļící do téže rodiny motor Ń, musí mít stejný 
následující seznam základních parametr Ń: 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/23
 
7.1.1 Spalovací cyklus: 
  – dvoudobý  – ĝtyĻdobý 
 7.1.2 Chladicí médium:   – vzduch  – voda  – olej  7.1.3 U plynových motor Ń a u motor Ń se zaĻízením k následnému zpr acování výfukových plyn Ń 
  – Po ĝet válcŃ 
  (jiné vzn ītové motory s menším po ĝtem válcŃ, než má základní motor, se mohou pokládat 
za motory pat Ļící do téže rodiny motor Ń, pokud systém dodávky paliva odm īĻuje palivo 
pro každý jednotlivý válec). 
 7.1.4 Zdvihový objem jednotlivého válce:   – motory musí být v celkovém rozmezí 15 %  7.1.5 Zp Ńsob nasávání vzduchu: 
  – atmosférické sání  – p Ļeplĵování 
 – p Ļeplĵování s chladi ĝem pĻeplĵovaného vzduchu 
 7.1.6 Druh/konstrukce spalovacího prostoru:    – p ĻedkomŃrka 
 – ví Ļivá komŃrka 
 – otev Ļený spalovací prostor 
 7.1.7 Ventily a kanály – uspo Ļádání, rozm īry a poĝet: 
  – hlava válc Ń 
 – st īna válce 
 – kliková sk Ļíĵ 
 7.1.8 Systém vst Ļikování paliva (vzn ītové motory): 
  – ĝerpadlo – potrubí – vst Ļikovací tryska 
 – Ļadové vst Ļ
ikovací ĝerpadlo 
 – ĝerpadlo s rozd īlovaĝem L 375/24 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 – jednotlivý prvek 
 – vst Ļikovací jednotka  
  7.1.9 Systém p Ļívodu paliva (plynové motory): 
  – sm īšovací zaĻízení 
 – p Ļívod/pĻípusŁ plynu (jednobodové, vícebodové) 
 – vst Ļikování kapaliny (jednobodové, vícebodové) 
 7.1.10 Systém zapalování (plynové motory)  7.1.11 R Ńzné vlastnosti: 
  – recirkulace výfukových plyn Ń 
 – vst Ļikování vody/emulze 
 – p ĻípusŁ sekundárního vzduchu 
 – chlazení p Ļeplĵovacího vzduchu 
 7.1.12 Následné zpracová ní výfukových plyn Ń: 
  – t Ļícestný katalyzátor 
 – oxida ĝní katalyzátor 
 – reduk ĝní katalyzátor 
 – tepelný reaktor  – filtr ĝástic 
 7.2 Volba základního motoru  7.2.1 Vzn ītové motory 
  Hlavním kritériem p Ļi volbī základního motoru rodiny je nejv ītší dodávka paliva na jeden 
zdvih pĻi deklarovaných otá ĝkách maximálního to ĝivého momentu. V p Ļípadī, kdy toto 
hlavní kritérium plní zárove ĵ dva nebo více motor Ń, užije se jako dr uhé kritérium pro 
volbu základního motoru nejv ītší dodávka paliva na jeden zdvih p Ļi jmenovitých otá ĝkách. 
Za urĝitých okolností m Ńže homologa ĝní orgán rozhodnout, že nejhorší p Ļ
ípad emisí 
rodiny motor Ń je možno nejlépe ur ĝit zkouškou druhého motoru. Homologa ĝní orgán pak 
mŃže vybrat ke zkoušce další motor, jehož vlastnosti nasv īdĝují tomu, že pravd īpodobnī 
bude mít nejvyšší úrove ĵ emisí v této rodin ī motorŃ. 
   Jestliže motory rodiny mají další prom īnné vlastnosti, které by mohly být pokládány za 
vlastnosti ovliv ĵující emise z výfuku, musí se  tyto vlastnosti také ur ĝit a musí se brát v 
úvahu pĻi volbī základního motoru. 
  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/25
 
7.2.2 Plynové motory 
  Hlavním kritériem p Ļi volbī základního motoru rodiny je nejv ītší zdvihový objem. V 
pĻípadī, kdy toto hlavní kritérium plní zárove ĵ dva nebo více motor Ń, užije se jako druhé 
kritérium pro volbu základního motoru v tomto po Ļadí: 
  – nejv ītší dodávka paliva na zdvih p Ļi otáĝkách deklarovaného jmenovitého výkonu; 
 – nejv ītší pĻedstih zážehu; 
 – nejmenší pom īr recirkulace výfukových plyn Ń; 
 – motor nemá žádné ĝerpadlo vzduchu nebo má ĝerpadlo s nejmenším skute ĝným 
prŃtokem vzduchu. 
  Za ur ĝitých okolností m Ńže homologa ĝní orgán dojít k záv īru, že nejhorší p Ļípad emisí 
rodiny motor Ń je možno nejlépe ur ĝit zkouškou druhého motoru. Homologa ĝní orgán  pak 
mŃže vybrat ke zkoušce další motor, jehož vlastnosti nasv īdĝují tomu, že pravd īpodobnī 
bude mít nejvyšší úrove ĵ emisí v této rodin ī motorŃ. 
 8. SHODNOST VÝROBY  
Postupy k zajišt īní shodnosti výroby se musí shodova t s postupy stanovenými v dodatku 2 
k Dohodī (E/ECE/324-E/ECE/TR ANS/505/Rev.2) a krom ī toho musí spl ĵovat tyto 
požadavky:  
8.1 Každý motor nebo vozidlo opat Ļené homologa
ĝní znaĝkou pĻedepsanou tímto p Ļedpisem 
musí být vyrobeny tak, aby se shodovaly s homologovaným typem z hlediska popisu 
uvedeného v osv īdĝení o homologaci a v jeho p Ļílohách. 
 8.2. Shodnost výroby z hlediska omezení emisí je  zpravidla založena na popisu uvedeném v 
osvīdĝení o homologaci a v jeho p Ļílohách. 
 8.3 Jestliže se m īĻí emise zne ĝišŁujících látek a homologace motoru byla jednou nebo vícekrát 
rozšíĻena, provedou se zkoušky na motorech popsaných v homologa ĝní dokumentaci, která 
se týká pĻíslušného rozší Ļení. 
  8.3.1 Shodnost motoru, který byl podroben zkoušce emisí zne ĝišŁujících látek: 
   Po p Ļedání motoru správnímu orgánu nesmí výrobce provád īt na vybraných motorech 
žádná seĻízení. 
  8.3.1.1 Ze série se namátkov ī odeberou t Ļi motory. Motory, pro jejichž homologaci podle Ļádku A 
tabulek v odstavci 5.2.1 jsou p Ļedepsány jen zkoušky ESC a ELR nebo jen zkouška ETC, se 
pro kontrolu shodnosti výroby podrobí vhodným použitelným zkouškám. Se souhlasem 
správního orgánu se pro kontrolu shodnosti vý roby podrobí všechny ostatní motory 
homologované podle Ļádku A, B1 nebo B2 nebo C tabulek v odstavci 5.2.1 bu Ħ zkouškám 
ESC a ELR, nebo zkoušce ETC. Mezní hodnot y jsou uvedeny v odstavci 5.2.1 tohoto 
pĻedpisu. L 375/26 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
8.3.1.2 Pokud p Ļíslušný správní orgán souhlasí se sm īrodatnou odchylkou výroby udanou 
výrobcem, provedou se zkoušky podle dodatku 1 tohoto p Ļedpisu. 
  Pokud p Ļíslušný správní orgán nesouhlasí se sm īrodatnou odchylkou výroby udanou 
výrobcem, provedou se zkoušky podle dodatku 2 tohoto p Ļedpisu. 
  Na žádost výrobce se mohou zkoušky provést podle dodatku 3 tohoto p Ļedpisu. 
 8.3.1.3 Na základ ī zkoušky odebraných motor Ń se výrobky ur ĝité série pokládají za shodné, pokud 
se podle zkušebních kritérií v p Ļíslušném dodatku dosáhlo kritéria vyhov īní pro všechny 
zneĝišŁující látky, a za neshodné, pokud se dosáhlo kritéria nevyhov īní pro jedinou 
zneĝišŁující látku.  
   Jestliže bylo dosaženo kritéria vyhov īní u jedné zne ĝišŁující látky, nelze toto rozhodnutí 
zmīnit žádnými dopl ĵkovými zkouškami ur ĝenými k dosažení ur ĝitého kritéria pro ostatní 
zneĝišŁující látky. 
  Jestliže nebylo dosaženo kritéria vyhov īní pro všechny zne ĝišŁující látky a jestliže nebylo 
dosaženo kritéria nevyhov īní pro jednu zne ĝišŁující látku, podrobí se zkoušce jiný motor 
(viz. obrázek 2). 
  Výrobce m Ńže kdykoli rozhodnout o zastavení zkoušek, jestliže nebylo dosaženo žádného 
kritéria. V takovém p Ļípadī se zaznamená kritérium nevyhov īní. 
  8.3.2 Zkoušky se provedou s nov ī vyrobenými motory. Plynové motory se zab īhnou podle 
postupu uvedeného v ods tavci 3 dodatku 2 p Ļílohy 4. 
 8.3.2.1 Na žádost výrobce se však mohou zkoušky provést se vzn ītovými nebo plynovými motory, 
které byly zab īhnuty po dobu delší, než je uvedena  v odstavci 8.4.2.2, avšak nejvýše 100 
hodin. V tomto p Ļípadī zábīh provede výrobce, který však nesmí motory se Ļizovat. 
  8.3.2.2 Pokud výrobce žádá o souhlas se záb īhem podle odstavce 8.4.2.2.1, m Ńže se tento záb īh 
provést na: 
 
– všech motorech, které se zkoušejí, 
  nebo   – na prvním zkoušeném motoru, s ur ĝením souĝinitele vývoje emisí takto: 
 
– emise zne ĝišŁujících látek se zm īĻí pĻi nule hodin a p Ļi „x“ hodinách na prvním 
zkoušeném motoru, 
 
 – sou ĝinitel vývoje emisí mezi nulou hodin a „x“ hodinami se vypo ĝte pro každou 
zneĝišŁující látku z pom īru: 
hodin nule pĻĻ emisehodinách x" pĻĻ emise "27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/27
 
  
 Výsledek m Ńže být menší než 1. 
  Další motory ur ĝené ke zkoušce se nezabíhají,  avšak jejich hodnoty emisí p Ļi nule hodin se 
upraví sou ĝinitelem vývoje emisí. 
  V tomto p Ļípadī se uvažují tyto hodnoty: 
  - hodnoty p Ļi „x“ hodinách pro první motor, 
 - hodnoty p Ļi nule hodin násobené sou ĝinitelem vývoje emisí pro ostatní motory.  
 8.3.2.3 U vzn ītových motor Ń a u plynových motor Ń pracujících s LPG mohou všechny tyto 
zkoušky prob īhnout s palivem obchodní jakosti. Na žádost výrobce lze však použít 
referenĝní paliva podle p Ļíloh 5 nebo 7. To znamená provedení zkoušek, které jsou popsány 
v odstavci 4 tohoto p Ļedpisu, s nejmén ī dvīma z referen ĝních paliv pro každý plynový 
motor. 
 8.3.2.4 U motor Ń pracujících s NG se mohou všechny tyto  zkoušky provést s palivem obchodní 
jakosti takto: 
   i) u motor Ń oznaĝených písmenem H s palivem obchodní  jakosti skupiny H s rozsahem 
  (0,89  S
ʷ  1,00); 
  ii) u motor Ń oznaĝených písmenem L s palivem obchodní jakosti skupiny L s rozsahem  
  (1,00  S
ʷ  1,19); 
  iii) u motor Ń oznaĝených písmeny HL s palivem obchodní jakosti s mimo Ļádným 
rozsahem faktoru S
ʷ posunu ʷ skupiny (0,89  Sʷ  1,19). 
  Na žádost výrobce lze však použít referen ĝní palivo podle p Ļílohy 6. To znamená provedení 
zkoušek, které jsou popsány v odstavci 4 tohoto p Ļedpisu. 
 8.3.2.5 V p Ļípadī sporu zpŃsobeného nevyhov īním plynových motor Ń pĻi použití paliva obc hodní 
jakosti se musí zkoušky  provést s referen ĝním palivem, s kterým byl zkoušen základní 
motor, nebo pop Ļípadī s dalším palivem 3 podle odstavc Ń 4.1.3.1 a 4.2.1.1,  s kterým mohla 
být provedena zkouška základního motoru. Výsledky se pak musí p Ļepoĝítat s použitím 
pĻíslušného faktoru (faktor Ń) „r“, „r
a“ nebo „ rb“ podle odstavc Ń 4.1.3.2, 4.1.5.1 a 4.2.1.2. 
Jestliže r, ra nebo rb jsou menší než jedna, kor ekce se neprovádí. Zm īĻené výsledky a 
vypoĝtené výsledky musí prokázat, že motor spl ĵuje mezní hodnoty se všemi 
odpovídajícími palivy (paliva 1, 2 a pop Ļípadī 3 u motor Ń na zemní plyn a paliva A a B u 
motorŃ na LPG). 
  8.3.2.6 Zkoušky shodnosti výroby plynového mo toru konstruovaného pro provoz s jedním 
specifickým složením paliva se provedou s palivem, pro které byl motor kalibrován. 
 L 375/28 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
                    ANO                   NE        N O   
NE 
                                            ANO  
    
                                   ANO
           
                                                                                                        ANO 
           ANO                                                                          
 
            ANO    
Obrázek 2
:  Schéma zkoušek shodnosti výroby 
 
 Zkouška t Ļí motorŃ
Výpoĝet statistického úda je zkoušk y
Dává statistický údaj zkoušky podle p Ļíslušného 
dodatku hodnoty odpovídající kritériím 
nevyhovīní série pro nejmén ī jednu zne ĝišŁující 
látku? 
Série se 
odmítne 
Dává statistický údaj zkoušky podle p Ļíslušného 
dodatku hodnoty odpovídající kritériím 
vyhovīní série pro nejmén ī jednu zne ĝišŁující 
 Bylo dosaženo hodnoty odpovídající kritériu 
vyhovīní pro jednu nebo více zne ĝišŁujících 
lát k
Bylo dosaženo hodnoty odpovídající kritériu 
vyhovīní pro všechny zne ĝišŁující látky?Série se 
pĻijme
Zkouška dalšího motoru 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/29
 
9. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY 
 9.1 Homologace ud īlená typu motoru nebo vozidla podle tohoto p Ļedpisu mŃže být odejmuta, 
nejsou-li spln īny požadavky stanovené v odstavc i 8.1, nebo jestliže vybraný motor 
(motory) nebo vozidlo (vozidla) neobstály úsp īšnī pĻi zkouškách stanovených v odstavci 
8.3. 
 9.2 Pokud strana Dohody z r. 1958, která používá tento p Ļedpis, odejme homologaci, kterou 
dĻíve udīlila, musí o tom ihned informovat formulá Ļem zprávy dle vzoru v p Ļíloze 2A nebo 
2B k tomuto p Ļedpisu. 
 10. ZM ĪNA HOMOLOGOVANÉHO TYPU A ROZŠÍ ĺENÍ HOMOLOGACE 
 10.1 Každá zm īna homologovaného typu se musí oznámit správnímu orgánu, který ud īlil 
tomuto typu homologaci. Tento orgán m Ńže pak bu Ħ: 
 10.1.1 zvážit, že zm īny zĻejmī nemají hodnotitelný negativní vliv a že zm īnīný typ v každém 
pĻípadī ještī plní požadavky; nebo 
 10.1.2 požadovat od technické zkušebny pro homologa ĝní zkoušky nový technický protokol. 
 10.2 Potvrzení nebo odmítnutí homologace, které uvádí zm īny, se postupem dle odstavce 4.5 
výše zašle stranám Dohody , které používají tento p Ļedpis. 
 10.3 P Ļíslušný orgán, který vydává rozší Ļení homologace, p Ļidīlí každému formulá Ļi zprávy o 
takovém rozší Ļení poĻadové ĝíslo a informuje o tom formulá Ļem zprávy dle vzoru v p Ļ
íloze 
2A nebo 2B tohoto p Ļedpisu ostatní strany D ohody, které používají tento p Ļedpis. 
      11. UKON ĜENÍ VÝROBY 
 
Pokud držitel homologace zcela zruší vý robu typu homologovaného dle tohoto p Ļedpisu, 
musí o tom informovat orgán, který homologaci ud īlil. Po obdržení náležitého sd īlení o 
této skute ĝnosti uvedený orgán informuje formulá Ļem zprávy dle vzoru v p Ļíloze 2A nebo 
2B k tomuto p Ļedpisu ostatní strany Dohody z r. 1958, které používají tento p Ļedpis. 
 12. P ĺECHODNÁ USTANOVENÍ 
 12.1 Všeobecn ī
 
 12.1.1 Od data nabytí ú ĝinnosti série zm īn 04 nesmí žádná smluvní strana, která používá tento 
pĻedpis, odmítnout ud īlení homologace EHK podle tohoto p Ļedpisu ve zn īní série zm īn 
04. 
 12.1.2 Od data nabytí ú ĝinnosti série zm īn 04 udīlí smluvní strany, které používají tento p Ļedpis, 
homologace EHK jen tehdy, jestliže motor spl ĵuje požadavky tohoto p Ļedpisu ve zn īní 
série zmīn 04. L 375/30 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
 Motor se musí podrobit p Ļíslušným zkouškám stanove ným v odstavci 5.2 tohoto p Ļedpisu a 
musí podle dále uvedených odstavc Ń 12.2.1, 12.2.2 a 12.2.3 spl ĵovat pĻíslušné mezní 
hodnoty emisí uvedené v odstavci 5.2.1 tohoto p Ļedpisu. 
 12.2 Nové homologace typu
 
 12.2.1 S výhradou ustanovení odstavce 12.4.1 ud īlí smluvní stra ny, které používají tento p Ļedpis, 
od data nabytí ú ĝinnosti série zm īn 04 homologace EHK pro motor jen tehdy, jestliže tento 
motor spl ĵuje pĻíslušné mezní hodnoty emisí uvedené v Ļádcích A, B1, B2 nebo C v 
tabulkách v odstavci 5.2.1 tohoto p Ļedpisu. 
 12.2.2 S výhradou ustanovení odstavce 12.4.1 ud īlí smluvní stra ny, které používají tento p Ļedpis, 
od 1. Ļíjna 2005 homologace EHK pro motor jen tehdy, jestliže tento motor spl ĵuje 
pĻíslušné mezní hodnoty emisí uvedené v Ļádcích B1, B2 nebo C v tabulkách v odstavci 
5.2.1.tohoto p Ļedpisu. 
 12.2.3 S výhradou ustanovení odstavce 12.4.1 ud īlí smluvní stra ny, které používají tento p Ļedpis, 
od 1. Ļíjna 2008 homologace EHK pro motor jen tehdy, jestliže tento motor spl ĵuje 
pĻíslušné mezní hodnoty emisí uvedené v Ļádcích B2 nebo C v tabulkách v odstavci 5.2.1 
tohoto pĻedpisu. 
 12.3 Konec platnosti d Ļívījších homologací typu
 
 12.3.1 S výjimkou ustanovení odstavc Ń 12.3.2 a 12.3.3 p Ļestanou platit, po ĝínaje oficiálním 
datem nabytí ú ĝinnosti série zm īn 04, homologace typu ud īlené podle tohoto p Ļedpisu ve 
znīní série zm īn 03 krom ī pĻípadŃ, kdy smluvní strana, která ud īlila homologaci, oznámí 
ostatním smluvním stranám,  které používají tento p Ļedpis, že homologovaný typ motoru 
splĵuje požadavky tohoto p Ļedpisu ve zn īní série zm īn 04, jak jsou stanoveny výše v 
odstavci 12.2.1. 
 12.3.2 Rozší Ļení homologace 
 12.3.2.1 Následující odstavce 12.3.2.2 a 12.3.2.3 se použijí na nové vzn ītové motory a nová vozidla 
pohánīná vznītovým motorem, který byl homologován podle požadavk Ń Ļádku A tabulek 
v odstavci 5.2.1 tohoto p Ļedpisu. 
 12.3.2.2 Alternativn ī k odstavc Ńm 5.1.3 a 5.1.4 m Ńže výrobce p Ļedložit technické zkušebn ī 
výsledky zkoušky m īĻení NO
x podle zkušebního cyklu ETC na motoru majícím 
charakteristiky základního mo toru, jak je definováno v p Ļíloze 1, a s p Ļihlédnutím k 
ustanovením odstavc Ń 5.1.4.1 a 5.1.4.2. Výrobce také p Ļedloží písemné prohlášení, že 
motor nepoužívá žádné odpojovací za Ļízení nebo nenormální strategii pro regulaci emisí 
definované v odstavci 2 tohoto p Ļedpisu. 
 12.3.2.3 Výrobce také p Ļedloží písemné prohlášení, že výsledky zkoušky m īĻení NO
X a prohlášení 
o základním motoru, které p Ļedkládá podle odstavce 5.1.4, jsou rovn īž použitelné na 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/31
 
všechny typy motor Ń v rodinī popsané v p Ļíloze 1. 
 
12.3.3 Plynové motory   Od 1. Ļíjna 2003 zaniká platnost homologace typu vy dané na plynové motory podle tohoto 
pĻedpisu ve zn īní série zm īn 03, pokud smluvní strana, která vydala tuto homologaci, 
neoznámí ostatním smluvním stra nám, které používají tento p Ļedpis, že typ 
homologovaného motoru neplní požadavky tohoto p Ļedpisu ve zn īní série zm īn 04 podle 
odstavce 12.2.1. 
 12.3.4 Od 1. Ļíjna 2006 zaniká platnost homolog ace typu vydané podle tohoto p Ļedpisu ve zn īní 
série zmīn 04, pokud smluvní strana, která vydala  tuto homologaci, neoznámí ostatním 
smluvním stranám, které používají tento p Ļedpis, že typ homologovaného motoru neplní 
požadavky tohoto p Ļedpisu ve zn īní série zm īn 04 podle výše uve deného ods tavce 12.2.2. 
 12.3.5 Od 1. Ļíjna 2009 zaniká platnost homolog ace typu vydané podle tohoto p Ļedpisu ve zn īní 
série zmīn 04, pokud smluvní strana, která vydala  tuto homologaci, neoznámí ostatním 
smluvním stranám, které používají tento p Ļedpis, že typ homologovaného motoru neplní 
požadavky tohoto p Ļedpisu ve zn īní série zm īn 04 podle odstavce 12.2.3. 
 12.4 Náhradní díly pro vozidla v provozu
 
 12.4.1 Smluvní strany, které používají tento p Ļedpis, mohou nadále ud īlovat homologace pro 
motory, které spl ĵují požadavky tohoto p Ļedpisu ve zn īní kterékoli p Ļedchozí série zm īn 
nebo požadavky podle kteréhokoli stupn ī mezních hodnot tohoto p Ļedpisu ve zn īní série 
zmīn 04, za podmínky, že motor je ur ĝen jako náhradní díl pro vozidlo v provozu a že pro 
tento motor platilo d Ļívījší znīní pĻedpisu k datu uvedení tohoto vozidla do provozu. 
             13. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN PRO HOMOLOGA ĜNÍ ZKOUŠKY 
A SPRÁVNÍCH ORGÁN ł 
 
Smluvní strany Dohody z r. 1958, které používají tento p Ļedpis, sdīlí sekretariátu 
Organizace spojených národ Ń názvy a adresy technických zkušeben pro homologa ĝní 
zkoušky a názvy a adresy správních orgán Ń, které udīlují homologace a kterým se zasílají 
zprávy o homologaci nebo o rozší Ļení, odmítnutí nebo odejmutí homologace vydané v 
jiných státech. 
  
 L 375/32 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Dodatek 1  
 
POSTUP ZKOUŠEK KONTROLY SHODNOSTI VÝROBY, POKUD JE SM ĪRODATNÁ 
ODCHYLKA VYHOVUJÍCÍ 
 
 
1. V tomto dodatku je popsán postup, který se použije pro ov īĻení shodnosti výroby z 
hlediska zkoušky emisí zne ĝišŁujících látek, pokud je sm īrodatná odchylka výroby udaná 
výrobcem vyhovující. 
 2. P Ļi vzorku o velikosti nejmén ī tĻí motorŃ je postup výb īru vzorku nastaven tak, aby byla 
pravdīpodobnost, že série vyhoví zkoušce, p Ļi 40 % vadných motor Ń rovna 0,95 (riziko 
výrobce = 5 %), a pravd īpodobnost, že série bude p Ļijata, byla p Ļi 65 % vadných motor Ń 
rovna 0,1 (riziko spot Ļebitele = 10 %). 
 3. Pro každou ze zne ĝišŁujících látek uvedených  v odstavci 5.2.1 tohoto p Ļedpisu se použije 
tento postup (viz. obrázek 2): 
 
 L = pĻirozený logaritmus mezní hodnoty pro zne ĝišŁující látku; 
 
 x
i = pĻirozený logaritmus hodnoty nam īĻené u i-tého motoru vzorku; 
 
 s = odhadnutá sm īrodatná odchylka výroby (po stanovení p Ļirozených logaritm Ń 
mīĻených hodnot); 
 
 n = velikost vzorku. 
 4. Pro každý soubor vzork Ń se vypoĝte souĝet smīrodatných odchylek od mezní hodnoty 
podle tohoto vzorce: 
  5. Pak:  
– je-li statistický údaj zkoušky v ītší než hodnota kritéria vyhov īní uvedená pro velikost 
vzorku v tabulce 3, bylo dosaženo kritéria vyhov īní pro danou zne ĝišŁující látku; 
 
– je-li statistický údaj zkoušky menší než hodnota kritéria nevyhov īní uvedená pro 
velikost vzorku v tabulce 3, by lo dosaženo kritéria nevyhov īní pro danou zne ĝišŁující 
látku; 
 
– nastane-li jiný p Ļípad, pĻezkouší se další motor podle odstavce 8.3.1 tohoto p Ļedpisu a 
výpoĝet se aplikuje na velikost vzorku o jeden motor v ītší. )x(Ls1n
1iiÅ
?/27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/33
 
Tabulka 3 : Hodnoty kritérií vyhov īní a nevyhov īní pro plán odb īru vzorkŃ podle dodatku 1 
 
Nejmenší velikost vzorku: 3 
 
 
Kumulativní po ĝet 
zkoušených motor Ń 
(velikost vzorku)  Hodnota kritéria 
vyhovīní 
An Hodnota kritéria 
nevyhovīní 
Bn 
3 3,327 -4,724 
4 3,261 -4,790 
5 3,195 -4,856 
6 3,129 -4,922 
7 3,063 -4,988 
8 2,997 -5,054 
9 2,931 -5,120 
10 2,865 -5,185 
11 2,799 -5,251 
12 2,733 -5,317 
13 2,667 -5,383 
14 2,601 -5,449 
15 2,535 -5,515 
16 2,469 -5,581 
17 2,403 -5,647 
18 2,337 -5,713 
19 2,271 -5,779 
20 2,205 -5,845 
21 2,139 -5,911 
22 2,073 -5,977 
23 2,007 -6,043 
24 1,941 -6,109 
25 1,875 -6,175 
26 1,809 -6,241 
27 1,743 -6,307 
28 1,677 -6,373 
29 1,611 -6,439 
30 1,545 -6,505 
31 1,479 -6,571 
32 -2,112 -2,112 
 
__________ L 375/34 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Dodatek 2  
 
POSTUP ZKOUŠEK KONTROLY SHODNOSTI VÝROBY, POKUD JE 
SMĪRODATNÁ OCHYLKA NEVYHOVUJÍCÍ NEBO NENÍ K DISPOZICI 
 
 
1. V tomto dodatku je popsán postup, který se použije pro ov īĻení shodnosti výroby z 
hlediska zkoušky emisí zne ĝišŁujících látek, pokud sm īrodatná odchylka výroby udaná 
výrobcem je bu Ħ nevyhovující, nebo není k dispozici. 
 2. P Ļi vzorku o velikosti nejmén ī tĻí motorŃ je postup výb īru vzorku nastaven tak, aby byla  
pravdīpodobnost, že série vyhoví zkoušce, p Ļi  40 % vadných motor Ń rovna 0,95 (riziko 
výrobce = 5 %), a pravd īpodobnost, že série bude p Ļijata, byla p Ļi 65 % vadných motor Ń 
rovna 0,1 (riziko spot Ļebitele = 10 %). 
 3. Rozd īlení mīĻených hodnot zne ĝišŁujících látek uvedených  v odstavci 5.2.1 tohoto 
pĻedpisu se pokládá za logaritmicko-nor mální a tyto hodnoty se musí nejd Ļíve 
transformovat st anovením jejich p Ļirozených logaritm Ń. Písmenné zna ĝky m
0 a m znaĝí 
minimální a maximální velikosti vzorku ( m0 = 3 a m = 32) a písmenná zna ĝka n znaĝí 
velikost zprac ovávaného vzorku. 
 4. Jsou-li p Ļirozené logaritmy hodnot m īĻených v sérii x
1, x2, ..., x i, a L je pĻirozený 
logaritmus mezní hodnoty dané zne ĝišŁující látky, pak platí: 
 
di = xi – L 
 a  
 
 
5. Tabulka 4 udává hodnoty kritéria vyhov īní A
n a nevyhov īní Bn v závislosti na velikosti 
zpracovávaného vzorku. Statis tický údaj zkoušek je pom īrbdn/Vn a užije se pro rozhodnutí, 
zda série vyhov īla nebo nevyhov īla, takto: 
 
 pro m0 ³ n ³ m: 
 
      - série je vyhovující, jestliže bdn/Vn ³ An 
 
                    - série je nevyhovující, jestliže bdn/Vn  Bn   Å
??n
1ii n dn1d
2
nn
1ii2
n )d(dn1V / ?Å
?27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/35
 
 
                    - je pot Ļebné další m īĻení, jestliže An ³bdn/Vn   Bn 
 
 6. Poznámky:   Pro výpo ĝet následujících hodnot  statistického výsledku zkoušek jsou užite ĝné tyto 
rekurzivní vzorce: 
 
 
 
 
 n 1n n dn1dn11d -×ØÖÇÈÆ/?/
*+2
nn 2
1n2
n1nddVn11V//-×ØÖÇÈÆ/?/0)V ;dd 2,3,...;(n111 ? ? ?L 375/36 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Tabulka 4 : Hodnoty kritérií vyhov īní a nevyhov īní pro plán odb īru vzorkŃ podle dodatku 2 
 
Nejmenší velikost vzorku: 3 
 
Kumulativní po ĝet 
zkoušených motor Ń 
(velikost vzorku)  Hodnota kritéria  
vyhovīní 
An Hodnota kritéria 
nevyhovīní 
Bn 
3 -0,80381 16,64743 
4 -0,76339 7,68627 
5 -0,72982 4,67136 
6 -0,69962 3,25573 
7 -0,67129 2,45431 
8 -0,64406 1,94369 
9 -0,61750 1,59105 
10 -0,59135 1,33295 
11 -0,56542 1,13566 
12 -0,53960 0,97970 
13 -0,51379 0,85307 
14 -0,48791 0,74801 
15 -0,46191 0,65928 
16 -0,43573 0,58321 
17 -0,40933 0,51718 
18 -0,38266 0,45922 
19 -0,35570 0,40788 
20 -0,32840 0,36203 
21 -0,30072 0,32078 
22 -0,27263 0,28343 
23 -0,24410 0,24943 
24 -0,21509 0,21831 
25 -0,18557 0,18970 
26 -0,15550 0,16328 
27 -0,12483 0,13880 
28 -0,09354 0,11603 
29 -0,06159 0,09480 
30 -0,02892 0,07493 
31 -0,00449 0,05629 
32 0,03876 0,03876 
 
__________ 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/37
 
Dodatek 3  
 
POSTUP ZKOUŠEK KONTROLY SHODNOSTI VÝROBY NA ŽÁDOST VÝROBCE 
 
 1. Tento dodatek popisuje postup, který se použije na žádost výrobce k ov īĻení shodnosti 
výroby z hlediska zkoušky emisí zne ĝišŁujících látek. 
 2. P Ļi vzorku o velikosti nejmén ī tĻi motory je postup výb īru vzorku nastaven tak, aby byla 
pravdīpodobnost, že série vyhoví zkoušce, p Ļi 30 % vadných motor Ń rovna 0,90 (riziko 
výrobce = 10 %), a pravd īpodobnost, že série bude p Ļijata, byla p Ļi 65 % vadných motor Ń 
rovna 0,1 (riziko spot Ļebitele = 10 %). 
 3. Pro každou ze zne ĝišŁujících látek uvedených  v odstavci 5.2.1 tohoto p Ļedpisu se použije 
následující postup (viz. obrázek 2): 
  L = mezní hodnota pro zne ĝišŁující látku,  
  x
i = mīĻená hodnota pro i-tý motor ze souboru vzork Ń, 
  n = velikost vzorku. 
 4. Pro vzorek se vypo ĝte statistický údaj zkouš ek, který kvantifikuje po ĝet nevyhovujících 
motorŃ, tj. x
i ´ L: 
 5. Pak:  
– je-li statistický údaj z koušek menší nebo rovný hodnot ī kritéria vyhov īní uvedeného pro 
velikost vzorku v tabulce 5, bylo dosaženo kritéria vyhov īní pro danou zne ĝišŁující 
látku; 
 
– je-li statistický údaj zkoušek v ītší nebo rovný hodnot ī kritéria nevyhov īní uvedeného 
pro velikost vzorku v tabulce 5, bylo dosaženo kritéria nevyhov īní pro danou 
zneĝišŁující látku; 
 
– nastane-li jiný p Ļípad, pĻezkouší se další motor podle odstavce 8.3.1 tohoto p Ļedpisu a 
postup výpo ĝtu se aplikuje na velikos t vzorku o jeden motor v ītší. 
  V tabulce 5 jsou hodnoty kritéria vyhov īní a kritéria nevyhov īní vypoĝteny podle 
mezinárodní normy ISO 8422:1991. 
 L 375/38 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Tabulka 5 : Hodnoty kritérií vyhov īní a nevyhov īní pro plán odb īru vzorkŃ podle dodatku 3 
 
Nejmenší velikost vzorku: 3 
 
 
Kumulativní po ĝet 
zkoušených motor Ń 
(velikost vzorku) Hodnota kritéria 
vyhovīní Hodnota kritéria 
nevyhovīní 
3 - 3 
4 0 4 
5 0 4 
6 1 5 
7 1 5 
8 2 6 
9 2 6 
10 3 7 
11 3 7 
12 4 8 
13 4 8 
14 5 9 
15 5 9 
16 6 10 
17 6 10 
18 7 11 
19 8 9 
  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/39
 
PĻíloha 1  
 
PODSTATNÉ VLASTNOSTI (ZÁKLADNÍHO) MOTORU A INFORMACE  
O PROVEDENÍ ZKOUŠEK1 
 
1. POPIS  MOTORU 
  
1.1  Výrobce: .................................................................................................................. ..... 
1.2  Kód motoru podle výrobce:.......................................................................................... 1.3  Cyklus: ĝtyĻdobý/dvoudobý
2  
1.4  Po ĝet a uspoĻádání válc Ń:............................................................................................. 
1.4.1  Vrtání: ................................................................................................................ ...mm 
1.4.2  Zdvih: .................................................................................................................. ...mm 
1.4.3  Po Ļadí zapalování:........................................................................................................ 
1.5  Zdvihový objem motoru: .......................................................................................cm³ 1.6  Kompresní objemový pom īr
3: ..................................................................................... 
1.7  Výkres (výkresy) spalovací komory a dna pístu: ........................................................ 1.8  Nejmenší pr ŃĻez sacích a výfukových kanál Ń: ......................................................cm² 
1.9  Volnob īžné otáĝky: .............................................................................................min
-1 
1.10  Maximální netto výkon: .....................kW p Ļi .....................................................min-1 
1.11  Maximální p Ļípustné otá ĝky motoru: ...................................................................min-1 
1.12  Maximální netto to ĝivý moment: ........Nm p Ļi ....................................................min-1 
1.13  Systém spalování: vzn ītové zapalování/z ážehové zapalování2 
1.14  Palivo: motorová nafta / LPG / NG-H / NG-L / NG-HL / etanol1 
1.15  Systém chlazení 
1.15.1  Kapalinou 1.15.1.1 Druh kapaliny: ....................................................................................................... ...... 
1.15.1.2 Ob īhové ĝerpadlo (ĝerpadla): ano/ne
2 
1.15.1.3 Pop Ļípadī vlastnosti nebo zna ĝka (znaĝky) a typ (typy): ............................................. 
1.15.1.4 Pop Ļípadī pĻevodový pom īr: ...................................................................................... 
1.15.2  Vzduchem 1.15.2.1 Ventilátor: ano/ne
2 
1.15.2.2 Pop Ļípadī vlastnosti nebo zna ĝka (znaĝky) a typ (typy): ............................................. 
1.15.2.3 Pop Ļípadī pĻevodový pom īr (pomīry):........................................................................ 
1.16  PĻípustná teplota podle výrobce  
1.16.1  Chlazení kapalinou: max imální teplota na výstupu: ................................................. K L 375/40 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
1.16.2  Chlazení vzduchem: ................. vztažný bod: .......................................................... 
  Maximální teplota ve vztažném bod ī: ..................................................................... K 
1.16.3  Pop Ļípadī maximální teplota vzduc hu ve výstupu mezichladi ĝe sání ..................... .K 
1.16.4 Maximální teplota výfukových plyn Ń ve výfukových trubkách u vn ījších pĻírub 
výfukových potrubí nebo turbokompresor Ń:............................................................. K 
1.16.5  Teplota paliva: minimá lní .................K, maximální ................................................ K 
  u vzn ītových motor Ń na vstupu do vst Ļikovacího ĝerpadla, u plynových motor Ń v 
koncovém stupni regulátoru tlaku. 
1.16.6  Tlak paliva: minimální ......................kPa, maximální ..........................................kPa   v koncovém stupni regulá toru tlaku, jen u motor Ń pracujících s NG 
1.16.7  Teplota maziva: minimá lní ..................K, maximální. ............................................ K 
1.17  PĻeplĵování:  ano/ne
2 
1.17.1  Zna ĝka:......................................................................................................................... 
1.17.2  Typ: ................................................................................................................... ........... 
1.17.3  Popis systému  (nap Ļ. maximální p Ļeplĵovací tlak, pop Ļípadī odpouštīcí zaĻízení):........................... 
1.17.4  Mezichladi ĝ: ano/ne
2 
1.18  Systém sání 
  Maximální p Ļípustný podtlak v sání p Ļi jmenovitých otá ĝkách motoru a p Ļi plném 
zatížení, které jsou specifikovány pro provozní podmínky v p Ļedpisu ĝ. 24 ........ kPa 
1.19  Výfukový systém  
  Maximální p Ļípustný protitlak ve výfuku p Ļi jmenovitých otá ĝkách motoru a p Ļi plném 
zatížení, které jsou specifikovány pro provozní podmínky v p Ļedpisu ĝ. 24 .......  kPa 
  Objem výfukového systému: .................................................................................dm³  2.  OPAT ĺENÍ
 PROTI  ZNEĜIŠŀOVÁNÍ  OVZDUŠÍ 
 2.1 Za Ļízení k recyklaci plyn Ń z klikové sk Ļínī (popis a výkresy):.................................... 
2.2  P Ļídavná za Ļízení proti zne ĝišŁování ovzduší (pokud existují a nejsou uvedena v jiném 
odstavci)  ................................................................ ..................................................... ....... 
2.2.1  Katalyzátor: ano/ne
2 
2.2.1.1  Zna ĝka (znaĝky): .......................................................................................................... 
2.2.1.2  Typ(typy):............................................................................................................ ......... 
2.2.1.3  Po ĝet katalyzátor Ń a ĝástí:........................................................................................ 
2.2.1.4  Rozm īry, tvar a objem katalyzátoru (katalyzátor Ń): .................................................... 
2.2.1.5  Druh katalytické ĝinnosti: ............................................................................................ 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/41
 
2.2.1.6  Celková nápl ĵ drahých kov Ń:....................................................................................... 
2.2.1.7  Pom īrná koncentr ace: .................................................................................................. 
2.2.1.8  Nosi ĝ (struktura a materiál):......................................................................................... 
2.2.1.9  Hustota kom Ńrek:......................................................................................................... 
2.2.1.10 Druh pouzdra katalyzátoru (katalyzátor Ń):................................................................... 
2.2.1.11 Umíst īní katalyzátoru (katalyzátor Ń) (místo a referen ĝní vzdálenost ve výfukovém 
potrubí): .................................................................................................................. 
2.2.2  Kyslíková sonda: ano/ne2 
2.2.2.1  Zna ĝka (znaĝky): .......................................................................................................... 
2.2.2.2  Typ: .................................................................................................................. ............ 
2.2.2.3  Umíst īní:...................................................................................................................... 
2.2.3  P ĻípusŁ vzduchu: ano/ne2 
2.2.3.1  Druh (pulzující vzduch, vzduchové ĝerpadlo atd.): .................................................... 
2.2.4  Recirkulace výfukových plyn Ń: ano/ne2  
2.2.4.1  Vlastnosti (pr Ńtok atd.): ............................................................................................... 
2.2.5  Filtr ĝástic: ano/ne2 
2.2.5.1  Rozm īry, tvar a objem filtru ĝástic: ............................................................................. 
2.2.5.2  Druh a konstrukce filtru ĝástic: .................................................................................... 
2.2.5.3  Umíst īní (referen ĝní vzdálenost ve vý fukovém potrubí):............................................ 
2.2.5.4  Postup nebo systém regenerace, popis a/nebo výkres:................................................. 
2.2.6  Jiné systémy: ano/ne2 
2.2.6.1  Popis a funkce: ....................................................................................................... ...... 
 3.  DODÁVKA
 PALIVA   
 3.1  Vznītové motory 
3.1.1  Podávací palivové ĝerpadlo 
 Tlak
3: ......... kPa nebo charakteristický diagram2: ....................................................... 
3.1.2  Systém vst Ļikování 
3.1.2.1  Ĝerpadlo 
3.1.2.1.1  Zna ĝka (znaĝky): .......................................................................................................... 
3.1.2.1.2 Typ (typy):.......................................................................................................... .......... 
3.1.2.1.3 Dodávka: ...... mm³; 3 na zdvih p Ļi otáĝkách motoru ....... min-1 pĻi plném vst Ļiku nebo 
charakteristický diagram2, 3: .......................................................................................... 
 Uve Ħte použitou metodu: na motoru/na zkušebním stavu ĝerpadla2 L 375/42 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 P Ļi regulaci Ļízené pĻeplĵovacím tlakem uve Ħte charakteristickou dodávku paliva a 
pĻeplĵovací tlak v závislosti na otá ĝkách motoru. 
3.1.2.1.4 P ĻedvstĻik 
3.1.2.1.4.1 K Ļivka pĻedstĻiku3: ....................................................................................................... 
3.1.2.1.4.2 Statické ĝasování vst Ļiku3: .......................................................................................... 
3.1.2.2  Vst Ļikovací potrubí 
3.1.2.2.1 Délka: ............................................................................................................... ......mm 
3.1.2.2.2 Vnit Ļní prŃmīr:.......................................................................................................mm 
3.1.2.3  Vst Ļikovaĝ (vstĻikovaĝe) 
3.1.2.3.1 Zna ĝka (znaĝky): .......................................................................................................... 
3.1.2.3.2 Typ (typy):.......................................................................................................... .......... 
3.1.2.3.3 „Otevírací tlak“: .................................................................................................... kPa3 
  nebo charakteristický diagram2, 3: ................................................................................ 
3.1.2.4  Regulátor 
3.1.2.4.1 Zna ĝka (znaĝky): .......................................................................................................... 
3.1.2.4.2 Typ (typy):.......................................................................................................... .......... 
3.1.2.4.3 Otá ĝky, pĻi kterých za ĝíná omezení, p Ļi plném zatížení: ....................................min-1 
3.1.2.4.4 Maximální otá ĝky bez zatížení: ..........................................................................min-1 
3.1.2.4.5 Volnob īžné otáĝky: .............................................................................................min-1 
3.1.3 Systém pro studený start 3.1.3.1  Zna ĝka (znaĝky): ......................................................................................................... 
3.1.3.2  Typ (typy): .......................................................................................................... ......... 
3.1.3.3  Popis: ............................................................................................................... ............ 
3.1.3.4  Pomocný startovací prost Ļedek: ................................................................................... 
3.1.3.4.1 Zna ĝka:......................................................................................................................... 
3.1.3.4.2 Typ: ................................................................................................................. ............. 
3.2 Plynové motory
6 
3.2.1  Palivo: zemní plyn/LPG2 
3.2.2 Regulátor (regulátory) tlaku nebo odpa Ļovaĝ/regulátor (regulátory) tlaku3 
3.2.2.1  Zna ĝka (znaĝky): .......................................................................................................... 
3.2.2.2  Typ (typy): .......................................................................................................... ......... 
3.2.2.3  Po ĝet stupĵŃ redukce tlaku: ......................................................................................... 
3.2.2.4  Tlak v koncovém stupni: min. ............... kPa, max. ..............................................kPa 3.2.2.5  Po ĝet hlavních se Ļizovacích bod Ń: .............................................................................. 
3.2.2.6  Po ĝet seĻizovacích bod Ń volnobīhu: ........................................................................... 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/43
 
3.2.2.7  Homologa ĝní ĝíslo podle p Ļedpisu ĝ.: ......................................................................... 
3.2.3 Palivový systém: sm īšovací zaĻízení / pĻípusŁ plynu / vst Ļik kapaliny / p Ļímý vstĻik2 
3.2.3.1  Regulace sm īsi: ........................................................................................................... 
3.2.3.2  Popis systému a/nebo schéma a výkresy: .................................................................... 
3.2.3.3  Homologa ĝní ĝíslo podle p Ļedpisu ĝ. .......................................................................... 
3.2.4 Sm īšovaĝ 
3.2.4.1  Ĝíslo: ......................................................................................................................... .. 
3.2.4.2  Zna ĝka (znaĝky): .......................................................................................................... 
3.2.4.3  Typ (typy):........................................................................................................... ......... 
3.2.4.4  Umíst īní:...................................................................................................................... 
3.2.4.5  Možnosti se Ļizování: .................................................................................................... 
3.2.4.6  Homologa ĝní ĝíslo podle p Ļedpisu ĝ. .......................................................................... 
3.2.5 Vst Ļikování do sb īrného sacího potrubí 
3.2.5.1  Vst Ļikování: jednobodové / vícebodové2 
3.2.5.2  Vst Ļikování: kontinuální / simultánn ī ĝasované / postupn ī ĝasované2 
3.2.5.3  Vst Ļikovací za Ļízení 
3.2.5.3.1 Zna ĝka (znaĝky): ......................................................................................................... 
3.2.5.3.2 Typ (typy): ......................................................................................................... .......... 
3.2.5.3.3 Možnosti se Ļizování: .................................................................................................... 
3.2.5.3.4 Homologa ĝní ĝíslo podle p Ļedpisu ĝ. .......................................................................... 
3.2.5.4  Podávací ĝerpadlo (pokud je):...................................................................................... 
3.2.5.4.1 Zna ĝka (znaĝky): ......................................................................................................... 
3.2.5.4.2 Typ (typy): ......................................................................................................... .......... 
3.2.5.4.3 Homologa ĝní ĝíslo podle p Ļedpisu ĝ. .......................................................................... 
3.2.5.5  Vst Ļikovaĝ (vstĻikovaĝe): ............................................................................................ 
3.2.5.5.1 Zna ĝka (znaĝky): ......................................................................................................... 
3.2.5.5.2 Typ (typy):.......................................................................................................... .......... 
3.2.5.5.3 Homologa ĝní ĝíslo podle p Ļedpisu ĝ. .......................................................................... 
3.2.6  P Ļímé vstĻikování 
3.2.6.1  Vst Ļikovací ĝerpadlo / regulátor tlaku2 
3.2.6.1.1 Zna ĝka (znaĝky): .......................................................................................................... 
3.2.6.1.2 Typ (typy):.......................................................................................................... .......... 
3.2.6.1.3 Ĝasování vst Ļiku: ......................................................................................................... 
3.2.6.1.4 Homologa ĝní ĝíslo podle p Ļedpisu ĝ. .......................................................................... L 375/44 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
3.2.6.2 Vst Ļikovaĝ (vstĻikovaĝe) 
3.2.6.2.1 Zna ĝka (znaĝky): ......................................................................................................... 
3.2.6.2.2 Typ (typy): ......................................................................................................... .......... 
3.2.6.2.3 Otevírací tlak nebo charakteristický diagram3: ........................................................... 
3.2.6.2.4 Homologa ĝní ĝíslo podle p Ļedpisu ĝ. .......................................................................... 
3.2.7 Elektronické Ļídicí zaĻízení (ECU) 
3.2.7.1  Zna ĝka (znaĝky): ......................................................................................................... 
3.2.7.2  Typ (typy): .......................................................................................................... ......... 
3.2.7.3  Možnosti se Ļizování: .................................................................................................... 
3.2.8 Za Ļízení specifické pro NG 
3.2.8.1  Varianta 1 (jen u schvalování motor Ń pro nīkolik specifických složení paliva) 
3.2.8.1.1.  Složení paliva: 
   
metan (CH 4): základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. .... % mol 
etan (C 2H6): základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. .... % mol 
propan (C 3H8): základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. ..... % mol 
butan (C 4H10): základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. ..... % mol 
C5/C5+: základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. ..... % mol 
kyslík (O 2):  základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. ..... % mol 
inertní plyny (N 2, He 
atd.): základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. ..... % mol 
 
3.2.8.1.2  Vst Ļikovaĝ (vstĻikovaĝe) 
3.2.8.1.2.1 Zna ĝka (znaĝky):  
3.2.8.1.2.2 Typ (typy):  3.2.8.1.3  Pop Ļípadī jiné 
3.2.8.2 Varianta 2 (jen u schvalování pro n īkolik specifických složení paliva) 
 4. ĜASOVÁNÍ
 VENTILł 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/45
 
4.1 Maximální zdvih ventil Ń a úhly otev Ļení a zavĻení vzhledem k úvr atím nebo rovnocenné 
údaje: ........................................................................................................................ ....... 
4.2 Referen ĝní a/nebo se Ļizovací rozsahy nastavení2: .............................................................. 
 
5. SYSTÉM  ZAPALOVÁNÍ  (JEN  U ZÁŽEHOVÝCH  MOTORł) 
 5.1. Druh systému zapalování: spoleĝná cívka a sví ĝky / jednotlivá cívka a sví ĝky / cívka na sví ĝce / jiné (specifikujte)
2 
5.2 ĺídicí zaĻízení zapalování 
5.2.1 Zna ĝka (znaĝky): .............................................................................................................. 
5.2.2 Typ (typy): ............................................................................................................. .......... 
5.3 K Ļivka pĻedstihu zapalování / zobrazení pole p Ļedstihu2, 3: ................................................ 
5.4 Ĝasování zážehu3: ............ stup ĵŃ pĻed horní úvratí p Ļi otáĝkách ..................... min-1 a pĻi 
podtlaku v sání ........................................................................................................... kPa  
5.5 Zapalovací sví ĝky 
5.5.1 Zna ĝka (znaĝky): .............................................................................................................. 
5.5.2 Typ (typy): ............................................................................................................. .......... 
5.5.3 Nastavení mezery mezi elektrodami: .......................................................................... mm 5.6 Zapalovací cívka (cívky) 
5.6.1 Zna ĝka (znaĝky): .............................................................................................................. 
5.6.2 Typ (typy): ............................................................................................................. .......... 
 6. ZA ĺÍZENÍ
 POHÁNĪNÁ MOTOREM 
   Motor se musí p Ļedat ke zkouškám se za Ļízeními pot Ļebnými k provozu motoru (nap Ļ. s 
ventilátorem, vodním ĝerpadlem atd.) specifikovanými pro provozní podmínky v p Ļedpisu ĝ. 
24. 
  6.1 ZaĻízení, která se namontují pro zkoušku 
   Jestliže není možné nebo vhodné namontovat za Ļízení na zkušební stav, ur ĝí se pĻíkon tīchto 
zaĻízení a ode ĝte se od výkonu motoru, který byl zm īĻen v celém provozním rozsahu 
zkušebního cyklu (cykl Ń). 
 6.2 ZaĻízení, která se pro zkoušku odmontují 
  L 375/46 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 Za Ļízení, která jsou pot Ļebná jen k provozu vozidla (nap Ļ. vzduchový kompresor, systém 
klimatizace vzduchu atd.), se musí pro zkoušku odmontovat. Když za Ļízení není možno 
odmontovat, m Ńže se urĝit pĻíkon tīchto zaĻízení a pĻipoĝítat k výkonu motoru, který byl 
zmīĻen v celém provozním rozsahu zkušebního cyklu (cykl Ń). 
 
7. DOPL ĴKOVÉ  INFORMACE  O PODMÍNKÁCH  ZKOUŠKY 
 7.1 Užité mazivo 
7.1.1 Zna ĝka: ........................................................................................................................... . 
7.1.2 Typ: .................................................................................................................... ............. 
 (Uve Ħte procento oleje v palivu, je -li palivo a mazivo smíšeno): ...................................... 
7.2 ZaĻízení pohán īná motorem (pokud jsou pot Ļebná) 
 P Ļíkon zaĻízení je nutno ur ĝit jen tehdy, 
 – jestliže za Ļízení potĻebné k provozu motoru není namontováno na motoru a/nebo 
 – jestliže za Ļízení, které není pot Ļebné k provozu motoru, je  namontováno na motoru. 
7.2.1 Vý ĝet a údaje pro identifikaci: .......................................................................................... 
 7.2.2 P Ļíkon pĻi jednotlivých uvedených otá ĝkách motoru: 
 
ZaĻízení P Ļíkon (kW) p Ļi rŃzných otá ĝkách motoru 
 Volno-
bīh Nízké 
otáĝky Vysoké 
otáĝky Otáĝky A7Otáĝky B7Otáĝky 
C7 Referenĝní 
otáĝky8 
P(a) 
ZaĻízení potĻebná k 
provozu motoru 
(odeĝte se od 
zmīĻeného výkonu 
motoru), viz. odst. 6.1        
P(b) 
ZaĻízení nepot Ļebná 
k provozu motoru (pĻipoĝítá se ke 
zmīĻenému výkonu 
motoru) viz. odst. 6.2        
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/47
 
8 VÝKON  MOTORU 
 
8.1 Otáĝky motoru9 
  Dolní otá ĝky (n
lo): .................................................................................................... min-1 
 Horní otá ĝky (n hi): ................................................................................................... min-1 
  pro cykly ESC a ELR  Volnob īh: ................................................................................................................ min
-1 
 Otá ĝky A: ................................................................................................................ min-1 
 Otá ĝky B: ................................................................................................................ min-1 
 Otá ĝky C: ................................................................................................................ min-1 
 pro cyklus ETC  Referen ĝní otáĝky: ................................................................................................... min
-1 L 375/48 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
8.2 Výkon motoru (m īĻený podle ustanovení p Ļedpisu ĝ. 24) v kW 
 
   O t á ĝky motoru 
 
 Volno-
bīh Otáĝky A7 Otáĝky B7 Otáĝky C7 Referen ĝní 
 otáĝky8 
P(m) 
Výkon zm īĻený na 
zkušebním stavu       
P(a) 
PĻíkon pomocných 
zaĻízení, která se 
namontují pro zkoušku 
(odst. 6.1) 
- jsou-li namontována - nejsou-li namontována       
0       
0       
0       
0       
0 
P(b) 
PĻíkon pomocných 
zaĻízení, která se 
odmontují pro zkoušku 
(odst. 6.2) 
- jsou-li namontována - nejsou-li namontována     
  
0      
 
0     
  
0     
  
0      
 
0 
P(n) 
Netto výkon motoru  = P(m) – P(a) + P(b)      
  8.3 Nastavení dynamometru (kW) 
  Nastavení dynamometru pro z koušky ESC a ELR a pro referen ĝní cyklus zkoušky ETC 
musí být provedena na základ ī netto výkonu motoru P(n)  uvedeného v odstavci 8.2. 
Doporuĝuje se instalovat motor na zkušební stav v netto podmínkách. V tomto p Ļípadī jsou 
P(m) a P(n) totožné. Jestliže je provoz  motoru v netto podmínkách nemožný nebo 
nevhodný, upraví se nastavení dynamometru na netto pod mínky podle výše uvedeného 
vzorce. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/49
 
 
8.3.1 Zkoušky ESC a ELR   Nastavení dynamometru se vypo ĝtou podle vzorce v odstavci 1.2 dodatku 1 p Ļílohy 4. 
 
Procento 
zatížení Otáĝky motoru 
 Volnob īh Otá ĝky A Otá ĝky B Otá ĝky C 
10    --    
25  --    
50   --    
75  --    
100  --    
 8.3.2 Zkouška ETC   Jestliže se motor nezkouší za netto podmínek, musí výrobce motoru p Ļedložit korek ĝní 
vzorec k p Ļepoĝítání zmīĻeného výkonu nebo zm īĻené práce cyklu podle odstavce 2 
dodatku 2 p Ļílohy 4 na netto výkon nebo práci cyklu pro celý provozní rozsah cyklu a tento 
vzorec musí schválit technická zkušebna. 
 Poznámky
: 
 
1 Pro nekonven ĝní motory a systémy dodá vý robce údaje rovnocenné údaj Ńm zde požadovaným. 
 
2 Nehodící se škrtn īte. 
 
3 Uve Ħte dovolenou odchylku. 
 6
 U jinak uspo Ļádaných systém Ń pĻedložte ekvivalentní údaje (pro odstavec 3.2). 
 7
 Zkouška ESC. 
 8
 Pouze zkouška ETC. 
 9
 Uve Ħte dovolenou odchylku; musí být v rozm ezí ±3 % hodnot uvedených výrobcem. 
 
__________ L 375/50 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
PĻíloha 1 – dodatek 1  
 
VLASTNOSTI ĜÁSTÍ VOZIDLA MAJÍCÍCH VZTAH K MOTORU 
 
 
1. Podtlak v systému sání p Ļi jmenovitých otá ĝkách motoru a p Ļi zatížení 100 %: ........... kPa 
 2. Protitlak ve výfukovém systému p Ļi jmenovitých otá ĝkách motoru a p Ļi zatížení 100 %: 
............................................................................................................................... .... kPa 
 3. Objem výfukového systému: ....................................................................................... cm³  4. P Ļíkon pomocných za Ļízení potĻebných k funkci motoru specifikovaný pro ur ĝité provozní 
podmínky v p Ļedpisu ĝ. 24. 
 
ZaĻízení P Ļíkon (kW) p Ļi rŃzných otá ĝkách motoru 
 Vol-
nobīhDolní 
otáĝky Horní 
otáĝky Otáĝky A1 Otáĝky B Otáĝky C Referen ĝní 
   otáĝky2  
P(a) 
Pomocná za Ļízení 
potĻebná k provozu 
motoru (ode ĝte se 
od zmīĻeného 
výkonu motoru), viz. pĻíloha 1 odst. 
6.1.        
 
1 Zkouška ESC 
2 Pouze zkouška ETC. 
__________  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/51
 
PĻíloha 1 – dodatek 2  
 
PODSTATNÉ VLASTNOSTI RODINY MOTOR ł 
 
 
1. SPOLE ĜNÉ PARAMETRY 
 1.1 Spalovací cyklus: ......................................................................................................... ..... 
 1.2 Chladicí médium: .......................................................................................................... .... 
 1.3 Po ĝet válcŃ:
1..................................................................................................................... 
 1.4 Zdvihový objem jednotlivého válce: ..................................................................................  1.5 Zp Ńsob plnīní vzduchem: ................................................................................................. 
 1.6 Druh/konstrukce spalovacího prostoru: ............................................................................  1.7 Uspo Ļádání ventil Ń a kanálŃ, rozmīr a poĝet: .................................................................... 
  1.8 Palivový systém: .......................................................................................................... ..... 
 1.9 Systém zapalování (plynové motory): ...............................................................................  1.10 Další vybavení: .......................................................................................................... .... 
  - chlazení p Ļeplĵovacího vzduchu
1: ................................................................................... 
 - recirkulace výfukových plyn Ń1: ....................................................................................... 
 - vst Ļik vody/emulze1: ....................................................................................................... 
 - p ĻípusŁ vzduchu1: ........................................................................................................... 
 1.11 Následné zpracování výfukových plyn Ń
1: .......................................................................... 
  D Ńkaz o identickém pom īru (nebo u základního motoru o nejnižším pom īru):   
 kapacita systému / dodá vka paliva na zdvih podle ĝísla (ĝísel) na diagramu: ........................... 
 2. SEZNAM
 RODINY  MOTORł 
 2.1 Název rodiny vzn ītových motor Ń: .................................................................................... 
 2.1.1.  Specifikace motor Ń v této rodin ī: 
     L 375/52 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
 
     Základní motor
Typ motoru      
Poĝet válcŃ      
Jmenovité otá ĝky (min-1)      
Dodávka paliva na zdvih  
(mm³)      
Jmenovitý netto výkon (kW)      
Otáĝky maximálního to ĝivého 
momentu (min-1)      
Dodávka paliva na zdvih  (mm³)      
Maximální to ĝivý moment 
(Nm)      
Dolní volnob īžné otáĝky 
(min-1)      
Zdvihový objem (v % základního motoru)     100 
 
2.2 Název rodiny plynových motor Ń: ........................................................................................ 
 2.2.1 Specifikace motor Ń v této rodin ī: 
 
     Základní motor 
Typ motoru      
Poĝet válcŃ      
Jmenovité otá ĝky (min-1)      
Dodávka paliva na zdvih (mm³)      
Jmenovitý netto výkon (kW)      
Otáĝky maximálního to ĝivého 
momentu (min-1)      
Dodávka paliva na zdvih (mm³)      
Maximální to ĝivý moment 
(Nm)      
Dolní volnob īžné otáĝky  
(min-1)      
Zdvihový objem 
(v % základního motoru)     100 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/53
 
Ĝasování zapalování      
PrŃtok recirkulace výfukových 
plynŃ      
Ĝerpadlo vzduchu ano/ne      
Skuteĝný výtlak ĝerpadla 
vzduchu      
 
1 Je-li bezp Ļedmītné, uveĦte „ne“. 
 
__________ L 375/54 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
PĻíloha 1 - dodatek 3  
 
PODSTATNÉ VLASTNOSTI TYPU MOTORU V RODIN Ī MOTOR ł1 
 
1. POPIS  MOTORU 
 1.1 Výrobce: ............................................................................................................... 1.2 Kód motoru podle výrobce: ................................................................................... 1.3 Cyklus: ĝtyĻdobý/dvoudobý
2 .................................................................................. 
1.4 Po ĝet a uspoĻádání válc Ń: ...................................................................................... 
1.4.1 Vrtání: ............................................................................................................ mm 1.4.2 Zdvih: ..............................................................................................................mm 1.4.3 Po Ļadí zapalování: ................................................................................................. 
1.5 Zdvihový objem motoru: ................................................................................. cm³ 1.6 Objemový kompresní pom īr
3: ................................................................................ 
1.7. Výkresy spalovacího prostoru a hlavy pístu: .......................................................... 
1.8 Nejmenší pr ŃĻez sacích a výfukových kanál Ń: ...................................................cm² 
1.9 Otá ĝky volnob īhu: ........................................................................................ min-1 
1.10 Maximální netto výkon: ..................................kW p Ļi ................................... min-1 
1.11 Maximální p Ļípustné otá ĝky motoru: ............................................................. min-1 
1.12 Maximální netto to ĝivý moment: .....................Nm p Ļi .................................. min-1 
1.13 Systém spalování: vzn ītový/zážehový2 
1.14 Palivo: motorová nafta / LP G / NG-H / NG-L / NG-HL / etanol1 
1.15 Systém chlazení 1.15.1 Kapalinou 1.15.1.1 Druh kapaliny: .......................................................................................................  
1.15.1.2 Ob īhové ĝerpadlo (ĝerpadla): ano/ne
2 .................................................................... 
1.15.1.3.  PopĻípadī vlastnosti nebo zna ĝka (znaĝky) a typ (typy): ........................................ 
1.15.1.4 Pop Ļípadī pĻevodový pom īr (pomīry) pohonu: ..................................................... 
1.15.2 Vzduchem 1.15.2.1 Ventilátor: ano/ne
2  
1.15.2.2.  PopĻípadī vlastnosti nebo zna ĝka (znaĝky) a typ (typy): ........................................ 
1.15.2.3 Pop Ļípadī pĻevodový pom īr (pomīry) pohonu: ..................................................... 
1.16 Teplota p Ļípustná podle výrobce 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/55
 
1.16.1 Chlazení kapalinou: maximá lní teplota na výstupu: ............................................. K 
1.16.2 Chlazení vzduchem: referen ĝní bod: ....................................................................... 
 Maximální teplota v referen ĝním bodī: ............................................................... K 
1.16.3 Pop Ļípadī maximální teplota vzduc hu ve výstupu mezichladi ĝe sání: .................. K 
1.16.4 Maximální teplota výfukových plyn Ń ve výfukovém potrubí (potrubích) v blízkosti 
výstupní p Ļíruby (pĻírub) sbīrného výfukového potrubí nebo p Ļeplĵovacího 
turbokompresoru (turbokompresor Ń): ................................................................... K 
1.16.5 Teplota paliva:  minimální ............................ K,   maximální .............................. K 
 u vzn ītových motor Ń ve vstupu do vst Ļikovacího ĝerpadla, u plynových motor Ń 
pracujících s NG v koncovém stupni regulátoru tlaku 
1.16.6 Tlak paliva: minimální ............................. kPa,   maximální ............................ kPa  v koncovém stupni regulátoru tlaku, jen u plynových motor Ń pracujících s NG 
1.16.7 Teplota maziva: minimální ............................ K,   maximální.............................. K 
1.17 P Ļeplĵování:  ano/ne
2  
1.17.1 Zna ĝka: ................................................................................................................. 
1.17.2 Typ: ................................................................................................................... ... 
1.17.3 Popis systému (nap Ļ. maximální p Ļeplĵovací tlak, pop Ļípadī odlehĝovací ventil): 
............................................................................................................................... .... 
1.17.4 Mezichladi ĝ: ano/ne2  
1.18 Systém sání 
 Maximální p Ļípustný podtlak v sání p Ļi jmenovitých otá ĝkách motoru a p Ļi 100 % 
zatížení podle provozních podmínek stanovených v p Ļedpisu ĝ. 24: .....................  kPa 
1.19 Výfukový systém  
 Maximální p Ļípustný protitlak výfuku p Ļi jmenovitých otá ĝkách motoru a p Ļi 100 % 
zatížení podle provozních podmínek stanovených v p Ļedpisu ĝ. 24: .....................  kPa 
 Objem výfukového systému: ........................................................................... cm³  2. OPAT ĺENÍ
 PROTI  ZNEĜIŠŀOVÁNÍ  OVZDUŠÍ   
 2.1 Za Ļízení pro recyklaci plyn Ń z klikové sk Ļínī (popis a výkresy): ............................. 
2.2 P Ļídavná za Ļízení proti zne ĝišŁování (pokud existují a nejsou uvedena v jiných 
bodech): ..................................................................................................................... 
2.2.1 Katalyzátor: ano/ne
2 
2.2.1.1 Po ĝet katalyzátor Ń a ĝástí: ..................................................................................... 
2.2.1.2.  Rozmīry, tvar a objem katalyzátoru (katalyzátor Ń): ............................................... 
2.2.1.3 Druh katalytické ĝinnosti: ...................................................................................... L 375/56 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
2.2.1.4 Celková nápl ĵ drahých kov Ń: ................................................................................. 
2.2.1.5 Pom īrná koncen trace: ........................................................................................... 
2.2.1.6 Nosi ĝ (struktura a materiál): .................................................................................. 
2.2.1.7 Hustota kom Ńrek: ................................................................................................. 
2.2.1.8 Druh pouzdra katalyzátoru (katalyzátor Ń): ............................................................ 
2.2.1.9.  Umístīní katalyzátoru (katalyzátor Ń) a referen ĝní vzdálenost ve výfukovém potrubí): 
............................................................................................................................... ....  
2.2.2 Kyslíková sonda: ano/ne2 
2.2.2.1 Typ: .................................................................................................................. .... 
2.2.3 P ĻípusŁ vzduchu: ano/ne2 
2.2.3.1 Druh (pulzující vzduch, vzduchové ĝerpadlo atd.): ................................................. 
2.2.4 Recirkulace výfukových plyn Ń: ano/ne2  
2.2.4.1 Vlastnosti (pr Ńtok atd.): ........................................................................................ 
2.2.5 Filtr ĝástic: ano/ne2 
2.2.5.1 Rozm īry, tvar a objem filtru ĝástic: ....................................................................... 
2.2.5.2 Druh a konstrukce filtru ĝástic: .............................................................................. 
2.2.5.3 Umíst īní (referen ĝní vzdálenost ve vý fukovém potrubí): ........................................ 
2.2.5.4.  Postup nebo systém regenerace, popis a/nebo výkres: ............................................ 
2.2.6 Ostatní systémy: ano/ne2 
2.2.6.1 Popis a funkce: ...................................................................................................... 
 3. DODÁVKA
 PALIVA   
 3.1 Vznītové motory 
3.1.1 Podávací palivové ĝerpadlo 
 Tlak
3: .............. kPa nebo charakteristický diagram2: ............................................. 
3.1.2 Vst Ļikovací systém 
3.1.2.1 Ĝerpadlo 
3.1.2.1.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
3.1.2.1.2 Typ (typy): ......................................................................................................... ... 
3.1.2.1.3.  Dodávka paliva: ............. mm³; 3 na zdvih p Ļi otáĝkách motoru ................ min-1 pĻi 
plném vst Ļiku nebo charakteristický diagram2, 3: .......................................................... 
 Uve Ħte použitou metodu: na moto ru / na zkušebním stavu ĝerpadel2 
 Jestliže se použije regulace p Ļeplĵovacího tlaku, uvede se ch arakteristická dodávka 
paliva a p Ļeplĵovací tlak v závislosti na otá ĝkách motoru. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/57
 
3.1.2.1.4 P ĻedvstĻik 
3.1.2.1.4.1 K Ļivka pĻedvstĻiku3: .............................................................................................. 
3.1.2.1.4.2 Statické ĝasování vst Ļiku3: ..................................................................................... 
3.1.2.2 Vst Ļikovací potrubí 
3.1.2.2.1 Délka: ............................................................................................................. mm 
3.1.2.2.2 Vnit Ļní prŃmīr: ............................................................................................... mm 
3.1.2.3 Vst Ļikovaĝ (vstĻikovaĝe) 
3.1.2.3.1 Zna ĝka (znaĝky): ...................................................................................................  
3.1.2.3.2 Typ (typy): ......................................................................................................... ...  
3.1.2.3.3 „Otevírací tlak“: .......................kPa3 nebo charakteristický diagram2, 3: .................. 
3.1.2.4 Regulátor otá ĝek/výkonu 
3.1.2.4.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
3.1.2.4.2 Typ (typy): ......................................................................................................... ... 
3.1.2.4.3 Otá ĝky, pĻi kterých za ĝíná omezení p Ļi plném zatížení: .................................. min-1 
3.1.2.4.4 Nejvyšší otá ĝky bez zatížení: ......................................................................... min-1 
3.1.2.4.5 Otá ĝky volnob īhu: ........................................................................................ min-1 
3.1.3 Systém pro studený start 
3.1.3.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
3.1.3.2 Typ (typy): ........................................................................................................... . 
3.1.3.3 Popis: ................................................................................................................ .... 
3.1.3.4 Pomocný startovací prost Ļedek: ............................................................................. 
3.1.3.4.1 Zna ĝka: ................................................................................................................. 
3.1.3.4.2 Typ: ................................................................................................................ ...... 
3.2 Plynové motory 
3.2.1 Palivo: zemní plyn/LPG2 
3.2.2. Regulátor (regulátory) tlaku nebo odpa Ļovaĝ/regulátor (regulátory) tlaku2 
3.2.2.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
3.2.2.2 Typ(typy): ............................................................................................................ . 
3.2.2.3 Po ĝet stupĵŃ redukce tlaku: ................................................................................... 
3.2.2.4 Tlak v koncovém stupni: minimáln í ................. kPa, maximální ....................... kPa 
3.2.2.5 Po ĝet hlavních se Ļizovacích bod Ń: ......................................................................... 
3.2.2.6 Po ĝet seĻizovacích bod Ń volnobīhu: ...................................................................... 
3.2.2.7 Ĝíslo homologace: ................................................................................................. 
3.2.3 Palivový systém: sm īšovací zaĻízení / pĻípusŁ plynu / vst Ļik kapaliny / p Ļímý vstĻik2 L 375/58 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
3.2.3.1 Regulace pom īru ve smīsi: .................................................................................... 
3.2.3.2.  Popis systému a/nebo schéma a výkresy: ................................................................ 
3.2.3.3 Ĝíslo homologace: ................................................................................................. 
3.2.4 Sm īšovací zaĻízení 
3.2.4.1 Po ĝet: .................................................................................................................... 
3.2.4.2 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
3.2.4.3 Typ (typy): ........................................................................................................... . 
3.2.4.4 Umíst īní: ............................................................................................................... 
3.2.4.5 Možnosti se Ļizování: ............................................................................................. 
3.2.4.6 Ĝíslo homologace: ................................................................................................. 
3.2.5 Vst Ļik do sacího potrubí 
3.2.5.1 Vst Ļik: jednobodový / vícebodový2 
3.2.5.2 Vst Ļik: trvalý / simultánn ī ĝasovaný / sekven ĝnī ĝasovaný2 
3.2.5.3 Vst Ļikovací za Ļízení 
3.2.5.3.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
3.2.5.3.2 Typ (typy): ......................................................................................................... ... 
3.2.5.3.3 Možnosti se Ļizování: ............................................................................................. 
3.2.5.3.4 Ĝíslo homologace: ................................................................................................. 
3.2.5.4 Podávací ĝerpadlo (pokud je): ............................................................................... 
3.2.5.4.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
3.2.5.4.2 Typ (typy): ......................................................................................................... ... 
3.2.5.4.3 Ĝíslo homologace: ................................................................................................. 
3.2.5.5 Vst Ļikovaĝ (vstĻikovaĝe): ...................................................................................... 
3.2.5.5.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
3.2.5.5.2 Typ (typy): ......................................................................................................... ... 
3.2.5.5.3 Ĝíslo homologace: ................................................................................................. 
3.2.6 P Ļímý vstĻik 
3.2.6.1 Vst Ļikovací ĝerpadlo / regulátor tlaku2 
3.2.6.1.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
3.2.6.1.2 Typ (typy): ......................................................................................................... ... 
3.2.6.1.3 Ĝasování vst Ļiku: ................................................................................................... 
3.2.6.1.4 Ĝíslo homologace: ................................................................................................. 
3.2.6.2 Vst Ļikovaĝ (vstĻikovaĝe) 
3.2.6.2.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/59
 
3.2.6.2.2 Typ (typy): ......................................................................................................... ... 
3.2.6.2.3.  Otevírací tlak nebo charakteristický diagram3: ....................................................... 
3.2.6.2.4 Ĝíslo homologace: ................................................................................................. 
3.2.7 Elektronické Ļídicí zaĻízení (ECU) 
3.2.7.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
3.2.7.2 Typ (typy): ........................................................................................................... . 
3.2.7.3 Možnosti se Ļizování: ............................................................................................. 
3.2.8 Za Ļízení specifické pro zemní plyn 
3.2.8.1 Varianta 1 (jen u schvalování motor Ń pro nīkolik specifických složení paliva) 
3.2.8.1.1 Složení paliva: 
 
metan (CH 4): základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. ..... % mol 
etan (C 2H6): základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. ..... % mol 
propan (C 3H8): základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. ..... % mol 
butan (C 4H10): základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. ..... % mol 
C5/C5+: základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. ..... % mol 
kyslík (O 2):  základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. ..... % mol 
inertní plyny základní: .... % 
mol min. ..... % mol max. ..... % mol 
  (N 2, He atd.) 
 3.2.8.1.2 Vst Ļikovaĝ (vstĻikovaĝe) 
3.2.8.1.2.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
3.2.8.1.2.2 Typ (typy): ....................................................................................................... ..... 
3.2.8.1.3 Pop Ļípadī jiné 
3.2.8.2 Varianta 2 (jen u schvalování pro n īkolik specifických složení paliva) L 375/60 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
4. ĜASOVÁNÍ  VENTILł 
 4.1    Maximální zdvih ventil Ń a úhly otev Ļení a zav Ļení vzhledem k úvratím nebo 
rovnocenné údaje: .................................................................................................. 
4.2    Referen ĝní hodnoty a/nebo rozsahy se Ļízení
2: ......................................................... 
  5. SYSTÉM
 ZAPALOVÁNÍ  (JEN  U ZÁŽEHOVÝCH  MOTORł) 
 5.1 Druh systému zapalování: spole ĝná cívka a sví ĝky / jednotlivá cívka a sví ĝky / cívka na 
svíĝce / jiné (specifikujte)
2 
5.2 ĺídicí zaĻízení zapalování 
5.2.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
5.2.2 Typ (typy): ............................................................................................................ 5.2. KĻivka pĻedstihu zapalování / charakteristické pole p Ļedstihu zapalování
2, 3: ........... 
 ..............................................................................................................................  
5.4 Ĝasování zážehu3: ............... stup ĵŃ pĻed horní úvratí p Ļi otáĝkách ............... min-1 a 
pĻi absolutním tlaku v sacím potrubí ............................................................. kPa 
5.5 Zapalovací sví ĝky 
5.5.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
5.5.2 Typ (typy): ............................................................................................................ 5.5.3 Nastavení mezery: .......................................................................................... mm 5.6 Zapalovací cívka (cívky) 
5.6.1 Zna ĝka (znaĝky): ................................................................................................... 
5.6.2 Typ (typy): ............................................................................................................  Poznámky
 
 
1 PĻedložte pro každý motor rodiny. 
 2
 Nehodící se škrtn īte. 
 3
 Uve Ħte dovolenou odchylku. 
 
__________ 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/61
 
  P Ļíloha 2A  
 
 OSV ĪDĜENÍ 
  (Maximální formát: A4 (210 x 297 mm))  
     
   Vydal: Název správního orgánu: 
....................................... 
....................................... ....................................... 
                      o:
 2/    UD ĪLENÍ HOMOLOGACE 
ROZŠÍĺENÍ HOMOLOGACE 
ODMÍTNUTÍ HOMOLOGACE ODEJMUTÍ HOMOLOGACE UKONĜENÍ VÝROBY 
 typu vznītového motoru / typu motoru pohán īného zemním plynem nebo typu zážehového motoru 
pohánīného zkapaln īným ropným plynem
2/ jako samostatného technické ho celku z hlediska emisí 
škodlivin dle p Ļedpisu ĝ. 49. 
 Homologace ĝ. .................................................... Rozší Ļení ĝ. ....................................................... 
 1. Obchodní název nebo zna ĝka motoru:.............................................................................  
 2. Typ motoru:................................................................................................................. .....  
 3. Druh spalování: vzn ītové/zážehové
2/ ............................................................................ 
 3.1 Druh paliva: ............................................................................................................... ......  
 4. Název a adresa  výrobce:...................................................................................................  
 5. Název a adresa (p Ļípadného) zástupce výrobce: ............................................................  
6. Maximální p Ļípustný podtlak v sání: ......................................................................... kPa 
                    
 
2/ Nehodící se škrtn īte. 
 
 L 375/62 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
7. Maximální p Ļípustný protitlak ve výfuku: ................................................................. kPa 
 8. Maximální p Ļípustný pĻíkon pĻíslušenství pohán īného motorem 
StĻední: ................................... kW; jmenovitý:..........................................................kW 
 
9. P Ļípadnī omezení pro použití: 
 10. Hodnoty emisí z motoru/základního motoru 
 
10.1 Zkouška ESC (vyžaduje-li se): 
CO .......................................................................................................................... g /kWh 
THC: ....................................................................................................................  g/kW h 
NO
x: ....................................................................................................................... g/kWh  
PT: ....................................................................................................................... g/k Wh 
 
10.2 Zkouška ELR (vyžaduje-li se): 
 Hodnota kou Ļe: ............................................................................................................ m-1 
 
10.3 Zkouška ETC (vyžaduje-li se): 
CO:.......................................................................................................................... g /kWh 
THC: .................................................................................................................... g/kWh NMHC: ................................................................................................................ g/kWh CH
4: ..................................................................................................................... g/kWh 
NO x: ..................................................................................................................... g/kWh 
PT:......................................................................................................................... g/ kWh 
 11. Motor byl p Ļedán ke zkouškám dne:................................................................................  
 12. Technická zkušebna pro homologa ĝní zkoušky: .........................................................  
 13. Datum zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou:..............................................  
 14. Ĝíslo zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou: ................................................  
 15. Umíst īní homologa ĝní znaĝky na motoru: .....................................................................  
 16. Místo: ..................................................................................................................... ..........  
 17. Datum: .................................................................................................................... .........  
 18. Podpis: ................................................................................................................... .........  
 19. K této zpráv ī jsou pĻiloženy následující dokumenty opat Ļené výše uvedeným 
homologa ĝním ĝíslem: 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/63
 
Výtisk pĻílohy 1 tohoto p Ļedpisu, Ļádnī vyplnīný, s pĻipojenými požadovanými výkresy 
a schématy, na které jsou odkazy. 
 
                                    
PĻíloha 2B
 
  OSV ĪDĜENÍ 
  (maximální formát: A4 (210 x 297 mm))  
   
    Vydal: Název správního orgánu: 
....................... ....................... ....................... 
           o:
2/     UD ĪLENÍ HOMOLOGACE 
ROZŠÍĺENÍ HOMOLOGACE 
ODMÍTNUTÍ HOMOLOGACE ODEJMUTÍ HOMOLOGACE UKONĜENÍ VÝROBY 
 typu vozidla z hlediska emisí škodlivin z motoru dle p Ļedpisu ĝ. 49. 
 Homologace ĝ. ........................................... Rozší Ļení ĝ. ................................................................ 
  1. Obchodní název nebo zna ĝka motoru: ................................................................................  
 2. Typ vozidla: ............................................................................................................... .........  
 3. Název a adre sa výr obce: ..................................................................................................... . 
 4. P Ļípadnī název a adresa zá stupce výrobce: ....................................................................... 
                    
 
2/ Nehodící se škrtn īte. L 375/64 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
5. Maximální p Ļípustný podtlak v sání: ............................................................................. kPa 
 6. Maximální p Ļípustný protitlak ve výfuku: .................................................................... kPa 
 7. Maximální p Ļípustný pĻíkon pĻíslušenství pohán īného motorem: 
 
StĻední:........................................ kW; Jmenovitý:.........................................................kW 
 8. Zna ĝka a typ motoru: ...........................................................................................................  
 9. Hodnoty emisí z motoru/základního motoru 
 
9.1 Zkouška ESC (vyžaduje-li se): 
CO: ......................................................................................................................... g /kWh 
THC: .................................................................................................................... g/kWh  
NO
x: ..................................................................................................................... g/kWh 
PT: ....................................................................................................................... g/k Wh 
 
9.2 Zkouška ELR (vyžaduje-li se): 
Hodnota kou Ļe: ............................................................................................................ m-1 
 
9.3 Zkouška ETC (vyžaduje-li se): 
CO: ......................................................................................................................... g /kWh 
THC: .................................................................................................................... g/kWh  
NMHC: ................................................................................................................ g/kWh CH
4: ..................................................................................................................... g/kWh 
NO x: .................................................................................................................... g/kWh 
PT: ...................................................................................................................... g/kW h 
 10. Motor byl p Ļedán ke zkouškám dne:....................................................................................  
 11. Technická zkušebna pro homologa ĝní zkoušky: .................................................................  
 12. Datum zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou:..................................................  
  13. Ĝíslo zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou: ....................................................  
 14. Umíst īní homologa ĝní znaĝky na vozidle/motoru
2/: ...........................................................  
 15. Místo:..................................................................................................................... ..............  
 16. Datum: ..................................................................................................................... ............  
 
                    
 
2/ Nehodící se škrtn īte. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/65
 
17. Podpis: .................................................................................................................... .............  
 
18. K této zpráv ī jsou pĻiloženy následující dokumenty opat Ļené výše uvedeným homologa ĝním 
ĝíslem: 
 
Výtisk pĻílohy 1 tohoto p Ļedpisu, Ļádnī vyplnīný, s pĻipojenými požadovanými výkresy a 
schématy, na n īž jsou odkazy. 
                                    L 375/66 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
PĻíloha 3  
 
USPOĺÁDÁNÍ HOMOLOGA ĜNÍCH ZNA ĜEK 
(viz. odstavec 4.6 tohoto p Ļedpisu) 
 
I. HOMOLOGACE „I“ ( ĺádek A) 
 (Viz. odstavec 4.6.3 tohoto p Ļedpisu) 
  
Vzor A  
 Motory homologované podle me zních hodnot emisí uvedených v Ļádku A a pracující s 
motorovou naftou nebo zkapaln īným ropným plynem (LPG). 
 
   
 
Vzor B
 
Motory homologované podle mezn ích hodnot emisí uvedených v Ļádku A a pracující se 
zemním plynem (NG). Znak p Ļipojený za kružnici, v které je ozna ĝení státu, jenž ud īlil 
homologaci, udává ur ĝenou skupinu paliva stanovenou podle odstavce 4.6.3.1 tohoto p Ļedpisu. 
  
   Výše uvedené homologa ĝní znaĝky, kterými je opat Ļen motor/vozidlo, udávají, že tento typ 
motoru/vozidla byl homologován ve Spojeném království (E11) podle p Ļedpisu ĝ. 49 a pod 
homologa ĝním ĝíslem 042439. Tato homologa ĝní znaĝka udává, že homologace byla ud īlena 
podle požadavk Ń pĻedpisu ĝ. 49 ve zn īní série zm īn 04 a byly spln īny pĻíslušné mezní 
hodnoty stanovené v odstavci 5.2.1 tohoto p Ļedpisu. 
 
II. HOMOLOGACE „II“ ( ĺádek B1) 
 (Viz. odstavec 4.6.3 tohoto p Ļedpisu) 
 
Vzor C
 
Motory homologované podle mezn ích hodnot emisí uvedených v Ļádku B1 a pracující s 
motorovou naftou nebo zkapaln īným ropným plynem (LPG). 
 
 
  HL ta
3
aa 
2 E   11 49 RI - 042439  a
3
a = 8  mm min . 
aa 
2 E   11 49 RII - 042439  a
3
a = 8  mm min . a a 
2 E  11 49 RI - 042439  a
3
a  = 8  mm min . 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/67
 
 
 
Vzor D  
Motory homologované podle mezn ích hodnot emisí uvedených v Ļádku B1 a pracující se 
zemním plynem (NG). Znak p Ļipojený za kružnici, v které je ozna ĝení státu, jenž ud īlil 
homologaci, udává ur ĝenou skupinu paliva stanovenou podle odstavce 4.6.3.1 tohoto p Ļedpisu. 
 
 
   Výše uvedená homologa ĝní znaĝka, kterou je opat Ļen motor/vozidlo, udává, že tento typ 
motoru/vozidla byl homologován ve Spojeném království (E11) podle p Ļedpisu ĝ. 49 a pod 
homologa ĝním ĝíslem 042439. Tato homologa ĝní znaĝka udává, že homologace byla ud īlena 
podle požadavk Ń pĻedpisu ĝ. 49 ve zn īní série zm īn 04 a byly spln īny pĻíslušné mezní 
hodnoty stanovené v odstavci 5.2.1 tohoto p Ļedpisu. 
 III. HOMOLOGACE „ III“ (ĺádek B2) 
 (Viz. odstavec 4.6.3 tohoto p Ļedpisu) 
Vzor E
 
 
 Motory homologované podle me zních hodnot emisí uvedených v Ļádku B2 a pracující s 
motorovou naftou nebo zkapaln īným ropným plynem (LPG). 
      
Vzor F
 
 Motory homologované podle me zních hodnot emisí uvedených v Ļádku B2 a pracující se 
zemní plynem (NG). Znak p Ļipojený za kružnici, v které je ozna ĝení státu, jenž ud īlil 
homologaci, udává ur ĝenou skupinu paliva stanovenou podle odstavce 4.6.3.1 tohoto p Ļedpisu. 
 
     Výše uvedená homologa ĝní znaĝka, kterou je opat Ļen motor/vozidlo, udává, že tento typ 
motoru/vozidla byl homologován ve Spojeném království (E11) podle p Ļedpisu ĝ. 49 a pod 
homologa ĝním ĝíslem 042439. Tato homologa ĝní znaĝka udává, že homologace byla ud īlena 
podle požadavk Ń pĻedpisu ĝ. 49 ve zn īní série zm īn 04 a byly spln īny pĻíslušné mezní 
hodnoty stanovené v odstavci 5.2.1 tohoto p Ļedpisu. a a 
2 E  11 49 RIII - 042439  a
3
a = 8  mm min . 
L ta
3
aa 
2 E   11 49 RIII - 042439  a
3
a = 8  mm min . H ta
3
aa 
2 E   11 49 RII - 042439  a
3
a = 8  mm min . L 375/68 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
IV. HOMOLOGACE „IV“ ( ĺádek C) 
 (Viz. odstavec 4.6.3 tohoto p Ļedpisu) 
Vzor G  
 
 Motory homologované podle me zních hodnot emisí uvedených v Ļádku C a pracující s 
motorovou naftou nebo zkapaln īným ropným plynem (LPG). 
 
  
  
Vzor H
 
 Motory homologované podle me zních hodnot emisí uvedených v Ļádku C a pracující se 
zemním plynem (NG). Znak p Ļipojený za kružnici, v které je ozna ĝení státu, jenž ud īlil 
homologaci, udává ur ĝenou skupinu paliva stanovenou podle odstavce 4.6.3.1 tohoto p Ļedpisu. 
 
    Výše uvedená homologa ĝní znaĝka, kterou je opat Ļen motor/vozidlo, udává, že tento typ 
motoru/vozidla byl homologován ve Spojeném království (E11) podle p Ļedpisu ĝ. 49 a pod 
homologa ĝním ĝíslem 042439. Tato homologa ĝní znaĝka udává, že homologace byla ud īlena 
podle požadavk Ń pĻedpisu ĝ. 49 ve zn īní série zm īn 04 a byly spln īny pĻíslušné mezní 
hodnoty stanovené v odstavci 5.2.1 tohoto p Ļedpisu. 
 V. MOTOR/VOZIDLO HOMOLOGOVANÉ PODLE JEDNOHO NEBO VÍCE P ĺEDPISł 
 (Viz. odstavec 4.7 tohoto p Ļedpisu) 
 
Vzor I
 
 
 
  
 
 Výše uvedená homologa ĝní znaĝka, kterou je opat Ļen motor/vozidlo, udává, že tento typ 
motoru/vozidla byl homologován ve Spojeném království (E11) podle p Ļedpisu ĝ. 49 (úrove ĵ 
emisí IV) a podle p Ļedpisu ĝ. 241. První dv ī ĝíslice homologa ĝních ĝísel udávají, že v dob ī 
udīlení pĻíslušných homologací p Ļedpis ĝ. 49 zahrnoval sérii zm īn 04 a pĻedpis ĝ. 24 sérii 
zmīn 03.                       _________ 
                     
1 Ĝíslo druhého p Ļedpisu je udáno pouze jako p Ļíklad. 49 IV HL  
24 03 1628  04 2439  a 
2 a E   11 a 
3 a 
2 
a 
2  a 
3 
a 
3 aa 
2 E   11 49 RIV - 042439  a
3
a = 8 mm min . 
HL ta
3
aa 
2 E   11 49 RIV - 042439  a
3
a = 8  mm min . 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/69
 
PĻíloha 4  
 
POSTUP ZKOUŠKY 
 
1. ÚVOD 
 1.1 Tato p Ļíloha popisuje zp Ńsoby stanovení emisí plynných zne ĝišŁujících látek, 
zneĝišŁujících ĝástic a kou Ļe z motoru, který se bude zkoušet. Jsou popsány t Ļi zkušební 
cykly, které se použijí podle ustanovení odstavce 6.2 tohoto p Ļedpisu: 
 1.1.1 ESC, který se skládá z 13 režim Ń ustáleného stavu, 
 1.1.2 ELR, který se skládá ze sledu stup ĵŃ neustáleného zatížení p Ļi rŃzných otá ĝkách a tyto 
stupnī jsou nedílnou sou ĝástí postupu zkoušky a provád ījí se postupn ī za sebou, 
 1.1.3 ETC, který se skládá z ne ustálených, každou sekundu se st Ļídajících režim Ń. 
 1.2 Ke zkoušce se motor namont uje na zkušební stav a p Ļipojí se k dynamometru. 
 1.3 Princip m īĻení
 
  Emise zne ĝišŁujících látek z výfuku motoru, které se m īĻí, obsahují plynné složky (oxid 
uhelnatý, celkové uhlovodíky u vzn ītových motor Ń jen pĻi zkoušce ESC; uhlovodíky jiné 
než metan u vzn ītových a plynových motor Ń jen pĻi zkoušce ETC; metan u plynových 
motorŃ jen pĻi zkoušce ETC a oxidy dusíku), ĝástice (jen u vzn ītových motor Ń, u 
plynových motor Ń pouze ve stupni C) a kou Ļ (u vznītových motor Ń jen pĻi zkoušce ELR). 
Kromī toho se oxid uhli ĝitý ĝasto používá jako indika ĝní plyn ke stanovení  pom īru Ļedīní 
u systémŃ s Ļedīním ĝásti toku a u systém Ń s Ļedīním plného toku. Podle osv īdĝené 
technické praxe se doporu ĝuje, aby se obecn ī mīĻil oxid uhli ĝitý jako výborný prost Ļedek 
k rozpoznání problém Ń mīĻení v prŃbīhu zkoušky. 
 1.3.1  
Zkouška ESC 
  V pr Ńbīhu pĻedepsaného sledu provozních stav Ń zahĻátého motoru se kontinuáln ī 
analyzují emise z výfuku na vz orku surových výfukových plyn Ń. Zkušební cyklus se skládá 
z vītšího poĝtu režimŃ otáĝek a výkonu, které odpovídají typickému provoznímu rozsahu 
vznītových motor Ń. V prŃbīhu každého režimu se m īĻí koncentrace všech plynných 
zneĝišŁujících látek, pr Ńtok výfukových plyn Ń a výkon a zm īĻené hodnoty se zváží. Vzorek 
ĝástic se zĻedí stabilizovaným okolním vzduchem. V pr Ńbīhu celého postupu zkoušky se 
odebere jeden vzorek a zachytí se  na vhodných filtrech. Pro každou zne ĝišŁující látku se 
vypoĝtou gramy emitované na kilowatthodinu (k Wh), jak je popsáno v dodatku 1 k této 
pĻíloze. Krom ī toho se zm īĻí NO
x ve tĻech zkušebních bodech v oblasti kontroly, které 
vybere technická zkušebna1, a zmīĻené hodnoty se porovnají s hodnotami vypo ĝtenými z 
režimŃ zkušebního cyklu, které zahrnují vy brané zkušební body. Kontrolou NO x se 
                     
1 Zkušební body se musí vybrat s použitím schválených statistických metod náhodného výb īru. L 375/70 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
zajišŁuje úĝinnost zaĻízení motoru k omezení emisí v typickém provozním rozsahu motoru. 
 
 1.3.2  Zkouška ELR 
   V pr Ńbīhu pĻedepsané zat īžovací zkoušky se ur ĝuje kouĻ zahĻátého motoru opacimetrem. 
Zkouška se skládá ze zat īžování motoru p Ļi konstantních otá ĝkách z 10 % na 100 % 
zatížení, a to p Ļi tĻech rŃzných otá ĝkách motoru. Krom ī toho se provede ĝtvrtý zatīžovací 
stupeĵ vybraný technickou zkušebnou
 1 a hodnota se porovná s hodnotami p Ļedcházejících 
zatīžovacích stup ĵŃ. Nejvyšší hodnota kou Ļe se urĝí prŃmīrovacím algoritmem, jak je 
popsáno v dodatku 1 k této p Ļíloze. 
 1.3.3  Zkouška ETC 
  S motorem zah Ļátým na provozní teplotu se v pr Ńbīhu pĻedepsaného neustáleného cyklu, 
který vystihuje s velmi dobrou p Ļibližností silni ĝní jízdní režimy specifické pro motory 
velkého výkonu instalované v nákladních au tomobilech a autobusech, analyzují výše 
uvedené zne ĝišŁující látky po z Ļedīní celkového množství výfukových plyn Ń 
stabilizovaným okolním vzduchem. S použitím signál Ń zpītné vazby pro to ĝivý moment   
a otáĝky motoru p Ļicházejících z dy namometru se integruje výkon v ĝase trvání cyklu a 
výsledkem je práce vykonaná moto rem za cyklus. Koncentrace NO
x a HC za cyklus se ur ĝí 
integrací signálu analyzátoru. Koncentrace CO, CO 2 a NMHC se m Ńže urĝit integrací 
signálu analyzátoru nebo odb īrem vzorku do vaku. Pokud jde o ĝástice, zachytí se 
proporcionální vzorek na  vhodných filtrech. K výpo ĝtu hodnot hmotnosti emisí 
zneĝišŁujících látek se ur ĝí prŃtok zĻedīných výfukových plyn Ń za cyklus. Z hodnot 
hmotnosti emisí ve vztahu k práci motoru se ur ĝí gramy každé zne ĝišŁující látky emitované 
na kilowatthodinu (kWh), jak je  popsáno v dodatku 2 k této p Ļíloze. 
 2. PODMÍNKY
 ZKOUŠEK 
 2.1 Podmínky zkoušky motoru
 
 2.1.1 Zm īĻí se absolutní teplota T
a v sání vzduchu pro motor vyjád Ļená v kelvinech a suchý 
atmosférický tlak ps vyjádĻený v kPa a podle následu jících ustanovení se ur ĝí parametr F: 
  a) pro vzn ītové motory: 
   Motory s atmosférickým sáním a motory mechanicky p Ļeplĵované: 
 
7,0
29899×
ØÖÇ
ÈÆ·××
ØÖ
ÇÇ
ÈÆ?a
sT
pF  
 
 Motory p Ļeplĵované turbokompresorem s chlaze ním nasávaného vzduchu nebo bez 
tohoto chlazení: 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/71
 
5,1 7,0
29899×
ØÖÇ
ÈÆ·××
ØÖ
ÇÇ
ÈÆ?a
sT
pF  
 
 b) pro plynové motory:   
6,0 2,1
29899×
ØÖÇ
ÈÆ·××
ØÖ
ÇÇ
ÈÆ?a
sT
pF  
 
2.1.2  Platnost zkoušky 
  Aby byla zkouška uznána za  platnou, musí být parametr F takový, aby: 
 
0,96 ³ F ³ 1,06 
 2.2 Motory s chlazením p Ļeplĵovacího vzduchu
 
  Musí se zaznamenávat teplota p Ļeplĵovacího vzduchu, která se smí lišit p Ļi otáĝkách 
deklarovaného maximálního výkonu a p Ļi plném zatížení o ±5 K od maximální teploty 
pĻeplĵovacího vzduchu uvedené v odstavci 1.16.3 dodatku 1 p Ļílohy 1. Teplota chladicího 
média musí být nejmén ī 293 K (20 °C).  
  Jestliže se použije systém ve zkušebn ī nebo vn ījší dmychadlo, smí se teplota 
pĻeplĵovacího vzduchu lišit o ±5 K od maximální teploty p Ļeplĵovacího vzduchu uvedené 
v odstavci 1.16.3 p Ļílohy 1 pĻi otáĝkách deklarovaného maximálního výkonu a p Ļi plném 
zatížení. Nastavení chladi ĝe pĻeplĵovacího vzduchu, kterým se spl ĵují výše uvedené 
podmínky, se musí použít pro celý zkušební cyklus. 
 2.3 Systém sání motoru
 
  Musí se použít systém sání motoru, který má vstupní odpor vzduchu lišící se nejvýše o 
±100 Pa od horní hranice u motoru pracujícího p Ļi otáĝkách maximálního deklarovaného 
výkonu a s plným zatížením. 
 2.4 Výfukový systém motoru
 
  Musí se použít výfukový systém, který má protitlak ve výfuku lišící se nejvýše o ±1 000 Pa 
od horní hranice u motoru pracujícího p Ļi otáĝkách maximálního deklarovaného výkonu a s 
plným zatížením a který má objem ne lišící se o více než ±40 % od objemu 
specifikovaného výrobcem. M Ńže se použít systém zkušebny, pokud reprodukuje skute ĝné 
provozní podmínky motoru. Výfukový systém musí spl ĵovat požadavky pro odb īr vzorkŃ 
výfukového plynu stanovené v odstavci 3.4 dodatku 4 p Ļílohy 4 a v odstavci 2.2.1 dodatku 
6 pĻílohy 4, EP. 
  Jestliže je motor vybaven za Ļízením k následnému zpracování výfukových plyn Ń, musí mít L 375/72 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
výfuková trubka stejný pr Ńmīr, jako se používá v praxi, v míst ī vzdáleném proti sm īru 
proudīní o nejmén ī 4 prŃmīry trubky od vstupu v za ĝátku expanzní ĝásti, která obsahuje 
zaĻízení k následnému zpr acování výfukových plyn Ń. Vzdálenost mezi p Ļírubou sbīrného 
výfukového potrubí nebo výst upem z turbokompresoru a za Ļízením k následnému 
zpracování výfukových plyn Ń musí být stejná jako v uspo Ļádání na vozidle nebo musí mít 
hodnotu uvedenou výrobcem. Protitlak ve výfuku, pop Ļípadī odpor, musí spl ĵovat stejná 
kritéria, jak je uvede no výše, a mohou být se Ļízeny ventilem. Nádrž obsahující za Ļízení k 
následnému zpracování výfukových plyn Ń se mŃže vyjmout pro orienta ĝní zkoušky a pro 
mapování vlastností motoru a nahrad it rovnocennou nádrží s neaktivním nosi ĝem 
katalyzátoru. 
 
2.5 Systém chlazení  
  Musí se použít systém chlazení motoru s dostate ĝnou kapacitou k udržení b īžných 
pracovních teplot motoru p Ļedepsaných výrobcem. 
 2.6 Mazací olej
 
  Údaje mazacího oleje použitého p Ļi zkoušce musí být zapsány a p Ļedloženy zárove ĵ s 
výsledky zkoušky podle odstavce 7.1 p Ļílohy 1. 
 2.7 Palivo
 
  Musí se použít referen ĝní palivo stanovené v p Ļílohách 5, 6 nebo 7. 
  Teplotu paliva a m īĻicí bod vymezí výrobce v rámc i mezních hodnot stanovených 
v odstavci 1.16.5 p Ļílohy 1. Teplota paliva nesmí být nižš í než 306 K (33 °C).  Jestliže není 
urĝena, musí mít na vstupu systému dodávky paliva hodnotu 311 K ±5 K (38 °C ±5 °C). 
  U motor Ń pracujících s NG a LPG musí být teplota paliva a m īĻicí bod v rozmezí mezních 
hodnot stanovených v odstavci 1.16.5 p Ļílohy 1 nebo u motor Ń, které nejsou základními 
motory, v odstavci 1.16.5 dodatku 3 p Ļílohy 1. 
 2.8 Zkouška za Ļízení k následnému zpr acování výfukových plyn Ń
 
  Jestliže je motor vybaven za Ļízením k následnému zpracování výfukových plyn Ń, musí být 
emise zm īĻené za zkušební cyklus (cykly) re prezentativní pro emise ve skute ĝném 
provozu. Jestliže toho nelze dosáhnout v jednom zkušebním cyklu (nap Ļ. u filtrŃ ĝástic s 
periodickou regenerací), prove de se více zkušebních cykl Ń a z výsledk Ń zkoušek se ur ĝí 
prŃmīr a/nebo se výsledky zváží. P Ļesný postup se dohodne mezi výrobcem motoru a 
technickou zkušebnou na základ ī osvīdĝeného technického úsudku. 
__________ 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/73
 
PĻíloha 4 - dodatek 1  
 
ZKUŠEBNÍ CYKLY ESC A ELR 
 
1. SE ĺÍZENÍ  MOTORU  A DYNAMOMETRU 
 
1.1 Ur ĝení otáĝek motoru A, B a C  
  Otá ĝky motoru A, B a C udá výrobce podle t īchto ustanovení: 
  Horní otá ĝky n
hi se urĝí výpoĝtem 70 % deklarovaného max imálního netto výkonu P(n), 
jak je stanoveno v ods tavci 8.2 dodatku 1 p Ļílohy 1. Nejvyšší otá ĝky, pĻi kterých má motor 
tuto hodnotu výkonu na k Ļivce výkonu, jsou otá ĝky nhi.  
  Dolní otá ĝky n
lo se urĝí výpoĝtem 50 % deklarovaného max imálního netto výkonu P(n), 
jak je stanoveno v ods tavci 8.2 dodatku 1 p Ļílohy 1. Nejnižší otá ĝky, pĻi kterých má motor 
tuto hodnotu výkonu na k Ļivce výkonu, jsou otá ĝky nlo. 
  Otá ĝky motoru A, B a C se vypo ĝtou takto: 
 
Otáĝky A = n
lo + 25 % ( nhi - nlo) 
Otáĝky B = nlo  + 50 % ( nhi - nlo) 
Otáĝky C = nlo + 75 % ( nhi - nlo) 
 
 Otá ĝky motoru A, B a C lze ov īĻit jednou z následu jících metod: 
 
a)  V pr Ńbīhu homologace výkonu motoru podle p Ļedpisu ĝ. 24 se m īĻí v 
doplĵkových zkušebních bodech, aby se zajistilo p Ļesné urĝení nhi a nlo. 
Maximální výkon, nhi  a nlo, se urĝí z kĻivky výkonu a otá ĝky motoru A, B a C se 
vypoĝtou podle výše uvedených ustanovení. 
 
b)  Zmapují se vlastnosti motoru podél k Ļivky plného zatížení z nejvyšších otá ĝek 
bez zatížení do volnob īžných otá ĝek, pĻiĝemž se použije nejmén ī 5 mīĻicích 
bodŃ na interval 1000 min-1 a mīĻicích bod Ń v rozmezí ±50 min-1 otáĝek 
deklarovaného maximální ho výkonu. Maximální výkon, nhi a nlo, se urĝí z této 
mapovací k Ļivky vlastností a otá ĝky motoru A, B a C se vypo ĝtou podle výše 
uvedených ustanovení. 
  Jestliže zm īĻené otáĝky motoru A, B a C jsou v rozmezí ±3 % otá ĝek motoru 
deklarovaných výrobcem, použijí se pro zkoušku emisí deklarované otá ĝky motoru. 
Jestliže kterékoli otá ĝky motoru p Ļekraĝují tuto mezní odchylku, použijí se pro zkoušku 
emisí zmīĻené otáĝky motoru. 
 1.2 Ur ĝení seĻízení dynamometru
 
  K Ļivka toĝivého momentu p Ļi plném zatížení se ur ĝí experimentáln ī, aby se mohly L 375/74 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
vypoĝítat hodnoty to ĝivého momentu pro vymezené zkuš ební režimy za netto podmínek, 
které jsou uvedeny v odstavci 8.2 dodatku 1 p Ļílohy 1. Pop Ļípadī se vezme v úvahu p Ļíkon 
zaĻízení pohán īných motorem. Se Ļízení dynamometru pro každ ý zkušební režim vyjma 
volnobīhu se vypo ĝte podle vzorce: 
100)(LnPs·?  
 jestliže se zkouší za netto podmínek, 
  
 jestliže se nezkouší za netto podmínek,   kde:   s = seĻízení dynamometru, kW 
  P(n) = netto výkon motoru podle odstavce 8.2 dodatku 1 p Ļílohy 1, kW, 
  L = procento zatížení podle odstavce 2.7.1,  
 
 P(a) = pĻíkon pomocných za Ļízení, která se namontují podle odstavce 6.1 dodatku 1 k  
   pĻíloze 1, 
  P(b) = pĻíkon pomocných za Ļízení, která se odmontují podle odstavce 6.2 dodatku 1 k  
   pĻíloze 1. 
 2. PROVEDENÍ
 ZKOUŠKY  ESC 
  Na žádost výrobce se m Ńže provést p Ļed mīĻicím cyklem orienta ĝní zkouška ke 
stabilizování motoru a výfukového systému. 
 2.1 P Ļíprava odb īrných filtr Ń
 
  Nejmén ī jednu hodinu p Ļed zkouškou se vloží každý filtr (dvojice filtr Ń) do uzavĻené, ale 
neutīsnīné Petriho misky a umístí se do vážicí  komory ke stabilizaci. Na konci periody 
stabilizace se každý filtr (dvojice filtr Ń) zváží a zaznamená se vlastní hmotnost filtr Ń. Filtr 
(dvojice filtr Ń) se pak uloží do Petriho misky, která se uzav Ļe, nebo do ut īsnīného držáku 
filtru až do doby, kdy bude pot Ļebný ke zkoušce. Jestliže se filtr (dvojice filtr Ń) nepoužije 
bīhem osmi hodin od jeho vyjmutí z vážicí komor y, musí se stabilizovat a znovu zvážit 
pĻed použitím. 
 2.2 Instalace m īĻicího zaĻízení
 
  P Ļístroje a odb īrné sondy se instalují, jak je požadováno. Použije-li se k Ļedīní výfukových 
plynŃ systém s Ļedīním plného toku, p Ļipojí se k systému výfuková trubka. ))( )((100)( bPaPLnPs /-·?27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/75
 
 
2.3 Startování Ļedicího systému a motoru  
  ĺedicí systém a motor se nastartují a zah Ļívají se, až se všechny teploty a tlaky stabilizují 
pĻi maximálním výkonu podle doporu ĝení výrobce a osv īdĝené technické praxe. 
 2.4 Startování odb īrného systému ĝástic
 
  Systém pro odb īr ĝástic se nastartuje a nechá se b īžet s obtokem. Hladina ĝástic pozadí 
Ļedicího vzduchu se m Ńže urĝit vedením Ļedicího vzduchu filtry ĝástic. Jestliže se používá 
filtrovaný Ļedicí vzduch, m Ńže se provést jedno m īĻení pĻed zkouškou nebo po zkoušce. 
Jestliže Ļedicí vzduch není filtr ován, mohou se provést m īĻení na zaĝátku a na konci cyklu 
a vypoĝítat prŃmīrná hodnota. 
 2.5 Nastavení Ļedicího pom īru
 
  ĺedicí vzduch se musí na stavit tak, aby teplota z Ļedīných výfukových plyn Ń mīĻená 
bezprostĻednī pĻed primárním filtrem nep Ļekroĝila 325 K (52 °C) p Ļi kterémkoli režimu. 
ĺedicí pom īr (q) nesmí být menší než 4. 
   U systém Ń, které používají m īĻení koncentrace CO
2 nebo NO x k regulaci Ļedicího pom īru, 
se musí m īĻit obsah CO 2 nebo NO x v Ļedicím vzduchu na za ĝátku a na konci každé 
zkoušky. Výsledky m īĻení koncentrace CO 2 nebo NO x  v Ļedicím vzduchu p Ļed zkouškou a 
po ní se sm ījí lišit nejvíce o 100 ppm u prvního plynu a o 5 ppm u druhého plynu. 
 2.6 Kontrola analyzátor Ń
 
  Analyzátory emisí se na staví na nulu a jejich m īĻicí rozsah se kalibruje. 
 2.7 Zkušební cyklus
 
 2.7.1 Se zkoušeným motorem se  provede následující t Ļináctirežimový cyklus na dynamometru: L 375/76 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
 
Ĝíslo režimu Otá ĝky 
motoru Procento 
zatížení Váhový faktor Trvání režimu 
1 volnob īžné - 0,15 4 minuty 
2 A 100 0,08 2 minuty 
3 B 50 0,10 2 minuty 
4 B 75 0,10 2 minuty 
5 A 50 0,05 2 minuty 
6 A 75 0,05 2 minuty 
7 A 25 0,05 2 minuty 
8 B 100 0,09 2 minuty 
9 B 25 0,10 2 minuty 
10 C 100 0,08 2 minuty 
11 C 25 0,05 2 minuty 
12 C 75 0,05 2 minuty 
13 C 50 0,05 2 minuty 
  2.7.2  Postup zkoušky 
  Zahájí se postup zkoušky. Zkouška se provede v po Ļadí ĝísel režim Ń, jak je stanoveno v 
odstavci 2.7.1. 
  Motor musí pracovat v každém režimu po p Ļedepsanou dobu, p Ļiĝemž se m īní otáĝky a 
zatížení v prvních 20 sekundách. Uvedené otá ĝky se musí udržovat v rozmezí ±50 min
-1   a 
uvedený to ĝivý moment se musí udržovat v rozmezí ±2 % maximálního to ĝivého momentu 
pĻi zkušebních otá ĝkách. 
  Na žádost výrobce se m Ńže postup zkoušky opakovat v po ĝtu dostate ĝném k zachycení 
vītšího množství ĝástic na filtru. Výrobce musí p Ļedložit podrobný popis postup Ń 
vyhodnocování m īĻených hodnot a výpo ĝtŃ. Plynné emise se ur ĝují jen pĻi prvním cyklu. 
 2.7.3  Odezva analyzátoru 
  Výstup analyzátor Ń se zapisuje zapisova ĝem nebo se zaznamenává odpovídajícím 
systémem záznamu dat v pr Ńbīhu zkušebního cyklu, kdy výfukový plyn prochází 
analyzátory. 
 2.7.4  Odbīr vzorku ĝástic 
  Pro celý postup zkoušky se použije jedna dvojice filtr Ń (primární a koncový filtr, viz. 
dodatek 4 p Ļílohy 4). Váhové faktory pro jedno tlivé režimy vymezené v postupu 
zkušebního cyklu se musí uvažovat tak, že se v každém jednotlivém režimu cyklu odebere vzorek úm īrný hmotnostnímu pr Ńtoku výfukových plyn Ń. Toho lze dosáhnout  tím, že se 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/77
 
seĻídí prŃtok vzorku, doba odb īru a/nebo Ļedicí pom īr tak, aby se splnilo kritérium 
efektivních váhových faktor Ń podle odstavce 5.6. 
 
 Doba odb īru na jeden režim musí být nejmén ī 4 sekundy na váhový faktor 0,01. Odb īr se 
musí provést v každém režimu co nejpozd īji. Odbīr vzorku ĝástic musí skon ĝit nejdĻíve 5 
sekund pĻed koncem každého režimu. 
 2.7.5  Podmínky motoru 
  B īhem každého režimu se zaznamenávají otá ĝky a zatížení motoru, teplota a podtlak 
nasávaného vzduchu, teplota a protitlak ve výfuku, pr Ńtok paliva a pr Ńtok nasávaného 
vzduchu nebo výfukového plynu, teplota p Ļeplĵovacího vzduchu, teplot a paliva a vlhkost, 
pĻiĝemž po dobu odb īru ĝástic,  avšak v každém p Ļípadī bīhem poslední minuty každého 
režimu, musí být spln īny požadavky na otá ĝky a zatížení (viz. odstavec 2.7.2). 
   Musí se zaznamenávat všechna dopl ĵková data pot Ļebná k výpo ĝtu (viz. odstavce 4 
a 5). 
 2.7.6 Ov īĻení emisí NO
x v kontrolní oblasti 
  Ov īĻení emisí NO
x v kontrolní oblasti se provede bezprost Ļednī po ukonĝení režimu 13. 
PĻed zaĝátkem mīĻení se motor stabilizuje v režimu 13 po dobu t Ļí minut. V r Ńzných 
zkušebních bodech se provedou t Ļi mīĻení v oblasti kontroly, které vybere technická 
zkušebna1. Každé m īĻení trvá 2 minuty. 
   Postup m īĻení je totožný s m īĻením NO
x  pĻi tĻináctirežimovém cyklu a provede se podle 
odstavcŃ 2.7.3, 2.7.5 a 4.1 tohoto dodatku a podle odstavce 3 dodatku 4 p Ļílohy 4. 
   Výpo ĝet se provede podle odstavce 4. 
 2.7.7 Nové ov īĻení analyzátor Ń 
  Po zkoušce emisí se k novému ov īĻení analyzátor Ń použije nulovací plyn a tentýž 
kalibraĝní plyn rozp ītí. OvīĻení se považuje za vyhovující,  jestliže je rozdíl mezi 
výsledkem p Ļed zkouškou a po zkoušce me nší než 2 % hodnoty kalibra ĝního plynu rozp ītí. 
 
                    
 
1 Zkušební body se musí vybrat s použitím schválených statistických metod náhodného výb īru. L 375/78 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
3. PROVEDENÍ ZKOUŠKY ELR 
 3.1 Instalace m īĻicího zaĻízení
 
  Opacimetr a pop Ļípadī odbīrné sondy se musí instalovat za tlumi ĝem výfuku nebo za 
každým za Ļízením k následnému zpr acování výfukových plyn Ń, pokud je namontováno, 
podle obecných postup Ń instalace uvedených výrobcem p Ļístroje. Krom ī toho se musí 
splnit požadavky oddílu 10 normy ISO 11614 v p Ļípadech, na které se tyto požadavky 
vztahují. 
   P Ļed provedením každé kontroly nuly a konc ového údaje stupnice se  opacimetr zah Ļeje a 
stabilizuje podle doporu ĝení výrobce p Ļístroje. Jestliže je opacimetr vybaven systémem k 
proplachování vzduchem, aby se zabránilo zne ĝišŁování optiky p Ļístroje, musí se tento 
systém také aktivovat a se Ļídit podle doporu ĝení výrobce. 
 3.2 Ov īĻení opacimetru
 
  Ov īĻení nuly a koncového údaje stupni ce se provede v režimu ĝtení údajŃ opacimetru, 
protože stupnice opacity má dva p Ļesnī definované body kalibrace, a to opacitu 0 % a 
opacitu 100 %. Koeficient absorpce sv ītla se správn ī vypoĝte na základ ī zmīĻené opacity 
a hodnoty L
A udané výrobcem opacimetru, když se p Ļístroj znovu se Ļídí na režim ĝtení 
údajŃ k pro zkoušku. 
  Bez blokování sv ītelného paprsku opacimetru se nastaví údaj opacity na 0,0 % ±1,0 %. P Ļi 
blokování dráhy sv ītla ke sníma ĝi se nastaví údaj opacity na 100,0 % ±1,0 %. 
 3.3 Zkušební cyklus
 
 3.3.1  Stabilizování motoru 
  Motor a systém se zah Ļejí odbīrem maximálního výkonu ta k, aby se stabilizovaly 
parametry motoru podle doporu ĝení výrobce. Fáze stabilizace také ochrání vlastní m īĻení 
pĻed vlivem úsad ve výfukové m systému pocházejících z p Ļedchozí zkoušky. 
 Když je motor stabilizován, zahájí se cyklus  v rozmezí 20 ±2 s po fázi stabilizace. Na 
žádost výrobce je možné provést orienta ĝní zkoušku pro dopl ĵkovou stabilizaci p Ļed 
mīĻicím cyklem. 
 3.3.2  Postup zkoušky 
  Zkouška se skládá ze sledu t Ļí stupĵŃ zatížení p Ļi každé ze t Ļí hodnot otá ĝek motoru A 
(cyklus 1), B (cyklus 2) a C (cyklus 3) ur ĝených podle odstavce 1.1 p Ļílohy 4, po nichž 
následuje cyklus 4 p Ļi otáĝkách, které jsou v kontrolní oblasti, a se zatížením mezi 10 % a 
100 % vybraným technickou zkušebnou
1. PĻi bīhu zkoušeného motoru na dynamometru se 
musí dodržet následující postup zkoušky znázorn īný na obrázku 3. 
                     
1 Zkušební body se musí vybrat s použitím schválených statistických metod náhodného výb īru 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/79
 
 
 
         
 
 
Obrázek 3 : Postup zkoušky ELR 
 
speed otá ĝky 
cycle cyklus 
load zatížení 
selected point vybraný bod 
 
 
a)  Motor musí b īžet s otáĝkami A a se zatížením 10 % po dobu 20 ±2 s. Uvedené otá ĝky se 
musí dodržovat v rozmezí ±20 min-1 a uvedený to ĝivý moment v rozmezí ±2 % 
maximálního to ĝivého momentu p Ļi otáĝkách zkoušky. 
 
b)  Na konci p Ļedcházejícího úseku se ovládací páka otá ĝek uvede rychle do zcela otev Ļené 
polohy a tam se udržuje po dobu 10 ±1 s. Dynamometr musí p Ńsobit zatížením pot Ļebným 
k tomu, aby otá ĝky motoru kolísaly nejvýše o ±150 min-1 bīhem prvních 3 s a nejvýše o  ± 
20 min-1 v prŃbīhu zbývajících ĝástí úseku. 
 
c)  Postup popsaný pod písmeny a) a b) se opakuje dvakrát. 
 
d)  Po ukonĝení tĻetího stupn ī zatížení se v pr Ńbīhu 20 ±2 s motor se Ļídí na otá ĝky B a na 
zatížení 10 %. 
 
e)  Postup a) až c) se provede s motorem b īžícím s otá ĝkami B. 
 
f)  Po ukonĝení tĻetího stupn ī zatížení se v pr Ńbīhu 20 ±2 s motor se Ļídí na otá ĝky C a na 
zatížení 10 %. L 375/80 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
g)  Postup a) až c) se provede s motorem b īžícím s otá ĝkami C. 
 
h)  Po ukonĝení tĻetího stupn ī zatížení se v pr Ńbīhu 20 ±2 s motor se Ļídí na zvolené otá ĝky  a 
na jakékoli zatížení p Ļekraĝující 10 %. 
 
i)  Postup a) až c) se provede s motorem b īžícím se zvolenými otá ĝkami. 
 
 
 3.4 Kontrola správnosti cyklu
 
  Relativní sm īrodatné odchylky st Ļedních hodnot kou Ļe pĻi každé stanovené hodnot ī otáĝek 
zkoušky ( SV
A, SVB, SVC vypoĝtených podle odstavce 6.3.3 tohoto dodatku ze t Ļí za sebou 
následujících stup ĵŃ zatížení  pĻi každé hodnot ī otáĝek zkoušky) musí být nižší než 15 % 
stĻední hodnoty nebo nižší než 10 % mezn í hodnoty uvedené v tabulce 1 tohoto p Ļedpisu, 
podle toho, která je v ītší. Jestliže je rozdíl v ītší, musí se postup opakovat tak dlouho, až t Ļi 
za sebou následující stupn ī zatížení budou spl ĵovat kritéria kontroly správnosti. 
 3.5 Nové ov īĻení opacimetru
 
  Hodnota posunu
 nuly opacimetru po zkoušce nesmí p Ļekroĝit ±5,0 % mezní hodnoty 
uvedené v tabulce 1 tohoto p Ļedpisu. 
  4. VÝPO ĜET
 PLYNNÝCH  EMISÍ 
 4.1 Vyhodnocení zm īĻených hodnot
 
  K vyhodnocení plynných emisí se pro každý režim ur ĝí stĻední hodnota ze záznamu údaj Ń 
posledních 30 sekund režimu a st Ļední koncentrace (conc) HC, CO a NO
x v prŃbīhu 
každého režimu se ur ĝí ze stĻedních hodnot záznam Ń údajŃ a pĻíslušných kalibra ĝních 
údajŃ. MŃže se použít jiný zp Ńsob záznamu, jestliže zajistí rovnocenný sb īr dat. 
   P Ļi ovīĻování NO
x v kontrolní oblasti platí výše uvedené požadavky jen pro NO x. 
   Pr Ńtok výfukového plynu G
EXHW , nebo pokud se zvolí pr Ńtok zĻedīného výfukového plynu 
GTOTW , se urĝí podle odstavce 2.3 dodatku 4 p Ļílohy 4. 
 4.2 Korekce suchého/vlhkého stavu
 
  Jestliže se již nem īĻí na vlhkém základ ī, pĻevede se zm īĻená koncentrace na vlhký základ 
podle tīchto vzorc Ń: 
   
conc(vlhká) = K
W · conc(suchá) 
   Pro surový výfukový plyn: 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/81
 
 
2 , 1W
AIRDFUEL
FH rW KGGF K /××
ØÖ
ÇÇ
ÈÆ·/?  
 a 
××
ØÖ
ÇÇ
ÈÆ-?
AIRWFUELFH
GGF
1969,1 
 
 Pro Ļedīný výfukový plyn: 
 
12
1,,200) (%1W eW Kvlhký CO HTCRATK /×
ØÖÇ
ÈÆ ·/?  
 nebo 
××××
ØÖ
ÇÇÇÇ
ÈÆ
·-/?
200) (%11( 2)1
2,,suchý CO HTCRATKKW
eW  
 
 
 
Pro Ļedicí vzduch :  Pro nasávaný vzduch : 
(jestliže je jiný než Ļedicí vzduch ) 
KW,d = 1 - KW1  KW,a = 1 - KW2 
KW1 = ) 608,1( 1000608,1
dd
HH
·-·  KW2 = ) 608,1( 1000608,1
aa
HH
·-· 
210220,6
/··/··?
d d Bd d
dRp ppRH   
210220,6
/··/··?
a a Ba a
aRp ppRH  
  
 kde:     H
a, Hd = g vody v 1 kg suchého vzduchu 
  Rd, Ra = relativní vlhkost Ļedicího/nasávaného vzduchu, % 
  pd, pa = tlak nasycených par v Ļedicím/nasávaném vzduchu, kPa 
  pB = celkový barometrický tlak, kPa 
 4.3 Korekce vlhkosti a teploty u NO
x 
  Protože emise
 NO x jsou závislé na vlastnostech okol ního vzduchu, musí se koncentrace 
NO x korigovat okolní teplotou a vlhkos tí faktory podle tohoto vzorce: 
  
)298 ( )71.10 ( 11
,/·-/·-?
a aDHTB HAKL 375/82 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
 kde: 
   A = 0,309 G
FUEL/GAIRD - 0,0266  
  B = -0,209 G FUEL/GAIRD + 0,00954  
  Ta = teplota vzduchu, K 
  Ha = vlhkost nasávaného vzduchu, g vody na 1 kg suchého vzduchu 
 
210220,6
/··/··?
a a Ba a
aRp ppRH  
  
  kde:    R
a = relativní vlhkost nasávaného vzduchu, % 
  ʼa = tlak nasycených par v nasávaném vzduchu, kPa 
  ʼB = celkový barometrický tlak, kPa 
 4.4 Výpo ĝet hmotnostních pr ŃtokŃ emisí
 
  Hmotnostní pr Ńtoky emisí (g/h) pro každý režim se vypo ĝtou následujícím zp Ńsobem, 
pĻiĝemž se pĻedpokládá, že hustota výfukového plynu je 1,293 kg/m³ p Ļi 273 K (0 °C) a 
101,3 kPa: 
  1) NO
x mass = 0,001587 · NO x conc · KH,D · GEXHW 
  2) CO
mass = 0,000966 · CO conc  · GEXHW 
  3) HC
mass = 0,000479 · HC conc · GEXHW 
 
           kde NO x conc, CO conc, HC conc1 jsou stĻední koncentrace (ppm) v surovém výfukovém plynu 
urĝené podle odstavce 4.1. 
  Pokud jsou plynné emise voliteln ī urĝeny systémem s Ļedīním plného toku, použijí se tyto 
vzorce: 
   1) NO
x mass  = 0,001587 · NO x conc · KH,D · GTOTW 
  2) CO
mass = 0,000966 · CO conc  · GTOTW 
  3) HC
mass = 0,000479 · HC conc  · GTOTW 
  kde NO
x conc, CO conc, HC conc1
 jsou stĻední koncentrace (ppm) korigované pozadím ve 
zĻedīném výfukovém plynu pro každý reži m podle odstavce 4.3.1.1 dodatku 2 p Ļílohy 4. 
 
                     
1 Vztaženo na ekvivalent C1. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/83
 
4.5 Výpo ĝet specifických emisí  
 
 Emise (g/kWh) se vypo ĝtou pro všechny jednotlivé složky tímto zp Ńsobem: 
ÅÅ
··?
i ii massx
xWFnPWF NONO)(,
 
 
  
ÅÅ
··?
i ii mass
WFnPWF HCHC)( 
 
 P Ļi výše uvedeném výpo ĝtu se použily váhové faktory (WF) podle odstavce 2.7.1. 
  4.6 Výpo ĝet hodnot kontrolní oblasti
 
  Pro t Ļi kontrolní body vybrané podle odstavce 2.7.6 se emise NO
x zmīĻí a vypoĝtou podle 
odstavce 4.6.1 a také ur ĝí interpolací z režim Ń zkušebního cyklu, které jsou nejblíže k 
pĻíslušnému kontrolnímu odstavce podle odstavce 4.6.2. M īĻené hodnoty se pak porovnají 
s interpolovanými hodnotam i podle odstavce 4.6.3. 
 4.6.1  Výpoĝet specifických emisí 
  Emise NO
x pro každý z kontrolních bod Ń Z se vypoĝtou takto: 
     NO
x mass,Z  = 0,001587 · NO x conc,Z  · KH,D · GEXHW  
    NO
x,Z = NO x mass,Z  / P(n) Z    
 4.6.2  Urĝení hodnoty emisí ze zkušebního cyklu  
  Emise NO
x pro každý z kontrolních bod Ń se interpoluje ze ĝtyĻ nejbližších režim Ń 
zkušebního cyklu, které obklopují vybraný kontrolní bod Z, jak je znázorn īno na obrázku 
4. Pro tyto režimy ( R, S, T, U) platí tyto definice: 
    Otá ĝky R = Otáĝky T = n
RT 
  Otá ĝky S = Otáĝky U = nSU 
  Procento zatížení R = Procento zatížení S 
  Procento zatížení T = Procento zatížení U 
  Emise NO
x vybraného kontrolního bodu Z se vypoĝte takto: 
  
EZ = ERS + (ETU - ERS) · (MZ - MRS) / (MTU - MRS) 
   a   ÅÅ
··?
i ii mass
WF nPWF COCO)(L 375/84 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
ETU = ET + (EU - ET) · (nZ - nRT) / (nSU - nRT) 
ERS = ER + (ES - ER) · (nZ - nRT) / (nSU - nRT) 
MTU = MT + (MU - MT) · (nZ - nRT) / (nSU - nRT) 
MRS = MR + (MS - MR) · (nZ - nRT) / (nSU - nRT) 
  
 kde:   
E
R, ES, ET, EU = specifická emise NO x obklopujících režim Ń vypoĝtená podle odstavce  
                 4.6.1. 
 
MR, MS, MT, MU = toĝivý moment motoru obklopujících režim Ń. 
 
 
 
Obrázek 4 : Interpolace kontrolního bodu NO x 
 
torque to ĝivý moment 
speed otá ĝky 
 
 4.6.3  Porovnání hodnot emisí NO
x   
  Zm īĻené specifické emise NO
x  kontrolního bodu Z (NO x,Z) se porovnají s interpolovanou 
hodnotou EZ takto: 
  
NO x,diff = 100 · ( NO x,z - Ez) / Ez 
 5. VÝPO ĜET
 EMISÍ  ĜÁSTIC 
 5.1 Vyhodnocení zm īĻených hodnot
 
  K vyhodnocení ĝástic
 se zaznamená celková hmotnost ( MSAM,i) vzorku zachyceného filtry 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/85
 
pro každý režim. 
 
 Filtry se op īt vloží do vážicí komory a stabilizují se po dobu nejmén ī jedné hodiny, avšak 
nejvýše po dobu 80 hodin, a pak se zváží. Zaznamená se brutto hmotnost filtr Ń a odeĝte se 
tara hmotnost (viz. odstavec 1 tohoto dodatku). Hmotnost ĝástic Mf je souĝtem hmotností 
ĝástic zachycených na primárních a koncových filtrech. 
  Jestliže se musí použít korekce pozadím, musí se zaznamenat hmotnost Ļedicího vzduchu 
(M
DIL), který prošel filtry, a hmotnost ĝástic ( Md). Jestliže se vykonalo více než jedno 
mīĻení, musí se pro každé jednotlivé m īĻení vypoĝítat kvocient Md/MDIL a urĝit stĻední 
hodnota. 
 5.2 Systém s Ļedīním ĝásti toku
 
  Kone ĝné výsledky zkoušky emisí ĝástic, které se uvedou ve z kušebním protokolu, se ur ĝí 
následujícími kroky. Protože druhy Ļízení Ļedicího pom īru mohou být r Ńzné, použijí se
 k 
urĝení G EDFW rŃzné metody výpo ĝtu. Všechny výpo ĝty musí vycházet ze st Ļedních hodnot 
jednotlivých režim Ń v prŃbīhu periody odb īru vzorku. 
 5.2.1  Izokinetické systémy 
 
G
EDFW,i  = GEXHW,i  · qI 
 
*+
*+ r Gr G Gq
i EXHWi EXHW i DILW
i·· -?
,, , 
  kde r odpovídá pom īru ploch p Ļíĝných ĻezŃ izokinetickou sondou a výfukovou trubkou: 
 
rA
Ap
r?  
 5.2.2 Systémy s m īĻením koncentrace CO
2 nebo NO x 
 
i i EXHW i EDFW q G G · ?, ,  
 
qconc conc
conc conciEi Ai
DA?/
/,,
,,11 
 
 kde:   conc
E = koncentrace vlhkého sledovacího plynu v surovém výfukovém plynu 
 conc D = koncentrace vlhkého sledovacího plynu ve z Ļedīném výfukovém plynu 
 conc A = koncentrace vlhkého sledovacího plynu v Ļedicím vzduchu 
 L 375/86 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 Koncentrace m īĻené pro suchý stav se p Ļevádījí na vlhký stav podl e odstavce 4.2 tohoto 
dodatku. 
 
5.2.3 Systémy s m īĻením CO 2 a metoda bilance uhlíku1  
 
iA iDi FUEL
i EDFWCO COGG
,2 ,2,
,5,206
//?  
 kde:   CO
2D = koncentrace CO 2 ve zĻedīném výfukovém plynu 
 CO 2A = koncentrace CO2 v Ļedicím vzduchu  
 (koncentrace v objemových % ve vlhkém stavu)    Tato rovnice je založena na p Ļedpokladu bilance uhlíku (at omy uhlíku dodané motoru jsou 
emitovány jako CO
2) a je odvozena t īmito kroky: 
    
i i EXHW i EDFW q G G · ?, ,  
        
a  
) (5,206
,2 ,2 ,,
iA iD i EXWi FUEL
iCO CO GGq/··?  
 5.2.4 Systémy s m īĻením prŃtoku 
 
i i EXHW i EDFW q G G · ?, ,  
 
) (, ,,
i DILW i TOTWi TOTW
iG GGq/?  
 5.3 Systém s Ļedīním plného toku
 
  Výsledky zkoušky emisí ĝástic, které se uvedou ve z kušebním protokolu, se ur ĝí 
následujícími kroky. Všechny výpo ĝty musí vycházet ze st Ļedních hodnot jednotlivých 
režimŃ v prŃbīhu doby odb īru vzorku. 
 
G
EDFW,i  = GTOTW,i  
 5.4 Výpo ĝet hmotnostního pr Ńtoku ĝástic
 
  Hmotnostní pr Ńtok ĝástic se vypo ĝte takto: 
 
                     
1  Hodnota platí jen pro referen ĝní palivo specifikované v tomto p Ļedpisu. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/87
 
PTM
MG
massf
SAMEDFW?,1000 
 
 
 kde: 
 
GG W FEDFW EDFW i
iin
i ?
??
Å ,*
1 
 
MMSAM SAM i
iin
?
??
Å ,
1 
 
  i = 1, ..., n 
 
 urĝené za zkušební cyklus s ĝítáním stĻedních hodnot pro jednotlivé režimy b īhem doby 
odbīru vzorkŃ. 
  Hmotnostní pr Ńtok ĝástic mŃže být korigován pozadím takto: 
 
PTM
MM
MD FWFG
massf
SAMd
DIL i inin
EDFW?/ ,/Æ
ÈÇÖ
Ø×,Æ
ÈÇÖ
Ø×Æ
ÈÇÇÖ
Ø××É
ËÊ
ÊÙ
ÛÚ
Ú,
??
Å11
10001  
 
 Pokud se provede více než jedno m īĻení, nahradí se ( Md/MDIL) stĻední hodnotou ( Md/MDIL). 
  DF
i = 13,4/( concCO 2 + (concCO  + concHC ) ·10-4)) pro jednotlivé režimy,    
   nebo    DF
i = 13,4/ concCO 2 pro jednotlivé režimy. 
  5.5 Výpo ĝet specifických emisí
 
  Emise ĝástic se vypo ĝtou takto: 
 
PTPT
Pn WFmass
ii?
,Å() 
 
5.6 Efektivní váhový faktor  
  Efektivní váhový faktor WF
E,i se pro každý  režim vypo ĝte takto: 
 L 375/88 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
WFMG
MGEiSAM i EDFW
SAM EDFW i,,
,?,
, 
 
 Hodnota efekti vních váhových  faktorŃ se smí lišit od hodnoty váhových faktor Ń uvedených 
v odstavci 2.7.1 nejvýše o ±0,003 (±0,005 pro režim volnob īhu). 
 6. VÝPO ĜET
 HODNOT  KOUĺE 
 6.1 Bessel Ńv algoritmus
 
  Bessel Ńv algoritmus se použije k výpo ĝtu jednosekundových st Ļedních hodnot z 
okamžitých údaj Ń hodnot kou Ļe pĻepoĝtených podle odstavce 6.3. 1. Algoritmus emuluje 
dolní propust druhého Ļádu a jeho použití vyžaduje iterativní výpo ĝty k urĝení koeficient Ń. 
Tyto koeficienty jsou funkcí doby  odezvy systému opacimetru a ĝetnosti odb īru. Proto se 
musí odstavec 6.1.1 opakovat vždy, když se m īní doba odezvy systému a/nebo ĝetnost 
odbīru vzorku. 
 6.1.1 Výpo ĝet doby odezvy filtru a Besselových konstant 
  Požadovaná Besselova doba odezvy t
F je funkcí doby fyzikální odezvy a doby elektrické 
odezvy systému opacimetru podle specifikace v odstavci 5.2.4 dodatku 4 p Ļílohy 4 a 
vypoĝte se z této rovnice: 
 
tt tfp e?/-122()  
 
 kde:   t
p = doba fyzikální odezvy, s 
 te = doba elektrické odezvy, s  
   Výpo ĝty k vyhodnocení mezní frekvence filtru f
c jsou založeny na skokovém vzr Ństu 
vstupní veli ĝiny z 0 na 1 v dob ī ³ 0,01 s (viz. p Ļíloha 8). Doba odezv y je definována jako 
ĝas mezi okamžikem, kdy Bessel Ńv výstup dosáhne hodnoty 10 % ( t10) této skokové 
funkce, a okamžikem, kdy dosáhne hodnoty 90 % ( t90) této funkce. K tomuto ú ĝelu se musí 
provést pĻiblížení iterací na fc, dokud se nedosáhne t90 - t10  tF. První iterace fc je dána 
tímto vzorcem: 
  
fc = ̸/(10 · tF) 
   Besselovy konstanty E a K se vypoĝtou z tīchto rovnic: 
 
EDD?
-,,- ,1
132YY 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/89
 
K = 2 · E · (D · Ȭ2 - 1) – 1 
  
 kde:   D = 0,618034  
 Țt = 1/ĝetnost odb īru 
 Ȭ = 1/[tg (̸ · Țt · f
c)]  
 6.1.2 Výpo ĝet Besselova algoritmu 
  S použitím hodnot E a K se vypoĝte jednosekundová Besselova st Ļední odezva na 
skokovou vstupní veli ĝinu S
i takto: 
   Y
i = Yi-1 + E · (Si + 2 · Si-1 + Si-2 - 4 · Yi-2) + K · (Yi-1 - Yi-2) 
   kde:   S
i-2  = Si-1 = 0 
 Si = 1 
 Yi-2 = Yi-1 = 0 
  Ĝasy t
10 a t90 se musí interpolovat. Ĝasový rozdíl mezi t90 a t10 definuje dobu odezvy tF   pro 
uvedenou hodnotu fc. Jestliže tato doba odezvy není dostate ĝnī blízká požadované dob ī 
odezvy, musí se následujícím zp Ńsobem pokra ĝovat v iteraci, dokud se skute ĝná doba 
odezvy neliší o více než 1 % požadované doby odezvy: 
  
F F t t t t ·// 01,0 ) (10 90  
 
6.2 Vyhodnocení zm īĻených hodnot 
  Hodnoty m īĻení kouĻe se musí zachycovat s frekvencí nejmén ī 20 Hz. 
 6.3 Ur ĝení hodnot kou Ļe 
 6.3.1 P Ļepoĝet mīĻených hodnot 
  Protože základní jednotkou m īĻení všech opacimetr Ń je propustnost, musí se hodnoty 
kouĻe pĻepoĝítat z propustnosti ő na koeficient absorpce sv ītla k takto: 
 
×
ØÖÇ
ÈÆ/·/?1001ln1 N
Lk
A 
  
 a:   N = 100 – ő 
  kde: L 375/90 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
  
 k = koeficient absorpce sv ītla, m-1  
 L A = efektivní délka optické dráhy podle údaje výrobce p Ļístroje, m 
 N = opacita, % 
 ő = propustnost, % 
   P Ļepoĝet se musí vykonat p Ļed každým dalším zpracováním zm īĻených hodnot. 
  6.3.2 Výpo ĝet Besselovy st Ļední hodnoty kou Ļe 
  Vlastní mezní frekvencí filtru f
c se rozumí frekvence, kt erá generuje požadovanou dobu 
odezvy filtru tF. Po urĝení této frekvence iterativním pos tupem podle odstavce 6.1.1 se 
vypoĝtou vlastní konstanty E a K Besselova algoritmu. Bessel Ńv algoritmus se pak použije 
na okamžitou k Ļivku kouĻe (hodnota k), jak je popsáno v odstavci 6.1.2: 
   Y
i = Yi-1 + E · (Si + 2 · Si-1 + Si-2 - 4 · Yi-2) + K · (Yi-1 - Yi-2) 
   Bessel Ńv algoritmus je ze své povahy rekurzivní. Proto jsou ke spušt īní algoritmu pot Ļebné 
nīkteré poĝáteĝní vstupní hodnoty  S
i-1 a Si-2 a poĝáteĝní výstupní hodnoty Yi-1 a Yi-2. Tyto 
hodnoty lze p Ļedpokládat za rovné nule. 
  Pro každý stupe ĵ zatížení p Ļi tĻech otáĝkách A, B a C se vybere maximální 
jednosekundová hodnota Y
max z jednotlivých hodnot Yi každé kĻivky kouĻe. 
 6.3.3 Kone ĝný výsledek 
  St Ļední hodnoty kou Ļe SV z každého cyklu (zkušebních otá ĝek) se vypo ĝtou takto: 
   Pro zkušební otá ĝky A: SV
A = (Ymax1,A  + Ymax2,A  + Ymax3,A )/3 
   Pro zkušební otá ĝky B: SV
B = (Ymax1,B  + Ymax2,B  + Ymax3,B )/3 
   Pro zkušební otá ĝky C: SV
C = (Ymax1,C  + Ymax2,C  + Ymax3,C )/3 
   kde:   
Y
max1, Ymax2, Ymax3 = nejvītší jednosekundová Besselova st Ļední hodnota kou Ļe pĻi každém  
     ze t Ļí stupĵŃ zatížení. 
   Kone ĝná hodnota se vypo ĝte takto: 
  
SV = (0,43 · SV
A) + (0,56 · SVB) + (0,01 · SVC) 
 
__________ 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/91
 
PĻíloha 4 - dodatek 2  
 
ZKUŠEBNÍ CYKLUS ETC 
 
1. POSTUP  MAPOVÁNÍ  VLASTNOSTÍ  MOTORU 
 1.1 Ur ĝení rozsahu otá ĝek pro mapu vlastností motoru
 
  K vykonání zkoušky ETC na zkušebním stanovišti se musí p Ļed zkušebním cyklem 
zmapovat vlastnosti motoru, aby bylo možno ur ĝit kĻivku závislosti otá ĝek a toĝivého 
momentu. Minimální a maximální otá ĝky pro mapování jsou definovány takto: 
   Minimální otá ĝky pro mapování = otá ĝky volnob īhu 
 
 Maximální otá ĝky pro mapování = n
hi · 1,02 nebo otá ĝky, pĻi kterých to ĝivý moment 
plného zatížení klesne na nulu, podle toho, které z nich jsou nižší 
 
1.2 Vytvo Ļení mapy výkonových vlastností motoru
 
  Podle doporu ĝení výrobce a osv īdĝené technické praxe se motor zah Ļeje pĻi maximálním 
výkonu, aby se stabilizovaly parametry motoru. Po stabilizaci motoru se vytvo Ļí mapa 
vlastností motoru takto: 
  Motor se odleh ĝí a bīží s otáĝkami volnob īhu. 
   Motor b īží s nastavením vst Ļikovacího ĝerpadla na plné zatížení p Ļi minimálních otá ĝkách 
pro mapování. 
 Otá ĝky motoru se zvyšují se st Ļedním pĻírŃstkem 8 ±1 min
-1/s z minimálních otá ĝek pro 
mapování na maximální otá ĝky pro mapování. Body otá ĝek motoru a to ĝivého momentu se 
zaznamenávají s ĝetností registrace nejmén ī jeden bod za sekundu. 
 1.3 Vytvo Ļení mapovací k Ļivky
 
  Všechny body m īĻení zaznamenané podle odstavce 1.2 se spojí lineární interpolací. 
Výslednou k Ļivkou toĝivého momentu je mapovací k Ļivka, která musí být použita k 
pĻepoĝítání normalizovaných hodnot to ĝivého momentu cyklu motoru na skute ĝné hodnoty 
toĝivého momentu motoru pro zkušební cyklus, jak je popsáno v odstavci 2. 
 1.4 Jiné zp Ńsoby mapování
 
  Jestliže se výrobce domnívá, že výše uvedený postup mapování  není jistý nebo 
reprezentativní pro kterýkoli da ný motor, mohou se použít jiné zp Ńsoby mapování. Tyto 
jiné zpŃsoby musí spl ĵovat zámīr vymezených mapovacích postup Ń k urĝení maximálního 
toĝivého momentu dosažitelného p Ļi všech otá ĝkách motoru, které se vyskytují v pr Ńbīhu 
zkušebních cykl Ń. Odchylky od zp ŃsobŃ mapování uvedených v této ĝásti musí být z L 375/92 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
dŃvodŃ spolehlivosti nebo reprezentativnosti schváleny technic kou zkušebnou zárove ĵ se 
zdŃvodnīním jejich použití. V žádném p Ļípadī se však nesm ījí použít kontinuální sestupné 
zmīny otáĝek motoru u regulovaných motor Ń nebo u motor Ń pĻeplĵovaných 
turbodmychadlem. 
 
1.5 Opakované zkoušky  
  Motor nemusí být zmapován p Ļed každým jednotlivým zkušebním cyklem. Motor se musí 
pĻed zkušebním cyklem z novu zmapovat, jestliže: 
 
– podle technického úsudku uplynula neúm īrnī dlouhá doba od posledního zmapování, 
   nebo   
– na motoru byly vykonány mechanické zm īny nebo následná kalibrování, které 
potenciáln ī mohou ovlivnit výkonové vlastnosti motoru. 
  2. GENEROVÁNÍ
 REFEREN ĜNÍHO  ZKUŠEBNÍHO  CYKLU 
  Zkušební cyklus neustálených provozní ch podmínek je popsán v dodatku 3 této p Ļílohy. 
Normalizované hodnoty to ĝivého momentu a otá ĝek se musí p Ļevést, jak je uvedeno dále, 
na skuteĝné hodnoty, které dávají referen ĝní cyklus. 
 2.1 Skute ĝné otáĝky
 
  Otá ĝky se pĻevedou z normalizovaných hodnot podle této rovnice: 
   Skuteĝné otáĝky = % otáĝek (referen ĝní otáĝky – otáĝky volnob īhu)
 + otáĝky  volnob īhu 
  100 
   Referen ĝní otáĝky n
ref odpovídají 100 % hodnot otá ĝek specifikovaných v programu 
motorového dynamometru v dodatku 3. Jsou definovány takto (viz. obrázek 1 tohoto 
pĻedpisu): 
  
nref = nlo + 95 % · ( nhi - n lo) 
   kde n
hi a nlo jsou buĦ vymezeny podle odstavce 2 tohoto p Ļedpisu, nebo ur ĝeny podle 
odstavce 1.1 dodatku 1 p Ļílohy 4. 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/93
 
2.2 Skute ĝný toĝivý moment  
 
 Jako to ĝivý moment je normalizován maximální to ĝivý moment p Ļi pĻíslušných otá ĝkách. 
Hodnoty to ĝivého momentu referen ĝního cyklu se musí p Ļevést z normalizovaného stavu  s 
použitím mapovací k Ļivky urĝené podle odstavce 1.3 následujícím zp Ńsobem: 
Actual torquetorque torque?, %m a x .
100 
  pro p Ļíslušné skute ĝné otáĝky urĝené podle odstavce 2.1. 
   Ke generování referen ĝního cyklu se musí vzít jako negativní hodnoty to ĝivého momentu 
bodŃ, v kterých je motor pohán īn (m), hodnoty p Ļevedené z normalizova ného stavu jedním 
z tīchto postup Ń: 
  
– 40 % negativních z pozitivního to ĝivého momentu, který je dosažitelný v bodu 
pĻidružených otá ĝek; 
 
– zmapování negativního to ĝivého momentu pot Ļebného k pohán īní motoru z 
minimálních do maximálních otá ĝek pro mapování; 
 
– urĝení negativního to ĝivého momentu pot Ļebného k pohán īní motoru p Ļi otáĝkách 
volnobīhu a pĻi referenĝních otáĝkách a lineární interpolace mezi ob īma tīmito body. 
 2.3 P Ļíklad postupu p Ļevedení z normalizovaného stavu
 
  Jako p Ļíklad se má p Ļevést z normalizovaného stavu následující zkušební bod: 
   % otá ĝek = 43 
 % to ĝivého momentu = 82   
   Jsou dány tyto hodnoty:    referen ĝní otáĝky = 2 200 min
-1 
 otá ĝky volnob īhu =   600 min-1  
  Z toho vyplývá:  
 skuteĝné otáĝky =
 1min 1288 600100)600 2200(43/?-/· 
   skuteĝný toĝivý moment  =
 Nm57410070082?· 
  
 p Ļiĝemž maximální to ĝivý moment zjišt īný z mapovací k Ļivky pĻi 1 288 min-1 je 700 Nm. 
  L 375/94 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
3. PROVEDENÍ  ZKOUŠKY  EMISÍ 
 
 Na žádost výrobce se m Ńže provést p Ļedbīžná zkouška ke stabilizování motoru a 
výfukového systému p Ļed mīĻicím cyklem. 
   Motory pracující se zemním plynem a LPG se musí zab īhnout zkouškou ETC. Motor  musí 
probīhnout nejmén ī dvīma cykly ETC, dokud emise CO m īĻené v jednom cyklu ETC 
nepĻekroĝí o více než 10 % emisí CO zm īĻených v p Ļedcházejícím cyklu ETC. 
 3.1 P Ļíprava filtr Ń k odbīru vzorkŃ (je-li to vhodné)
 
  Nejmén ī jednu hodinu p Ļed zkouškou se umístí každý filtr (každá dvojice filtr Ń) do 
uzavĻené, avšak neut īsnīné Petriho misky a uloží se do vážicí komory za ú ĝelem 
stabilizace. Na konci stabiliza ĝní periody se každý filtr (kaž dá dvojice) zváží a zaznamená 
se jeho vlastní hmotnost. Filtr (dvojice filtr Ń) se pak uloží do uzav Ļené Petriho misky nebo 
do utīsnīného nosi ĝe filtru do doby, kdy bude pot Ļebný ke zkoušce. Jes tliže se filtr (dvojice 
filtrŃ) nepoužije v pr Ńbīhu osmi hodin od jeho vyjmutí z vážicí komory, musí se 
stabilizovat a znovu zvážit p Ļed použitím. 
 3.2 Instalace m īĻicího zaĻízení
 
  P Ļístroje a odb īrné sondy se instalují požadovaným zp Ńsobem. Výfuková trubka se napojí 
na systém s Ļedīním plného toku výfukového plynu. 
 3.3 Startování Ļedicího systému a motoru
 
  ĺedicí systém a motor se nastartují a nechají se zah Ļát tak, až se všechny teploty a tlaky p Ļi 
maximálním výkonu stabilizují podle doporu ĝení výrobce a osv īdĝené technické praxe. 
 3.4 Startování systému odb īru vzorkŃ ĝástic (je-li to vhodné)
 
  Systém odb īru vzorkŃ ĝástic se nastartuje a nechá se b īžet s obtokem. Hladina pozadí 
ĝástic v Ļedicím vzduchu se m Ńže urĝit vedením Ļedicího vzduchu p Ļes filtry ĝástic.  Jestliže 
se použije filtrovaný Ļedicí vzduch, m Ńže se vykonat jedno m īĻení pĻed zkouškou nebo po 
ní. Jestliže Ļedicí vzduch není filtr ován, mohou se vykonat m īĻení na zaĝátku a na konci 
cyklu a pak se z nich ur ĝí stĻední hodnoty. 
 3.5 Se Ļízení systému s Ļedīním plného toku výfukového plynu
 
  Celkový tok z Ļedīného výfukového plynu se nastaví tak,  aby v systému nedošlo k žádné 
kondenzaci vody a aby maximální teplota ve vstupní ĝásti filtru byla nejvýše 325 K (52 °C) 
(viz. odstavec 2.3.1 dodatku 7 p Ļílohy 4, DT). 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/95
 
3.6 P Ļezkoušení analyzátor Ń 
 
 Analyzátory emisí se vynulují a ka librují. Jestliže se použijí vaky k odb īru vzorkŃ, musí se 
vyprázdnit. 
 3.7 Postup startování motoru
 
  Stabilizovaný motor se nastartu je podle postupu startování doporu ĝeného výrobcem v 
pĻíruĝce uživatele s použitím bu Ħ sériového spoušt īĝe, nebo dynamometru. Voliteln ī se 
mŃže motor nastartovat p Ļímo ze stabiliza ĝní fáze, pĻiĝemž se motor p Ļi dosažení otá ĝek 
volnobīhu nevypne. 
 3.8 Zkušební cyklus
 
 3.8.1 Postup zkoušky   Jakmile motor dosáhne otá ĝek volnob īhu, zahájí se postup zkoušky. Zkouška se musí 
vykonat podle referen ĝního cyklu stanoveného v odstavc i 2 tohoto dodatku. Body se Ļízení, 
které urĝují otáĝky a toĝivý moment motoru, musí bý t udávány s frekvencí nejmén ī 5 Hz 
(doporuĝená frekvence je 10 Hz). Otá ĝky a toĝivý moment, kterými reaguje motor, se 
registrují nejmén ī jednou každou sekundu v pr Ńbīhu zkušebního cyklu a signály se mohou 
elektronicky filtrovat. 
 3.8.2 Odezva analyzátoru   P Ļi startování motoru nebo postupu z koušky, jestliže je cyklus spušt īn pĻímo ze stabiliza ĝní 
fáze, se nastartují sou ĝasnī tato mīĻicí zaĻízení: 
  
– zaĝátek odbīru nebo analýzy Ļedicího vzduchu; 
– zaĝátek odbīru nebo analýzy z Ļedīného výfukového plynu; 
– zaĝátek mīĻení množství z Ļedīného výfukového plynu (CVS) a požadovaných teplot  a 
tlakŃ; 
– zaĝátek registrace zp ītnovazebních hodnot otá ĝek a toĝivého momentu dynamometru. 
   HC a NO
x se musí kontinuáln ī mīĻit v Ļedicím tunelu s frekvencí 2 Hz. St Ļední koncentrace 
se urĝí integrováním signál Ń analyzátoru po dobu trvání zkušebního cyklu. Doba odezvy 
systému nesmí být delší než 20 s a pop Ļípadī musí být koordinována s kolísáním toku CVS 
a s odchylkami doby trvání odb īru vzorkŃ/zkušebního cyklu. CO, CO 2, NMHC a CH 4 se 
urĝí integrováním nebo analýzou koncentrací plyn Ń shromážd īných v pr Ńbīhu cyklu ve 
vacích k odb īru vzorkŃ. Koncentrace plynných zne ĝišŁujících látek v Ļedicím vzduchu se 
urĝí integrováním nebo shromážd īním ve vaku k odb īru Ļedicího vzduchu. Všechny ostatní 
hodnoty se registrují s nejmén ī jedním m īĻením za sekundu (1 Hz). 
 L 375/96 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
3.8.3 Odb īr vzorkŃ ĝástic (je-li to vhodné) 
 
 Jestliže cyklus za ĝne pĻímo z fáze stabilizování, p Ļepne se systém odb īru vzorkŃ ĝástic z 
obtoku na shromaž Ħování ĝástic pĻi nastartování motoru nebo na za ĝátku postupu zkoušky. 
    Jestliže se nepoužije žádná kompenzace pr Ńtoku, seĻídí se ĝerpadlo (ĝerpadla) k odb īru 
vzorkŃ tak, aby se pr Ńtok odbīrnou sondou ĝástic nebo p Ļenosovou trubkou udržoval na 
hodnotī nastaveného pr Ńtoku s pĻípustnou odchylkou ±5 %. Jestliže se použije kompenzace 
prŃtoku (tj. proporcionální Ļízení toku vzork Ń), musí se prokázat, že pom īr prŃtoku 
hlavním tunelem k pr Ńtoku vzork Ń ĝástic kolísá nejvýše o ±5 % jeho nastavené hodnoty (s 
výjimkou prvních 10 sekund odb īru vzorkŃ). 
   
Poznámka
: PĻi postupu s dvojím Ļedīním je prŃtok vzork Ń netto rozdílem mezi pr Ńtokem 
filtry k odb īru vzorkŃ a prŃtokem sekundárního Ļedicího vzduchu. 
    Musí se zaznamenávat st Ļední hodnoty teploty a tla ku na vstupu do plynom īru (plynom īrŃ) 
nebo do p ĻístrojŃ k mīĻení prŃtoku. Jestliže není možno udržet nastavený pr Ńtok v prŃbīhu 
úplného cyklu (v mezích ±5 %) vzhledem k vysokému zatížení filtru ĝásticemi, je zkouška 
neplatná. Zkouška se mu sí opakovat s menším pr Ńtokem a/nebo s filtrem v ītšího prŃmīru. 
 3.8.4 Zastavení motoru   Jestliže se motor zastaví v kterémkoli okamž iku zkušebního cyklu, musí se stabilizovat a 
znovu nastartovat a zkouška se mu sí opakovat. Jes tliže dojde v pr Ńbīhu zkušebního cyklu k 
chybné funkci n īkterého z požadovaných zkušebních za Ļízení, je zkouška neplatná. 
 3.8.5 Úkony po zkoušce   P Ļi ukonĝení zkoušky se zastaví m īĻení objemu z Ļedīného výfukového plynu, pr Ńtok   
plynu do vak Ń k jímání vzork Ń a ĝerpadlo k odb īru vzorkŃ ĝástic. U integrovaného systému 
analyzátoru musí odb
īr vzorkŃ pokraĝovat, dokud neuplynou doby odezvy systému. 
   Jestliže se použily vaky k jímání vzork Ń, musí se koncentrace v jejich obsahu analyzovat co 
nejdĻíve a v každém p Ļípadī nejpozdīji do 20 minut od ukon ĝení zkušebního cyklu. 
   Po zkoušce emisí se použije nulovací plyn a tentýž kalibra ĝní plyn rozp ītí k 
pĻekontrolování analyzátor Ń. Zkouška se pokládá za platnou, jestliže rozdíl mezi výsledky 
pĻed zkouškou a po zkoušce je menší než 2 % hodnoty kalibra ĝního plynu rozp ītí. 
   Jen u vzn ītových motor Ń se filtry ĝástic vrátí do vážicí komory nejpozd īji do jedné hodiny 
po ukonĝení zkoušky a p Ļed vážením se stabilizují v uzav Ļené, avšak neut īsnīné Petriho 
misce po dobu nejmén ī jedné hodiny, nejdéle však 80 hodin. 
 3.9 Ov īĻení provedení zkoušky
 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/97
 
3.9.1 Posun údaj Ń 
 
 K minimalizování zkreslujícího ú ĝinku ĝasové prodlevy mezi zp ītnovazebními hodnotami 
a hodnotami referen ĝního cyklu se m Ńže celý sled zp ītnovazebních signál Ń otáĝek a 
toĝivého momentu ĝasovī posunout p Ļed sled referen ĝních otáĝek a toĝivého momentu 
nebo za n īj. Jestliže se zp ītnovazební signály posunou, musí se jak otá ĝky, tak i to ĝivý 
moment posunout o stejnou hodnotu ve stejném sm īru. 
 3.9.2 Výpo ĝet práce cyklu 
  Skute ĝná práce cyklu W
act (kWh) se vždy vypo ĝte z dvojice zaznamenaných 
zpītnovazebních otá ĝek motoru a hodnot to ĝivého momentu. Jestliže došlo k této volb ī, 
musí se tento výpo ĝet provést po každém posunutí zp ītnovazebních údaj Ń. Skuteĝná  práce 
cyklu Wact se použije k porovnání  s prací referen ĝního cyklu Wref a k výpo ĝtu emisí 
specifických pro brzdu (viz. odstavce 4.4 a 5.2). Stejná metoda se m Ńže použít k 
integrování jak referen ĝního, tak i skute ĝného výkonu motoru. Jestliže se mají ur ĝit hodnoty 
mezi sousedními referen ĝními hodnotami nebo sousedními zm īĻenými hodnotami, provede 
se lineární interpolace. 
   P Ļi integrování práce referen ĝního cyklu a skute ĝného cyklu se všechny negativní hodnoty 
toĝivého momentu položí rovny nule a zapo ĝítají se. Jestliže se integrování provede p Ļi 
frekvenci nižší než 5 Hz a jestliže b īhem daného ĝasového úseku se hodnota to ĝivého 
momentu m īní z pozitivní na negativní ne bo z negativní na pozitivní, vypo ĝte se negativní 
podíl a položí se rovný nule. Pozitivní podíl se zapo ĝítá do integrované hodnoty. 
  W
act musí být mezi -15 % a +5 % Wref. 
 3.9.3 Statistické ov īĻení platnosti zkušebního cyklu 
  Pro otá ĝky, toĝivý moment a výkon se provedou lineární regrese zp ītnovazebních hodnot 
na referen ĝní hodnoty. Jestliže došlo k této volb ī, musí se tento výpo ĝet provést po každém 
posunutí zp ītnovazebních údaj Ń. Musí se použít metoda nejmenších ĝtvercŃ, pĻiĝemž 
rovnice k nejlepšímu p ĻizpŃsobení má tento tvar: 
      
y  =  mx + b  
 kde:   
y = zpītnovazební (skute ĝná) hodnota otá ĝek (min
-1), toĝivého momentu (Nm) nebo      
   výkonu (kW) 
 m = sklon regresní p Ļímky 
 x = referen ĝní hodnota otá ĝek (min-1), toĝivého momentu (Nm) nebo výkonu (kW) 
 b = poĻadnice prŃseĝíku regresní p Ļímky s osou y 
  Pro každou regresní p Ļímku se vypo ĝte bīžná chyba odhadnuté hodnoty SE jako y = f (x), a 
koeficient ur ĝení r². 
  L 375/98 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 Doporu ĝuje se provést tuto analýzu p Ļi 1 Hz. Všechny negativní referen ĝní hodnoty 
toĝivého momentu a p ĻiĻazené zpītnovazební hodnoty se musí vypustit z výpo ĝtu statistické 
kontroly platnosti to ĝivého momentu a výkonu pro cyklus. Zkouška se pokládá za platnou, 
pokud spl ĵuje kritéria tabulky 6. 
  
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/99
 
Tabulka 6 : Mezní odchylky regresní p Ļímky 
 
 Otá ĝky To ĝivý moment Výkon 
Smīrodatná chyba SE odhadu y 
jako funkce x max. 100 min-1 max. 13 % (15 %) 
nejvītšího toĝivého 
momentu motoru 
podle mapy výkonu max. 8 % (15 %) nejvītšího výkonu 
motoru podle mapy výkonu  
Sklon regresní p Ļímky, m 0,95 až 1,03 0,83 – 1,03 0,89 – 1,03 
(0,83 – 1,03)  
Koeficient ur ĝení, r² min. 0,9700 
(min. 0,9500)  min. 0,8800 (min. 0,7500)  min. 0,9100 (min. 0,7500)  
PoĻadnice b prŃseĝíku regresní 
pĻímky s osou y ±50 min-1 ±20 Nm nebo ±2 % 
(±20 Nm nebo ±3 %) max. toĝivého 
momentu podle toho, která hodnota je v ītší ±4 kW nebo ±2 % (±4 Kw nebo ±3 %) max. výkonu podle toho, která hodnota je vītší 
  Ĝísla v závorkách lze užívat pro homologa ĝní zkoušky plynových motor Ń do 1. Ļíjna  2005. 
  Tabulka 7
: PĻípustná vypušt īní bodŃ z regresní analýzy 
 
Podmínky Body, které se vypustí
Plné zatížení a zp ītnovazební hodnota to ĝivého momentu ® 
referenĝní hodnota to ĝivého momentu Toĝivý moment 
a/nebo výkon 
Bez zatížení, žádný bod volnob īhu a zpītnovazební hodnota 
toĝivého momentu > referen ĝní hodnota to ĝivého momentu Toĝivý moment 
a/nebo výkon 
Bez zatížení/zav Ļený akcelerátor, bod a otá ĝky volnob īhu > 
referenĝní otáĝky volnob īhu Otáĝky a/nebo výkon 
  4. VÝPO ĜET
 PLYNNÝCH  EMISÍ 
 4.1 Ur ĝení prŃtoku zĻedīných výfukových plyn Ń
 
  Celkový pr Ńtok zĻedīných výfukových plyn Ń za celý cyklus (kg/zkouška) se vypo ĝte ze 
zmīĻených hodnot v pr Ńbīhu celého cyklu a z odpovídajících kalibra ĝních údajŃ zaĻízení k 
mīĻení prŃtoku ( V
0 pro PDP nebo KV pro CFV podle odstavce 2 dodatku 5 p Ļílohy 4). 
Použijí se následující vzorce, jestliže se teplota z Ļedīného výfukového plynu udržuje 
konstantní v pr Ńbīhu celého cyklu s použitím vým īníku tepla (±6 K pro PDP-CVS, ±11 K 
pro CFV-CVS, viz. odstavec 2.3 dodatku 7 p Ļílohy 4). 
   Pro systém PDP-CVS:    M
TOTW = 1,293 · V0 · NP · (pB - p1) · 273 / (101,3 · T) 
    kde: L 375/100 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
  
 MTOTW = hmotnost vlhkého z Ļedīného výfukového plynu za celý cyklus, kg 
 V0  = objem plynu na ĝerpaného za otá ĝku pĻi podmínkách zkoušky, m³/ot. 
 NP = celkový po ĝet otáĝek ĝerpadla za zkoušku 
 pB = atmosférický tlak ve zkušební komo Ļe, kPa 
 p1 = podtlak ve vstupu ĝerpadla, kPa 
 T = stĻední teplota z Ļedīného výfukového plynu na vstupu ĝerpadla za celý  cyklus, K 
   Pro systém CFV-CVS   
M
TOTW = 1,293 · t · Kv · pA / T 0,5 
   kde:     M
TOTW = hmotnost vlhkého z Ļedīného výfukového plynu za celý cyklus, kg 
 t = doba trvání cyklu, s 
 KV = kalibra ĝní koeficient Venturiho trubice s kritickým proud īním pro b īžné podmínky 
 pA = absolutní tlak na vstupu do Venturiho trubice, kPa 
 T = absolutní teplota na vs tupu do Venturiho trubice, K 
   Jestliže je použit sy stém s kompenzací pr Ńtoku (tj. bez vým īníku tepla), musí se vypo ĝítat 
okamžité hmotnostní emise a integrovat pro celý cyklus. V tomto p Ļípadī se okamžitá 
hmotnost z Ļedīného výfukového plynu vypo ĝte takto: 
   Pro systém PDP-CVS:   
 M
TOTW,i  = 1,293 · V0 · NP,i · (pB - p 1) · 273 / (101,3 B T) 
    kde:    M
TOTW,i  =  okamžitá hmotnost vlhkého z Ļedīného výfukového plynu, kg 
 NP,i = celkový po ĝet otáĝek ĝerpadla za ĝasový interval 
   Pro systém CFV-CVS:    M
TOTW,i  =  1,293 · Țti · KV · pA / T 0,5  
  kde:    M
TOTW,i  =  okamžitá hmotnost vlhkého z Ļedīného výfukového plynu, kg 
 Țt,i = ĝasový interval, s 
   Jestliže ve vzorku celková hmotnost ĝástic ( M
SAM) a plynných zne ĝišŁujících látek 
pĻekraĝuje 0,5 % celkového pr Ńtoku CVS ( MTOTW), koriguje se pr Ńtok CVS hmotností MSAM 
nebo se proud toku vzorku ĝástic pĻed zaĻízením k m īĻení prŃtoku (PDP nebo CFV) vede 
zpīt k CVS. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/101
 
 
  4.2 Korekce NO
x vlhkostí  
  Protože emise NO
x závisejí na podmínkách okolního vzduchu, koriguje se koncentrace NO x 
vlhkostí okolního vzduchu s použitím faktor Ń uvedených v t īchto vzorcích: 
  a) u vzn ītových motor Ń: 
)71,10 ( 0182,011
,/·/?
aDHHK  
  b) u plynových motor Ń: 
)71,10 ( 0329,011
,/·/?
aGHHK  
    kde:    H
a = vlhkost nasávaného vzduchu, g vody na kg suchého vzduchu, 
  p Ļiĝemž: 
210220,6
/··/··?
a a Ba a
aRp ppRH  
  R
a  = relativní vlhkost nasávaného vzduchu, % 
 pa  = tlak par nasyceného nasávaného vzduchu, kPa 
 pB  = celkový barometrický tlak, kPa 
  4.3 Výpo ĝet hmotnostního pr Ńtoku emisí
 
 4.3.1 Systémy s konstantním hmotnostním pr Ńtokem 
  U systém Ń s výmīníkem tepla se ur ĝí hmotnost zne ĝišŁujících látek (g/zkouška) z t īchto 
rovnic: 
   
(1) NO
x mass = 0,001587 · NO x conc · KH,D · M TOTW   (vzn ītové motory) 
   (2) NO
x mass = 0,001587 · NO x conc · KH,G · M TOTW   (plynové motory) 
  (3) CO
mass = 0,000966 · CO conc · MTOTW 
   (4) HC
 mass = 0,000479 · HC conc · MTOTW   ( v z n ītové motory) 
   (5) HC
 mass = 0,000502 · HC conc · MTOTW   (motory pracující s LPG) L 375/102 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
 (6) HC  mass = 0,000552 · HC conc · MTOTW   (motory pracující s NG) 
 
 (7) NMHC  mass = 0,000479 · NMHC conc · MTOTW  (vzn ītové motory) 
  
 (8) NMHC  mass = 0,000502 · NMHC conc · MTOTW   (motory pracující s LPG ) 
  (9) NMHC
 mass = 0,000516 · NMHC conc · MTOTW   (motory pracující s NG) 
   (10) CH
4 mass = 0,000552 · CH 4 conc · MTOTW    (motory pracující s NG) 
 
kde: 
  NO
x conc, CO conc, HC conc4, NMHC conc, CH 4conc = stĻední koncentrace korigované pozadím, 
  za celý cyklus, zjišt īné integrací (povinné pro NO x a HC) nebo zm īĻené ve vacích,  
  ppm  
 M
TOTW  = celková hmotnost z Ļedīného výfukového plynu za celý cyklus ur ĝená podle 
odstavce   4.1, kg 
  K
H,D    = korek ĝní faktor vlhkosti pro vzn ītové motory ur ĝený podle odstavce 4.2,  
   odvozený z pr Ńmīrné vlhkosti nasávaného vzduchu za cyklus 
  K
H,G     = korekĝní faktor vlhkosti pro plynové motory ur ĝený podle odstavce 4.2, založený 
na prŃmīrné vlhkosti nasávaného vzduchu za cyklus 
  Koncentrace zm īĻené pro suchý stav se musí p Ļevést na vlhký stav podle odstavce 4.2 
dodatku 1 p Ļílohy 4. 
 
Urĝení NMHC
conc a CH 4 conc závisí na metod ī, která se použila (viz . odstavec 3. 3.4 dodatku 
4 pĻílohy 4). V obou p Ļípadech se musí ur ĝit koncentrace CH 4 a odeĝíst od koncentrace HC 
takto: 
   a) metoda GC  
NMHC
conc = HC conc - CH 4 conc 
 
CH 4 conc = namīĻená hodnota 
  b) metoda NMC  
M EM
concCE- CEm) separátore (seHC-) CE-(1) separátoru (bezHCNMHC·?  
  
                     
4 Vztaženo na ekvivalent C1 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/103
 
  
*+
M EE
conc4,CE- CECE-1) separátoru (bezHC-m) separátore (seHCCH·?  
 
 kde:    HC (se separátorem) = koncentrace HC, když vzorek plynu protéká NMC 
 
HC (bez separátoru) = koncentrace HC, když vzorek plynu obtéká NMC 
 
CE
M = úĝinnost vztažená k metanu ur ĝená podle odstavce 1.8.4.1 dodatku 5 p Ļílohy 4 
 
CE E = úĝinnost vztažená k etanu ur ĝená podle odstavce 1.8.4.2 dodatku 5 p Ļílohy 4 
 4.3.1.1 Ur ĝení koncentrací korigovaných pozadím 
   Aby se ur ĝily netto koncentrace zne ĝišŁujících látek, musí se od zm īĻených koncentrací 
odeĝíst stĻední koncentrace pozadí plynných zne ĝišŁujících látek v Ļedicím vzduchu. 
StĻední hodnoty koncentrací pozadí se mohou ur ĝit metodou vaku k odb īru vzorkŃ nebo 
kontinuálním m īĻením s integrací. Použije se tento vzorec: 
 
conc  = conc
e - conc d · (1 - (1/ DF)) 
   kde:    conc  = koncentrace p Ļíslušné zne ĝišŁující látky ve z Ļedīném výfukovém plynu 
korigovaná o množství p Ļíslušné zne ĝišŁující látky obsažené v Ļedicím vzduchu, 
ppm 
  conc
e = koncentrace p Ļíslušné zne ĝišŁující látky zm īĻená v zĻedīném výfukovém plynu, 
ppm 
  conc
d = koncentrace p Ļíslušné zne ĝišŁující látky zm īĻená v Ļedicím vzduchu, ppm 
  DF = faktor Ļedīní 
  Faktor Ļedīní se vypo ĝte takto: 
 
-4
conce conce conce2,S
10) CO (HC COFDF· - -?  
  kde:    CO
2, conce  = koncentrace CO 2 ve zĻedīném výfukovém plynu, % objemových L 375/104 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
 HC conce  = koncentrace HC ve z Ļedīném výfukovém plynu, ppm C1 
 
 CO conce  = koncentrace CO ve z Ļedīném výfukovém plynu, ppm 
 
 FS = stechiometrický faktor 
  Koncentrace zm īĻené pro suchý stav se p Ļevedou na vlhký stav podle odsta vce 4.2 dodatku 
1 pĻílohy 4. 
   Stechiometrický faktor se vypo ĝte takto: 
×
ØÖÇ
ÈÆ-·--·?
4yx 3,762yxx100FS  
 kde: 
   x, y = složení paliva C
xHy 
   Jestliže není složení paliva známo, mohou se alternativn ī použít tyto stechiometrické 
faktory: 
   F
S (vznītové motory) = 13,4 
 FS (LPG) = 11,6 
 FS (NG) = 9,5 
 4.3.2 Systémy s kompenzací pr Ńtoku 
  U systém Ń bez výmīníkŃ tepla se ur ĝí hmotnost zne ĝišŁujících látek (g/zkouška) výpo ĝtem 
okamžitých hmotnostních emisí a integrováním okamžitých hodnot za celý cyklus. Také  se použije pĻímo na okamžitou hodnotu koncentrace korekce pozadím. Použijí se tyto vzorce: 
   
(1) NO
x mass = 
*+ *+ *+ Å
?· ·/· ·/· · ·n
1iDH, concd x TOTWDH, iconce, xiTOTW, K 0,0015871/DF1 NOMK 0,001587 NOM
 
(vznītové motory) 
(2) NO x mass = 
*+ *+ *+ Å
?· ·/· ·/· · ·n
1iGH, concd x TOTW GH, iconce, xiTOTW, K 0,0015871/DF1 NOMK 0,001587 NOM
 
(plynové motory) 
(3) CO mass = 
*+ *+ *+ Å
?·/··/ · ·n
1iconcd TOTW iconce,iTOTW, 0,0009661/DF1COM 0,000966COM  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/105
 
(4) HC mass = *+ *+ *+ Å
?·/··/ · ·n
1iconcd TOTW iconce, 0,0004791/DF1HCM 0,000479HCM  
(vznītové motory) 
(5) HC mass = 
*+ *+ *+ Å
?·/··/ · ·n
1iconcd TOTW iconce,iTOTW, 0,0005021/DF1HCM 0,000502HCM  
(motory na LPG) 
(6) HC mass = *+ *+ *+ Å
?·/·· / · ·n
1iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0,000552 1/DF1 HC M 0,000552 HC M  
(motory na NG) 
 
(7) NMHC mass = 
*+ *+ *+ Å
?·/· · / · ·n
1iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0,000479 1/DF1 NMHC M 0,000479 NMHC M  
(vznītové motory) 
(8) NMHC mass = 
*+ *+ *+ Å
?·/· · / · ·n
1iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0,000502 1/DF1 NMHC M 0,000502 NMHC M  
(motory na LPG) 
(9) NMHC mass = 
*+ *+ *+ Å
?·/· ·/ · ·n
1iconcd TOTW iconce, iTOTW, 0,0005161/DF1 NMHCM 0,000516 NMHCM  
(motory na NG) 
(10) CH 4 mass = 
*+ *+ *+ Å
?·/· ·/ · ·n
1iconcd 4 TOTW iconce, 4iTOTW, 0,0005521/DF1CHM 0,000552 CHM  
(motory na NG) 
 
 kde:   conc
e = koncentrace p Ļíslušné zne ĝišŁující látky zm īĻená ve zĻedīném výfukovém 
plynu, ppm 
  conc
d = koncentrace p Ļíslušné zne ĝišŁující látky zm īĻená v Ļedicím vzduchu, ppm 
  M
TOTW,i  = okamžitá hmotnost z Ļedīného výfukového plynu (viz. odstavec 4.1), kg 
  M
TOTW = celková hmotnost z Ļedīného výfukového plynu za celý cyklus (viz. odstavec 
4.1), kg 
  K
H,D = korek ĝní faktor vlhkosti pro vzn ītové motory ur ĝený podle odstavce 4.2 a 
odvozený z pr Ńmīrné vlhkosti nasávaného vzduchu za cyklus 
 L 375/106 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 KH,G = korek ĝní faktor vlhkosti pro plynové motory ur ĝený podle odstavce 4.2 a 
odvozený z pr Ńmīrné vlhkosti nasávaného vzduchu za cyklus 
 
 DF  =    faktor Ļedīní urĝený podle odstavce 4.3.1.1 
 
4.4 Výpo ĝet specifických emisí 
  Emise (g/kWh) se vypo ĝtou pro všechny jednotlivé složky, jak je poža dováno v odstavcích 
5.2.1 a 5.2.2 pro p Ļíslušnou technologii motoru, takto: 
 
 
act mass x /W NOx NO?  (vzn ītové a plynové motory) 
 act mass/W CO CO?  (vzn ītové a plynové motory) 
 act mass/W HC HC?  (vzn ītové a plynové motory) 
 act mass/W NMHC NMHC?  (vznītové a plynové motory) 
 act 4mass 4 /W CH CH?  (motory pracující s NG) 
 
 kde:    W
act = skuteĝná práce vykonaná v cyklu ur ĝená podle odstavce 3.9.2, kWh. 
 5. VÝPO ĜET
 EMISÍ  ĜÁSTIC  (JE-LI  TO VHODNÉ) 
 5.1 Výpo ĝet hmotnostního pr Ńtoku
 
  Hmotnost ĝástic (g/zkouška) se vypo ĝte takto: 
  
PT
mass = 1000M
MMTOTW
SAMf,  
  kde:   M
f = hmotnost ĝástic odebraných ve vzorku za celý cyklus, mg 
  M
TOTW  = celková hmotnost z Ļedīného výfukového plynu za celý cyklus ur ĝená podle 
 odstavce 4.1, kg 
  M
SAM = hmotnost z Ļedīného výfukového plynu odebraného z Ļedicího tunelu sloužícího ke 
shromažĦování ĝástic, kg 
   a   M
f = M f,p + M f,b, jestliže se tyto hmotnosti zjiš Łují oddīlenī, mg 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/107
 
 M f,p = hmotnost ĝástic shromážd īných na primárním filtru, mg 
 
 M f,b = hmotnost ĝástic shromážd īných na koncovém filtru, mg 
  Jestliže se použije systém dvojitého Ļedīní, odeĝte se hmotnost sekundárního Ļedicího 
vzduchu od celkové hmotnosti dvojit ī Ļedīného výfukového plynu, který prošel odb īrnými 
filtry ĝástic. 
 
M
SAM = M TOT – M SEC 
  
kde: 
  M
TOT =  hmotnost dvojit ī zĻedīného výfukového plynu, který prošel filtrem ĝástic, kg 
  M
SEC =  hmotnost sekundárního Ļedicího vzduchu, kg  
  Jestliže se ur ĝuje hladina ĝástic v pozadí Ļedicího vzduchu podle odstavce 3.4, m Ńže se 
hmotnost ĝástic korigovat pozadím. V tomto p Ļípadī se hmotnost ĝástic (g/zkouška) 
vypoĝte takto: 
  
PT
mass = 100011TOTW
DILd
SAMf M
DF MM
MM·Ú
ÛÙ
Ê
ËÉ
××
ØÖ
ÇÇ
ÈÆ×
ØÖÇ
ÈÆ/·/  
 
 kde:   M
f, M SAM, M TOTW   = viz výše 
 M DIL  = hmotnost primárního Ļedicího vzduchu odebraného systémem odb īru 
vzorkŃ ĝástic pozadí, kg 
 M d     = hmotnost ĝástic pozadí shromážd īných z primárního Ļedicího 
vzduchu, mg 
 DF    = faktor Ļedīní urĝený podle odstavce 4.3.1.1 
 5.2 Výpo ĝet specifických emisí
 
  Emise ĝástic (g/kWh) se vypo ĝtou takto: 
  
act massW/PTPT?  
 
 kde:    W
act = skuteĝná práce vykonaná v cyklu ur ĝená podle odstavce 3.9.2, kWh. 
  
___________ L 375/108 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
PĻíloha 4 – dodatek 3  
PLÁN PR łBĪHU ZKOUŠKY ETC S MOTOREM NA DYNAMOMETRU 
 
Ĝas Norm.Norm. Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm.
 otáĝkytoĝ.m. otá ĝkytoĝ.m.  otá ĝky toĝ.m.
s % % s % % s % %
1 0 0 52 0 0 103 0 0
2 0 0 53 0 0 104 0 03 0 0 54 0 0 105 0 04 0 0 55 0 0 106 0 05 0 0 56 0 0 107 0 06 0 0 57 0 0 108 11
,6 14 ,8
7 0 0 58 0 0 109 0 08 0 0 59 0 0 110 27
,2 74 ,8
9 0 0 60 0 0 111 17 76 ,9
10 0 0 61 0 0 112 36 7811 0 0 62 25
,51 1 ,1 113 59 ,7 86
12 0 0 63 28 ,52 0 ,9 114 80 ,8 17 ,9
13 0 0 64 32 73 ,9 115 49 ,7 0
14 0 0 65 4 82 ,3 116 65 ,6 86
15 0 0 66 34 ,58 0 ,4 117 78 ,6 72 ,2
16 0 ,11 ,5 67 64 ,1 86 118 64 ,9 „m“
17 23 ,12 1 ,5 68 58 0 119 44 ,3 „m“
18 12 ,62 8 ,5 69 50 ,38 3 ,4 120 51 ,4 83 ,4
19 21 ,8 71 70 66 ,49 9 ,1 121 58 ,1 97
20 19 ,77 6 ,8 71 81 ,49 9 ,6 122 69 ,3 99 ,3
21 54 ,68 0 ,9 72 88 ,77 3 ,4 123 72 20 ,8
22 71 ,34 ,9 73 52 ,5 0 124 72 ,1 „m“
23 55 ,91 8 ,1 74 46 ,45 8 ,5 125 65 ,3 „m“
24 72 85 ,4 75 48 ,69 0 ,9 126 64 „m“
25 86 ,76 1 ,8 76 55 ,29 9 ,4 127 59 ,7 „m“
26 51 ,7 0 77 62 ,3 99 128 52 ,8 „m“
27 53 ,44 8 ,9 78 68 ,49 1 ,5 129 45 ,9 „m“
28 34 ,28 7 ,6 79 74 ,57 3 ,7 130 38 ,7 „m“
29 45 ,59 2 ,7 80 38 0 131 32 ,4 „m“
30 54 ,69 9 ,5 81 41 ,88 9 ,6 132 27 „m“
31 64 ,59 6 ,8 82 47 ,19 9 ,2 133 21 ,7 „m“
32 71 ,78 5 ,4 83 52 ,59 9 ,8 134 19 ,1 0 ,4
33 79 ,45 4 ,8 84 56 ,98 0 ,8 135 34 ,7 14
34 89 ,79 9 ,4 85 58 ,31 1 ,8 136 16 ,4 48 ,6
35 57 ,4 0 86 56 ,2 „m“ 137 0 11 ,2
36 59 ,73 0 ,6 87 52 „m“ 138 1 ,2 2 ,1
37 90 ,1 „m“  88 43 ,3 „m“ 139 30 ,1 19 ,3
38 82 ,9 „m“  89 36 ,1 „m“ 140 30 73 ,9
39 51 ,3 „m“ 90 27 ,6 „m“ 141 54 ,4 74 ,4
40 28 ,5 „m“ 91 21 ,1 „m“ 142 77 ,2 55 ,6
41 29 ,3 „m“ 92 8 0 143 58 ,1 0
42 26 ,7 „m“ 93 0 0 144 45 82 ,1
43 20 ,4 „m“ 94 0 0 145 68 ,7 98 ,1
44 14 ,1 0 95 0 0 146 85 ,7 67 ,2
45 6 ,5 0 96 0 0 147 60 ,2 0
46 0 0 97 0 0 148 59 ,4 98
47 0 0 98 0 0 149 72 ,7 99 ,6
48 0 0 99 0 0 150 79 ,9 45
49 0 0 100 0 0 151 44 ,3 0
50 0 0 101 0 0 152 41 ,5 84 ,4
51 0 0 102 0 0 153 56 ,2 98 ,227.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/109
 
 
Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm.
 otáĝkytoĝ. m. otá ĝkytoĝ. m.  otá ĝky toĝ. m.
s % % s % % s % %
154 65,7 99,1 205 0 0 256 51,7 17
155 74,4 84,7 206 0 0 257 56,2 78,7156 54,4 0 207 0 0 258 59,5 94,7157 47,9 89,7 208 0 0 259 65,5 99,1158 54,5 99,5 209 0 0 260 71,2 99,5159 62,7 96,8 210 0 0 261 76,6 99,9160 62,3 0 211 0 0 262 79 0161 46,2 54,2 212 0 0 263 52,9 97,5162 44,3 83,2 213 0 0 264 53,1 99,7163 48,2 13,3 214 0 0 265 59 99,1164 51 „m“ 215 0 0 266 62,2 99165 50 „m“ 216 0 0 267 65 99,1166 49,2 „m“ 217 0 0 268 69 83,1167 49,3 „m“ 218 0 0 269 69,9 28,4168 49,9 „m“ 219 0 0 270 70,6 12,5169 51,6 „m“ 220 0 0 271 68,9 8,4170 49,7 „m“ 221 0 0 272 69,8 9,1171 48,5 „m“ 222 0 0 273 69,6 7172 50,3 72,5 223 0 0 274 65,7 „m“173 51,1 84,5 224 0 0 275 67,1 „m“174 54,6 64,8 225 21,2 62,7 276 66,7 „m“175 56,6 76,5 226 30,8 75,1 277 65,6 „m“176 58 „m“ 227 5,9 82,7 278 64,5 „m“177 53,6 „m“ 228 34,6 80,3 279 62,9 „m“178 40,8 „m“ 229 59,9 87 280 59,3 „m“179 32,9 „m“ 230 84,3 86,2 281 54,1 „m“180 26,3 „m“ 231 68,7 „m“ 282 51,3 „m“181 20,9 „m“ 232 43,6 „m“ 283 47,9 „m“182 10 0 233 41,5 85,4 284 43,6 „m“183 0 0 234 49,9 94,3 285 39,4 „m“184 0 0 235 60,8 99 286 34,7 „m“185 0 0 236 70,2 99,4 287 29,8 „m“186 0 0 237 81,1 92,4 288 20,9 73,4187 0 0 238 49,2 0 289 36,9 „m“188 0 0 239 56 86,2 290 35,5 „m“189 0 0 240 56,2 99,3 291 20,9 „m“190 0 0 241 61,7 99 292 49,7 11,9191 0 0 242 69,2 99,3 293 42,5 „m“192 0 0 243 74,1 99,8 294 32 „m“193 0 0 244 72,4 8,4 295 23,6 „m“194 0 0 245 71,3 0 296 19,1 0195 0 0 246 71,2 9,1 297 15,7 73,5196 0 0 247 67,1 „m“ 298 25,1 76,8197 0 0 248 65,5 „m“ 299 34,5 81,4198 0 0 249 64,4 „m“ 300 44,1 87,4199 0 0 250 62,9 25,6 301 52,8 98,6200 0 0 251 62,2 35,6 302 63,6 99201 0 0 252 62,9 24,4 303 73,6 99,7202 0 0 253 58,8 „m“ 304 62,2 „m“203 0 0 254 56,9 „m“ 305 29,2 „m“204 0 0 255 54,5 „m“ 306 46,4 22
 L 375/110 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm.
 otáĝkytoĝ. m. otá ĝkytoĝ. m.  otá ĝky toĝ. m.
s % % s % % s % %
307 47 ,31 3 ,8 358 72 ,69 9 ,6 409 56 ,3 72 ,3
308 47 ,21 2 ,5 359 82 ,49 9 ,5 410 59 ,7 99 ,1
309 47 ,91 1 ,5 360 88 99 ,4 411 62 ,3 99
310 47 ,83 5 ,5 361 46 ,4 0 412 67 ,9 99 ,2
311 49 ,28 3 ,3 362 53 ,49 5 ,2 413 69 ,5 99 ,3
312 52 ,79 6 ,4 363 58 ,49 9 ,2 414 73 ,1 99 ,7
313 57 ,49 9 ,2 364 61 ,5 99 415 77 ,7 99 ,8
314 61 ,8 99 365 64 ,8 99 416 79 ,7 99 ,7
315 66 ,46 0 ,9 366 68 ,19 9 ,2 417 82 ,5 99 ,5
316 65 ,8 „m“ 367 73 ,49 9 ,7 418 85 ,3 99 ,4
317 59 „m“ 368 73 ,32 9 ,8 419 86 ,6 99 ,4
318 50 ,7 „m“ 369 73 ,51 4 ,6 420 89 ,4 99 ,4
319 41 ,8 „m“ 370 68 ,3 0 421 62 ,2 0
320 34 ,7 „m“ 371 45 ,44 9 ,9 422 52 ,7 96 ,4
321 28 ,7 „m“ 372 47 ,27 5 ,7 423 50 ,2 99 ,8
322 25 ,2 „m“ 373 44 ,5 9 424 49 ,3 99 ,6
323 43 24 ,8 374 47 ,81 0 ,3 425 52 ,2 99 ,8
324 38 ,7 0 375 46 ,81 5 ,9 426 51 ,3 100
325 48 ,13 1 ,9 376 46 ,91 2 ,7 427 51 ,3 100
326 40 ,3 61 377 46 ,88 ,9 428 51 ,1 100
327 42 ,45 2 ,1 378 46 ,16 ,2 429 51 ,1 100
328 46 ,44 7 ,7 379 46 ,1 „m“ 430 51 ,8 99 ,9
329 46 ,93 0 ,7 380 45 ,5 „m“ 431 51 ,3 100
330 46 ,12 3 ,1 381 44 ,7 „m“ 432 51 ,1 100
331 45 ,72 3 ,2 382 43 ,8 „m“ 433 51 ,3 100
332 45 ,53 1 ,9 383 41 „m“ 434 52 ,3 99 ,8
333 46 ,47 3 ,6 384 41 ,16 ,4 435 52 ,9 99 ,7
334 51 ,36 0 ,7 385 38 6 ,3 436 53 ,8 99 ,6
335 51 ,35 1 ,1 386 35 ,90 ,3 437 51 ,7 99 ,9
336 53 ,24 6 ,8 387 33 ,5 0 438 53 ,5 99 ,6
337 53 ,9 50 388 53 ,14 8 ,9 439 52 99 ,8
338 53 ,45 2 ,1 389 48 ,3 „m“ 440 51 ,7 99 ,9
339 53 ,84 5 ,7 390 49 ,9 „m“ 441 53 ,2 99 ,7
340 50 ,62 2 ,1 391 48 „m“ 442 54 ,2 99 ,5
341 47 ,8 26 392 45 ,3 „m“ 443 55 ,2 99 ,4
342 41 ,61 7 ,8 393 41 ,63 ,1 444 53 ,8 99 ,6
343 38 ,72 9 ,8 394 44 ,3 79 445 53 ,1 99 ,7
344 35 ,97 1 ,6 395 44 ,38 9 ,5 446 55 99 ,4
345 34 ,64 7 ,3 396 43 ,49 8 ,8 447 57 99 ,2
346 34 ,88 0 ,3 397 44 ,39 8 ,9 448 61 ,5 99
347 35 ,98 7 ,2 398 43 98 ,8 449 59 ,4 5 ,7
348 38 ,89 0 ,8 399 42 ,29 8 ,8 450 59 0
349 41 ,59 4 ,7 400 42 ,79 8 ,8 451 57 ,3 59 ,8
350 47 ,19 9 ,2 401 45 99 452 64 ,1 99
351 53 ,19 9 ,7 402 43 ,69 8 ,9 453 70 ,9 90 ,5
352 46 ,4 0 403 42 ,29 8 ,8 454 58 0
353 42 ,50 ,7 404 44 ,8 99 455 41 ,5 59 ,8
354 43 ,65 8 ,6 405 43 ,49 8 ,8 456 44 ,1 92 ,6
355 47 ,18 7 ,5 406 45 99 457 46 ,8 99 ,2
356 54 ,19 9 ,5 407 42 ,25 4 ,3 458 47 ,2 99 ,3
357 62 ,9 99 408 61 ,23 1 ,9 459 51 10027.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/111
 
 
Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm.
 otáĝkytoĝ. m. otá ĝkytoĝ. m.  otá ĝky toĝ. m.
s % % s % % s % %
460 53 ,29 9 ,7 511 0 0 562 58 ,7 „m“
461 53 ,19 9 ,7 512 0 0 563 56 „m“
462 55 ,95 3 ,1 513 0 0 564 53 ,9 „m“
463 53 ,91 3 ,9 514 30 ,52 5 ,6 565 52 ,1 „m“
464 52 ,5 „m“ 515 19 ,75 6 ,9 566 49 ,9 „m“
465 51 ,7 „m“ 516 16 ,34 5 ,1 567 46 ,4 „m“
466 51 ,55 2 ,2 517 27 ,24 ,6 568 43 ,6 „m“
467 52 ,8 80 518 21 ,71 ,3 569 40 ,8 „m“
468 54 ,9 95 519 29 ,72 8 ,6 570 37 ,5 „m“
469 57 ,39 9 ,2 520 36 ,67 3 ,7 571 27 ,8 „m“
470 60 ,79 9 ,1 521 61 ,35 9 ,5 572 17 ,1 0 ,6
471 62 ,4 „m“ 522 40 ,8 0 573 12 ,2 0 ,9
472 60 ,1 „m“ 523 36 ,62 7 ,8 574 11 ,5 1 ,1
473 53 ,2 „m“ 524 39 ,48 0 ,4 575 8 ,7 0 ,5
474 44 „m“ 525 51 ,38 8 ,9 576 8 0 ,9
475 35 ,2 „m“ 526 58 ,51 1 ,1 577 5 ,3 0 ,2
476 30 ,5 „m“ 527 60 ,7 „m“ 578 4 0
477 26 ,5 „m“ 528 54 ,5 „m“ 579 3 ,9 0
478 22 ,5 „m“ 529 51 ,3 „m“ 580 0 0
479 20 ,4 „m“ 530 45 ,5 „m“ 581 0 0
480 19 ,1 „m“ 531 40 ,8 „m“ 582 0 0
481 19 ,1 „m“ 532 38 ,9 „m“ 583 0 0
482 13 ,4 „m“ 533 36 ,6 „m“ 584 0 0
483 6 ,7 „m“ 534 36 ,17 2 ,7 585 0 0
484 3 ,2 „m“ 535 44 ,87 8 ,9 586 0 0
485 14 ,36 3 ,8 536 51 ,69 1 ,1 587 8 ,7 22 ,8
486 34 ,1 0 537 59 ,19 9 ,1 588 16 ,2 49 ,4
487 23 ,97 5 ,7 538 66 99 ,1 589 23 ,6 56
488 31 ,77 9 ,2 539 75 ,19 9 ,9 590 21 ,1 56 ,1
489 32 ,11 9 ,4 540 81 8 591 23 ,6 56
490 35 ,95 ,8 541 39 ,1 0 592 46 ,2 68 ,8
491 36 ,60 ,8 542 53 ,88 9 ,7 593 68 ,4 61 ,2
492 38 ,7 „m“ 543 59 ,79 9 ,1 594 58 ,7 „m“
493 38 ,4 „m“ 544 64 ,8 99 595 31 ,6 „m“
494 39 ,4 „m“ 545 70 ,69 6 ,1 596 19 ,9 8 ,8
495 39 ,7 „m“ 546 72 ,61 9 ,6 597 32 ,9 70 ,2
496 40 ,5 „m“ 547 72 6 ,3 598 43 79
497 40 ,8 „m“ 548 68 ,90 ,1 599 57 ,4 98 ,9
498 39 ,7 „m“ 549 67 ,7 „m“ 600 72 ,1 73 ,8
499 39 ,2 „m“ 550 66 ,8 „m“ 601 53 0
500 38 ,7 „m“ 551 64 ,31 6 ,9 602 48 ,1 86
501 32 ,7 „m“ 552 64 ,9 7 603 56 ,2 99
502 30 ,1 „m“ 553 63 ,61 2 ,5 604 65 ,4 98 ,9
503 21 ,9 „m“ 554 63 7 ,7 605 72 ,9 99 ,7
504 12 ,8 0 555 64 ,43 8 ,2 606 67 ,5 „m“
505 0 0 556 63 11 ,8 607 39 „m“
506 0 0 557 63 ,6 0 608 41 ,9 38 ,1
507 0 0 558 63 ,3 5 609 44 ,1 80 ,4
508 0 0 559 60 ,19 ,1 610 46 ,8 99 ,4
509 0 0 560 61 8 ,4 611 48 ,7 99 ,9
510 0 0 561 59 ,70 ,9 612 50 ,5 99 ,7L 375/112 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm.
 otáĝkytoĝ. m. otá ĝkytoĝ. m.  otá ĝky toĝ. m.
s % % s % % s % %
613 52 ,59 0 ,3 664 54 39 ,3 715 46 ,2 „m“
614 51 1 ,8 665 53 ,8 „m“ 716 45 ,6 9 ,8
615 50 „m“ 666 52 „m“ 717 45 ,6 34 ,5
616 49 ,1 „m“ 667 50 ,4 „m“ 718 45 ,5 37 ,1
617 47 „m“ 668 50 ,6 0 719 43 ,8 „m“
618 43 ,1 „m“ 669 49 ,34 1 ,7 720 41 ,9 „m“
619 39 ,2 „m“ 670 50 73 ,2 721 41 ,3 „m“
620 40 ,60 ,5 671 50 ,49 9 ,7 722 41 ,4 „m“
621 41 ,85 3 ,4 672 51 ,99 9 ,5 723 41 ,2 „m“
622 44 ,46 5 ,1 673 53 ,69 9 ,3 724 41 ,8 „m“
623 48 ,16 7 ,8 674 54 ,69 9 ,1 725 41 ,8 „m“
624 53 ,89 9 ,2 675 56 99 726 43 ,2 17 ,4
625 58 ,69 8 ,9 676 55 ,8 99 727 45 29
626 63 ,69 8 ,8 677 58 ,49 8 ,9 728 44 ,2 „m“
627 68 ,59 9 ,2 678 59 ,99 8 ,8 729 43 ,9 „m“
628 72 ,28 9 ,4 679 60 ,99 8 ,8 730 38 10 ,7
629 77 ,1 0 680 63 98 ,8 731 56 ,8 „m“
630 57 ,87 9 ,1 681 64 ,39 8 ,9 732 57 ,1 „m“
631 60 ,39 8 ,8 682 64 ,8 64 733 52 „m“
632 61 ,99 8 ,8 683 65 ,94 6 ,5 734 44 ,4 „m“
633 63 ,89 8 ,8 684 66 ,22 8 ,7 735 40 ,2 „m“
634 64 ,79 8 ,9 685 65 ,21 ,8 736 39 ,2 16 ,5
635 65 ,44 6 ,5 686 65 6 ,8 737 38 ,9 73 ,2
636 65 ,74 4 ,5 687 63 ,65 3 ,6 738 39 ,9 89 ,8
637 65 ,63 ,5 688 62 ,48 2 ,5 739 42 ,3 98 ,6
638 49 ,1 0 689 61 ,89 8 ,8 740 43 ,7 98 ,8
639 50 ,47 3 ,1 690 59 ,89 8 ,8 741 45 ,5 99 ,1
640 50 ,5 „m“ 691 59 ,29 8 ,8 742 45 ,6 99 ,2
641 51 „m“ 692 59 ,79 8 ,8 743 48 ,1 99 ,7
642 49 ,4 „m“ 693 61 ,29 8 ,8 744 49 100
643 49 ,2 „m“ 694 62 ,24 9 ,4 745 49 ,8 99 ,9
644 48 ,6 „m“ 695 62 ,83 7 ,2 746 49 ,8 99 ,9
645 47 ,5 „m“ 696 63 ,54 6 ,3 747 51 ,9 99 ,5
646 46 ,5 „m“ 697 64 ,77 2 ,3 748 52 ,3 99 ,4
647 46 11 ,3 698 64 ,77 2 ,3 749 53 ,3 99 ,3
648 45 ,64 2 ,8 699 65 ,47 7 ,4 750 52 ,9 99 ,3
649 47 ,1 83 700 66 ,16 9 ,3 751 54 ,3 99 ,2
650 46 ,29 9 ,3 701 64 ,3 „m“ 752 55 ,5 99 ,1
651 47 ,99 9 ,7 702 64 ,3 „m“ 753 56 ,7 99
652 49 ,59 9 ,9 703 63 „m“ 754 61 ,7 98 ,8
653 50 ,69 9 ,7 704 62 ,2 „m“ 755 64 ,3 47 ,4
654 51 99 ,6 705 61 ,6 „m“ 756 64 ,7 1 ,8
655 53 99 ,3 706 62 ,4 „m“ 757 66 ,2 „m“
656 54 ,99 9 ,1 707 62 ,2 „m“ 758 49 ,1 „m“
657 55 ,7 99 708 61 „m“ 759 52 ,1 46
658 56 99 709 58 ,7 „m“ 760 52 ,6 61
659 56 ,19 ,3 710 55 ,5 „m“ 761 52 ,9 0
660 55 ,6 „m“ 711 51 ,7 „m“ 762 52 ,3 20 ,4
661 55 ,4 „m“ 712 49 ,2 „m“ 763 54 ,2 56 ,7
662 54 ,95 1 ,3 713 48 ,84 0 ,4 764 55 ,4 59 ,8
663 54 ,95 9 ,8 714 47 ,9 „m“ 765 56 ,1 49 ,227.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/113
 
 
Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm.
 otáĝkytoĝ. m. otá ĝkytoĝ. m.  otá ĝky toĝ. m.
s % % s % % s % %
766 56 ,83 3 ,7 817 61 ,74 6 ,2 868 53 99 ,3
767 57 ,2 96 818 59 ,84 5 ,1 869 54 ,2 99 ,2
768 58 ,69 8 ,9 819 57 ,44 3 ,9 870 55 ,5 99 ,1
769 59 ,59 8 ,8 820 54 ,84 2 ,8 871 56 ,7 99
770 61 ,29 8 ,8 821 54 ,36 5 ,2 872 57 ,3 98 ,9
771 62 ,19 8 ,8 822 52 ,96 2 ,1 873 58 98 ,9
772 62 ,79 8 ,8 823 52 ,43 0 ,6 874 60 ,5 31 ,1
773 62 ,89 8 ,8 824 50 ,4 „m“ 875 60 ,2 „m“
774 64 98 ,9 825 48 ,6 „m“ 876 60 ,3 „m“
775 63 ,24 6 ,3 826 47 ,9 „m“ 877 60 ,5 6 ,3
776 62 ,4 „m“ 827 46 ,8 „m“ 878 61 ,4 19 ,3
777 60 ,3 „m“ 828 46 ,99 ,4 879 60 ,3 1 ,2
778 58 ,7 „m“ 829 49 ,54 1 ,7 880 60 ,5 2 ,9
779 57 ,2 „m“ 830 50 ,53 7 ,8 881 61 ,2 34 ,1
780 56 ,1 „m“ 831 52 ,32 0 ,4 882 61 ,6 13 ,2
781 56 9 ,3 832 54 ,13 0 ,7 883 61 ,5 16 ,4
782 55 ,22 6 ,3 833 56 ,34 1 ,8 884 61 ,2 16 ,4
783 54 ,84 2 ,8 834 58 ,72 6 ,5 885 61 ,3 „m“
784 55 ,74 7 ,1 835 57 ,3 „m“ 886 63 ,1 „m“
785 56 ,65 2 ,4 836 59 „m“ 887 63 ,2 4 ,8
786 58 50 ,3 837 59 ,8 „m“ 888 62 ,3 22 ,3
787 58 ,62 0 ,6 838 60 ,3 „m“ 889 62 38 ,5
788 58 ,7 „m“ 839 61 ,2 „m“ 890 61 ,6 29 ,6
789 59 ,3 „m“ 840 61 ,8 „m“ 891 61 ,6 26 ,6
790 58 ,6 „m“ 841 62 ,5 „m“ 892 61 ,8 28 ,1
791 60 ,59 ,7 842 62 ,4 „m“ 893 62 29 ,6
792 59 ,29 ,6 843 61 ,5 „m“ 894 62 16 ,3
793 59 ,99 ,6 844 63 ,7 „m“ 895 61 ,1 „m“
794 59 ,69 ,6 845 61 ,9 „m“ 896 61 ,2 „m“
795 59 ,96 ,2 846 61 ,62 9 ,7 897 60 ,7 19 ,2
796 59 ,99 ,6 847 60 ,3 „m“ 898 60 ,7 32 ,5
797 60 ,51 3 ,1 848 59 ,2 „m“ 899 60 ,9 17 ,8
798 60 ,32 0 ,7 849 57 ,3 „m“ 900 60 ,1 19 ,2
799 59 ,9 31 850 52 ,3 „m“ 901 59 ,3 38 ,2
800 60 ,5 42 851 49 ,3 „m“ 902 59 ,9 45
801 61 ,55 2 ,5 852 47 ,3 „m“ 903 59 ,4 32 ,4
802 60 ,95 1 ,4 853 46 ,33 8 ,8 904 59 ,2 23 ,5
803 61 ,25 7 ,7 854 46 ,83 5 ,1 905 59 ,5 40 ,8
804 62 ,89 8 ,8 855 46 ,6 „m“ 906 58 ,3 „m“
805 63 ,49 6 ,1 856 44 ,3 „m“ 907 58 ,2 „m“
806 64 ,64 5 ,4 857 43 ,1 „m“ 908 57 ,6 „m“
807 64 ,1 5 858 42 ,42 ,1 909 57 ,1 „m“
808 63 3 ,2 859 41 ,82 ,4 910 57 0 ,6
809 62 ,71 4 ,9 860 43 ,86 8 ,8 911 57 26 ,3
810 63 ,53 5 ,8 861 44 ,68 9 ,2 912 56 ,5 29 ,2
811 64 ,17 3 ,3 862 46 99 ,2 913 56 ,3 20 ,5
812 64 ,33 7 ,4 863 46 ,99 9 ,4 914 56 ,1 „m“
813 64 ,1 21 864 47 ,99 9 ,7 915 55 ,2 „m“
814 63 ,7 21 865 50 ,29 9 ,8 916 54 ,7 17 ,5
815 62 ,9 18 866 51 ,29 9 ,6 917 55 ,2 29 ,2
816 62 ,43 2 ,7 867 52 ,39 9 ,4 918 55 ,2 29 ,2L 375/114 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm.
 otáĝkytoĝ. m. otá ĝkytoĝ. m.  otá ĝky toĝ. m.
s % % s % % s % %
919 55 ,9 16 970 49 ,99 9 ,7 1021 49 ,4 „m“
920 55 ,92 6 ,3 971 49 ,69 9 ,6 1022 48 ,3 „m“
921 56 ,13 6 ,5 972 49 ,49 9 ,6 1023 49 ,4 „m“
922 55 ,8 19 973 49 99 ,5 1024 48 ,5 „m“
923 55 ,99 ,2 974 49 ,89 9 ,7 1025 48 ,7 „m“
924 55 ,82 1 ,9 975 50 ,9 100 1026 48 ,7 „m“
925 56 ,44 2 ,8 976 50 ,49 9 ,8 1027 49 ,1 „m“
926 56 ,4 38 977 49 ,89 9 ,7 1028 49 „m“
927 56 ,4 11 978 49 ,19 9 ,5 1029 49 ,8 „m“
928 56 ,43 5 ,1 979 50 ,49 9 ,8 1030 48 ,7 „m“
929 54 7 ,3 980 49 ,89 9 ,7 1031 48 ,5 „m“
930 53 ,45 ,4 981 49 ,39 9 ,5 1032 49 ,3 31 ,3
931 52 ,32 7 ,6 982 49 ,19 9 ,5 1033 49 ,7 45 ,3
932 52 ,1 32 983 49 ,99 9 ,7 1034 48 ,3 44 ,5
933 52 ,33 3 ,4 984 49 ,19 9 ,5 1035 49 ,8 61
934 52 ,23 4 ,9 985 50 ,49 9 ,8 1036 49 ,4 64 ,3
935 52 ,86 0 ,1 986 50 ,9 100 1037 49 ,8 64 ,4
936 53 ,76 9 ,7 987 51 ,49 9 ,9 1038 50 ,5 65 ,6
937 54 70 ,7 988 51 ,59 9 ,9 1039 50 ,3 64 ,5
938 55 ,17 1 ,7 989 52 ,29 9 ,7 1040 51 ,2 82 ,9
939 55 ,2 46 990 52 ,87 4 ,1 1041 50 ,5 86
940 54 ,71 2 ,6 991 53 ,3 46 1042 50 ,6 89
941 52 ,5 0 992 53 ,63 6 ,4 1043 50 ,4 81 ,4
942 51 ,82 4 ,7 993 53 ,43 3 ,5 1044 49 ,9 49 ,9
943 51 ,44 3 ,9 994 53 ,95 8 ,9 1045 49 ,1 20 ,1
944 50 ,97 1 ,1 995 55 ,27 3 ,8 1046 47 ,9 24
945 51 ,27 6 ,8 996 55 ,85 2 ,4 1047 48 ,1 36 ,2
946 50 ,38 7 ,5 997 55 ,79 ,2 1048 47 ,5 34 ,5
947 50 ,29 9 ,8 998 55 ,82 ,2 1049 46 ,9 30 ,3
948 50 ,9 100 999 56 ,43 3 ,6 1050 47 ,7 53 ,5
949 49 ,99 9 ,7 1000 55 ,4 „m“ 1051 46 ,9 61 ,6
950 50 ,9 100 1001 55 ,2 „m“ 1052 46 ,5 73 ,6
951 49 ,89 9 ,7 1002 55 ,82 6 ,3 1053 48 84 ,6
952 50 ,49 9 ,8 1003 55 ,82 3 ,3 1054 47 ,2 87 ,7
953 50 ,49 9 ,8 1004 56 ,45 0 ,2 1055 48 ,7 80
954 49 ,79 9 ,7 1005 57 ,66 8 ,3 1056 48 ,7 50 ,4
955 51 100 1006 58 ,89 0 ,2 1057 47 ,8 38 ,6
956 50 ,39 9 ,8 1007 59 ,99 8 ,9 1058 48 ,8 63 ,1
957 50 ,29 9 ,8 1008 62 ,39 8 ,8 1059 47 ,4 5
958 49 ,99 9 ,7 1009 63 ,17 4 ,4 1060 47 ,3 47 ,4
959 50 ,9 100 1010 63 ,74 9 ,4 1061 47 ,3 49 ,8
960 50 99 ,7 1011 63 ,39 ,8 1062 46 ,9 23 ,9
961 50 ,29 9 ,8 1012 48 0 1063 46 ,7 44 ,6
962 50 ,29 9 ,8 1013 47 ,97 3 ,5 1064 46 ,8 65 ,2
963 49 ,99 9 ,7 1014 49 ,99 9 ,7 1065 46 ,9 60 ,4
964 50 ,49 9 ,8 1015 49 ,94 8 ,8 1066 46 ,7 61 ,5
965 50 ,29 9 ,8 1016 49 ,62 ,3 1067 45 ,5 „m“
966 50 ,39 9 ,8 1017 49 ,9 „m“ 1068 45 ,5 „m“
967 49 ,99 9 ,7 1018 49 ,3 „m“ 1069 44 ,2 „m“
968 51 ,1 100 1019 49 ,74 7 ,5 1070 43 „m“
969 50 ,69 9 ,9 1020 49 ,1 „m“ 1071 42 ,5 „m“27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/115
 
 
Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm.
 otáĝkytoĝ. m. otá ĝkytoĝ. m.  otá ĝky toĝ. m.
s % % s % % s % %
1072 41 „m“  1123 55 „m“ 1174 56 ,9 „m“
1073 39 ,9 „m“  1124 53 ,7 „m“ 1175 56 ,4 4
1074 39 ,93 8 ,2  1125 52 ,1 „m“ 1176 57 23 ,4
1075 40 ,14 8 ,1  1126 51 ,1 „m“ 1177 56 ,4 41 ,7
1076 39 ,9 48  1127 49 ,72 5 ,8 1178 57 49 ,2
1077 39 ,45 9 ,3  1128 49 ,14 6 ,1 1179 57 ,7 56 ,6
1078 43 ,81 9 ,8  1129 48 ,74 6 ,9 1180 58 ,6 56 ,6
1079 52 ,9 0  1130 48 ,24 6 ,7 1181 58 ,9 64
1080 52 ,88 8 ,9  1131 48 70 1182 59 ,4 68 ,2
1081 53 ,49 9 ,5  1132 48 70 1183 58 ,8 71 ,4
1082 54 ,79 9 ,3  1133 47 ,26 7 ,6 1184 60 ,1 71 ,3
1083 56 ,39 9 ,1  1134 47 ,36 7 ,6 1185 60 ,6 79 ,1
1084 57 ,5 99  1135 46 ,67 4 ,7 1186 60 ,7 83 ,3
1085 59 98 ,9  1136 47 ,4 13 1187 60 ,7 77 ,1
1086 59 ,89 8 ,9  1137 46 ,3 „m“ 1188 60 73 ,5
1087 60 ,19 8 ,9  1138 45 ,4 „m“ 1189 60 ,2 55 ,5
1088 61 ,84 8 ,3  1139 45 ,52 4 ,8 1190 59 ,7 54 ,4
1089 61 ,85 5 ,6  1140 44 ,87 3 ,8 1191 59 ,8 73 ,3
1090 61 ,75 9 ,8  1141 46 ,6 99 1192 59 ,8 77 ,9
1091 62 55 ,6  1142 46 ,39 8 ,9 1193 59 ,8 73 ,9
1092 62 ,32 9 ,6  1143 48 ,59 9 ,4 1194 60 76 ,5
1093 62 19 ,3  1144 49 ,99 9 ,7 1195 59 ,5 82 ,3
1094 61 ,37 ,9  1145 49 ,19 9 ,5 1196 59 ,9 82 ,8
1095 61 ,11 9 ,2  1146 49 ,19 9 ,5 1197 59 ,8 65 ,8
1096 61 ,2 43  1147 51 100 1198 59 48 ,6
1097 61 ,15 9 ,7  1148 51 ,59 9 ,9 1199 58 ,9 62 ,2
1098 61 ,19 8 ,8  1149 50 ,9 100 1200 59 ,1 70 ,4
1099 61 ,39 8 ,8  1150 51 ,69 9 ,9 1201 58 ,9 62 ,1
1100 61 ,32 6 ,6  1151 52 ,19 9 ,7 1202 58 ,4 67 ,4
1101 60 ,4 „m“  1152 50 ,9 100 1203 58 ,7 58 ,9
1102 58 ,8 „m“  1153 52 ,29 9 ,7 1204 58 ,3 57 ,7
1103 57 ,7 „m“  1154 51 ,59 8 ,3 1205 57 ,5 57 ,8
1104 56 „m“  1155 51 ,54 7 ,2 1206 57 ,2 57 ,6
1105 54 ,7 „m“  1156 50 ,87 8 ,4 1207 57 ,1 42 ,6
1106 53 ,3 „m“  1157 50 ,3 83 1208 57 70 ,1
1107 52 ,62 3 ,2  1158 50 ,33 1 ,7 1209 56 ,4 59 ,6
1108 53 ,48 4 ,2  1159 49 ,33 1 ,3 1210 56 ,7 39
1109 53 ,99 9 ,4  1160 48 ,82 1 ,5 1211 55 ,9 68 ,1
1110 54 ,99 9 ,3  1161 47 ,85 9 ,4 1212 56 ,3 79 ,1
1111 55 ,89 9 ,2  1162 48 ,17 7 ,1 1213 56 ,7 89 ,7
1112 57 ,1 99  1163 48 ,48 7 ,6 1214 56 89 ,4
1113 56 ,59 9 ,1  1164 49 ,68 7 ,5 1215 56 93 ,1
1114 58 ,99 8 ,9  1165 51 81 ,4 1216 56 ,4 93 ,1
1115 58 ,79 8 ,9  1166 51 ,66 6 ,7 1217 56 ,7 94 ,4
1116 59 ,89 8 ,9  1167 53 ,36 3 ,2 1218 56 ,9 94 ,8
1117 61 98 ,8  1168 55 ,2 62 1219 57 94 ,1
1118 60 ,71 9 ,2  1169 55 ,74 3 ,9 1220 57 ,7 94 ,3
1119 59 ,4 „m“  1170 56 ,43 0 ,7 1221 57 ,5 93 ,7
1120 57 ,9 „m“  1171 56 ,82 3 ,4 1222 58 ,4 93 ,2
1121 57 ,6 „m“  1172 57 „m“ 1223 58 ,7 93 ,2
1122 56 ,3 „m“  1173 57 ,6 „m“ 1224 58 ,2 93 ,7L 375/116 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
Ĝas Norm. Norm.  Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm.
 otáĝkytoĝ. m.  otá ĝkytoĝ. m.  otá ĝky toĝ. m.
s % %  s % % s % %
1225 58 ,59 3 ,1  1276 60 ,65 ,5 1327 63 ,1 20 ,3
1226 58 ,88 6 ,2  1277 61 14 ,3 1328 61 ,8 19 ,1
1227 59 72 ,9  1278 61 12 1329 61 ,6 17 ,1
1228 58 ,25 9 ,9  1279 61 ,33 4 ,2 1330 61 0
1229 57 ,68 ,5  1280 61 ,21 7 ,1 1331 61 ,2 22
1230 57 ,14 7 ,6  1281 61 ,51 5 ,7 1332 60 ,8 40 ,3
1231 57 ,27 4 ,4  1282 61 9 ,5 1333 61 ,1 34 ,3
1232 57 79 ,1  1283 61 ,19 ,2 1334 60 ,7 16 ,1
1233 56 ,76 7 ,2  1284 60 ,54 ,3 1335 60 ,6 16 ,6
1234 56 ,86 9 ,1  1285 60 ,27 ,8 1336 60 ,5 18 ,5
1235 56 ,97 1 ,3  1286 60 ,25 ,9 1337 60 ,6 29 ,8
1236 57 77 ,3  1287 60 ,25 ,3 1338 60 ,9 19 ,5
1237 57 ,47 8 ,2  1288 59 ,94 ,6 1339 60 ,9 22 ,3
1238 57 ,37 0 ,6  1289 59 ,42 1 ,5 1340 61 ,4 35 ,8
1239 57 ,7 64  1290 59 ,61 5 ,8 1341 61 ,3 42 ,9
1240 57 ,55 5 ,6  1291 59 ,31 0 ,1 1342 61 ,5 31
1241 58 ,64 9 ,6  1292 58 ,99 ,4 1343 61 ,3 19 ,2
1242 58 ,24 1 ,1  1293 58 ,8 9 1344 61 9 ,3
1243 58 ,84 0 ,6  1294 58 ,93 5 ,4 1345 60 ,8 44 ,2
1244 58 ,32 1 ,1  1295 58 ,93 0 ,7 1346 60 ,9 55 ,3
1245 58 ,72 4 ,9  1296 58 ,92 5 ,9 1347 61 ,2 56
1246 59 ,12 4 ,8  1297 58 ,72 2 ,9 1348 60 ,9 60 ,1
1247 58 ,6 "m“  1298 58 ,72 4 ,4 1349 60 ,7 59 ,1
1248 58 ,8 „m"  1299 59 ,3 61 1350 60 ,9 56 ,8
1249 58 ,8 „m“  1300 60 ,1 56 1351 60 ,7 58 ,1
1250 58 ,7 „m“  1301 60 ,55 0 ,6 1352 59 ,6 78 ,4
1251 59 ,1 „m“  1302 59 ,51 6 ,2 1353 59 ,6 84 ,6
1252 59 ,1 „m“  1303 59 ,7 50 1354 59 ,4 66 ,6
1253 59 ,4 „m“  1304 59 ,73 1 ,4 1355 59 ,3 75 ,5
1254 60 ,62 ,6  1305 60 ,14 3 ,1 1356 58 ,9 49 ,6
1255 59 ,6 „m“  1306 60 ,83 8 ,4 1357 59 ,1 75 ,8
1256 60 ,1 „m“  1307 60 ,94 0 ,2 1358 59 77 ,6
1257 60 ,6 „m“  1308 61 ,34 9 ,7 1359 59 67 ,8
1258 59 ,64 ,1  1309 61 ,84 5 ,9 1360 59 56 ,7
1259 60 ,77 ,1  1310 62 45 ,9 1361 58 ,8 54 ,2
1260 60 ,5 „m“  1311 62 ,24 5 ,8 1362 58 ,9 59 ,6
1261 59 ,7 „m“  1312 62 ,64 6 ,8 1363 58 ,9 60 ,8
1262 59 ,6 „m“  1313 62 ,74 4 ,3 1364 59 ,3 56 ,1
1263 59 ,8 „m“  1314 62 ,94 4 ,4 1365 58 ,9 48 ,5
1264 59 ,64 ,9  1315 63 ,14 3 ,7 1366 59 ,3 42 ,9
1265 60 ,15 ,9  1316 63 ,54 6 ,1 1367 59 ,4 41 ,4
1266 59 ,96 ,1  1317 63 ,64 0 ,7 1368 59 ,6 38 ,9
1267 59 ,7 „m“  1318 64 ,34 9 ,5 1369 59 ,4 32 ,9
1268 59 ,6 „m“  1319 63 ,7 27 1370 59 ,3 30 ,6
1269 59 ,7 22  1320 63 ,8 15 1371 59 ,4 30
1270 59 ,81 0 ,3  1321 63 ,61 8 ,7 1372 59 ,4 25 ,3
1271 59 ,9 10  1322 63 ,48 ,4 1373 58 ,8 18 ,6
1272 60 ,66 ,2  1323 63 ,28 ,7 1374 59 ,1 18
1273 60 ,57 ,3  1324 63 ,32 1 ,6 1375 58 ,5 10 ,6
1274 60 ,21 4 ,8  1325 62 ,91 9 ,7 1376 58 ,8 10 ,5
1275 60 ,68 ,2  1326 63 22 ,1 1377 58 ,5 8 ,227.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/117
 
 
Ĝas Norm. Norm.  Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm.
 otáĝkytoĝ. m.  otá ĝkytoĝ. m.  otá ĝky toĝ. m. 
s % %  S % % s % %
1378 58 ,71 3 ,7  1429 62 ,33 7 ,4 1480 60 ,1 4 ,7
1379 59 ,17 ,8  1430 62 ,33 5 ,7 1481 59 ,9 0
1380 59 ,1 6  1431 62 ,83 4 ,4 1482 60 ,4 36 ,2
1381 59 ,1 6  1432 62 ,83 1 ,5 1483 60 ,7 32 ,5
1382 59 ,41 3 ,1  1433 62 ,93 1 ,7 1484 59 ,9 3 ,1
1383 59 ,72 2 ,3  1434 62 ,92 9 ,9 1485 59 ,7 „m“
1384 60 ,71 0 ,5  1435 62 ,82 9 ,4 1486 59 ,5 „m“
1385 59 ,89 ,8  1436 62 ,72 8 ,7 1487 59 ,2 „m“
1386 60 ,28 ,8  1437 61 ,51 4 ,7 1488 58 ,8 0 ,6
1387 59 ,98 ,7  1438 61 ,91 7 ,2 1489 58 ,7 „m“
1388 61 9 ,1  1439 61 ,56 ,1 1490 58 ,7 „m“
1389 60 ,62 8 ,2  1440 61 9 ,9 1491 57 ,9 „m“
1390 60 ,6 22  1441 60 ,94 ,8 1492 58 ,2 „m“
1391 59 ,62 3 ,2  1442 60 ,61 1 ,1 1493 57 ,6 „m“
1392 59 ,6 19  1443 60 ,36 ,9 1494 58 ,3 9 ,5
1393 60 ,63 8 ,4  1444 60 ,8 7 1495 57 ,2 6
1394 59 ,84 1 ,6  1445 60 ,29 ,2 1496 57 ,4 27 ,3
1395 60 47 ,3  1446 60 ,52 1 ,7 1497 58 ,3 59 ,9
1396 60 ,55 5 ,4  1447 60 ,22 2 ,4 1498 58 ,3 7 ,3
1397 60 ,9 58.7  1448 60 ,73 1 ,6 1499 58 ,8 21 ,7
1398 61 ,33 7 ,9  1449 60 ,92 8 ,9 1500 58 ,8 38 ,9
1399 61 ,23 8 ,3  1450 59 ,62 1 ,7 1501 59 ,4 26 ,2
1400 61 ,45 8 ,7  1451 60 ,2 18 1502 59 ,1 25 ,5
1401 61 ,35 1 ,3  1452 59 ,51 6 ,7 1503 59 ,1 26
1402 61 ,47 1 ,1  1453 59 ,81 5 ,7 1504 59 39 ,1
1403 61 ,1 51  1454 59 ,61 5 ,7 1505 59 ,5 52 ,3
1404 61 ,55 6 ,6  1455 59 ,31 5 ,7 1506 59 ,4 31
1405 61 60 ,6  1456 59 7 ,5 1507 59 ,4 27
1406 61 ,17 5 ,4  1457 58 ,87 ,1 1508 59 ,4 29 ,8
1407 61 ,46 9 ,4  1458 58 ,71 6 ,5 1509 59 ,4 23 ,1
1408 61 ,66 9 ,9  1459 59 ,25 0 ,7 1510 58 ,9 16
1409 61 ,75 9 ,6  1460 59 ,76 0 ,2 1511 59 31 ,5
1410 61 ,85 4 ,8  1461 60 ,4 44 1512 58 ,8 25 ,9
1411 61 ,65 3 ,6  1462 60 ,23 5 ,3 1513 58 ,9 40 ,2
1412 61 ,3 53.5  1463 60 ,41 7 ,1 1514 58 ,8 28 ,4
1413 61 ,35 2 ,9  1464 59 ,91 3 ,5 1515 58 ,9 38 ,9
1414 61 ,25 4 ,1  1465 59 ,91 2 ,8 1516 59 ,1 35 ,3
1415 61 ,35 3 ,2  1466 59 ,61 4 ,8 1517 58 ,8 30 ,3
1416 61 ,25 2 ,2  1467 59 ,41 5 ,9 1518 59 19
1417 61 ,25 2 ,3  1468 59 ,4 22 1519 58 ,7 3
1418 61 48  1469 60 ,43 8 ,4 1520 57 ,9 0
1419 60 ,94 1 ,5  1470 59 ,53 8 ,8 1521 58 2 ,4
1420 61 32 ,2  1471 59 ,33 1 ,9 1522 57 ,1 „m“
1421 60 ,7 22  1472 60 ,94 0 ,8 1523 56 ,7 „m“
1422 60 ,72 3 ,3  1473 60 ,7 39 1524 56 ,7 5 ,3
1423 60 ,83 8 ,8  1474 60 ,93 0 ,1 1525 56 ,6 2 ,1
1424 61 40 ,7  1475 61 29 ,3 1526 56 ,8 „m“
1425 61 30 ,6  1476 60 ,62 8 ,4 1527 56 ,3 „m“
1426 61 ,36 2 ,6  1477 60 ,93 6 ,3 1528 56 ,3 „m“
1427 61 ,75 5 ,9  1478 60 ,83 0 ,5 1529 56 „m“
1428 62 ,34 3 ,4  1479 60 ,72 6 ,7 1530 56 ,7 „m“L 375/118 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
Ĝas Norm. Norm.  Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm.
 otáĝkytoĝ. m.  otá ĝkytoĝ. m.  otá ĝky toĝ. m.
s % %  s % % s % %
1531 56 ,63 ,8  1582 59 ,97 3 ,6 1633 62 ,5 31
1532 56 ,9 „m“  1583 59 ,87 4 ,1 1634 62 ,3 31 ,3
1533 56 ,9 „m“  1584 59 ,68 4 ,6 1635 62 ,6 31 ,7
1534 57 ,4 „m“  1585 59 ,47 6 ,1 1636 62 ,3 22 ,8
1535 57 ,4 „m“  1586 60 ,17 6 ,9 1637 62 ,7 12 ,6
1536 58 ,31 3 ,9  1587 59 ,58 4 ,6 1638 62 ,2 15 ,2
1537 58 ,5 „m“  1588 59 ,87 7 ,5 1639 61 ,9 32 ,6
1538 59 ,1 „m“  1589 60 ,66 7 ,9 1640 62 ,5 23 ,1
1539 59 ,4 „m“  1590 59 ,34 7 ,3 1641 61 ,7 19 ,4
1540 59 ,6 „m“  1591 59 ,34 3 ,1 1642 61 ,7 10 ,8
1541 59 ,5 „m“  1592 59 ,43 8 ,3 1643 61 ,6 10 ,2
1542 59 ,60 ,5  1593 58 ,73 8 ,2 1644 61 ,4 „m“
1543 59 ,39 ,2  1594 58 ,83 9 ,2 1645 60 ,8 „m“
1544 59 ,41 1 ,2  1595 59 ,16 7 ,9 1646 60 ,7 „m“
1545 59 ,12 6 ,8  1596 59 ,76 0 ,5 1647 61 12 ,4
1546 59 11 ,7  1597 59 ,53 2 ,9 1648 60 ,4 5 ,3
1547 58 ,86 ,4  1598 59 ,6 20 1649 61 13 ,1
1548 58 ,7 5  1599 59 ,63 4 ,4 1650 60 ,7 29 ,6
1549 57 ,5 „m“  1600 59 ,42 3 ,9 1651 60 ,5 28 ,9
1550 57 ,4 „m“  1601 59 ,61 5 ,7 1652 60 ,8 27 ,1
1551 57 ,11 ,1  1602 59 ,9 41 1653 61 ,2 27 ,3
1552 57 ,1 0  1603 60 ,52 6 ,3 1654 60 ,9 20 ,6
1553 57 4 ,5  1604 59 ,6 14 1655 61 ,1 13 ,9
1554 57 ,13 ,7  1605 59 ,72 1 ,2 1656 60 ,7 13 ,4
1555 57 ,33 ,3  1606 60 ,91 9 ,6 1657 61 ,3 26 ,1
1556 57 ,31 6 ,8  1607 60 ,13 4 ,3 1658 60 ,9 23 ,7
1557 58 ,22 9 ,3  1608 59 ,9 27 1659 61 ,4 32 ,1
1558 58 ,71 2 ,5  1609 60 ,82 5 ,6 1660 61 ,7 33 ,5
1559 58 ,31 2 ,2  1610 60 ,62 6 ,3 1661 61 ,8 34 ,1
1560 58 ,61 2 ,7  1611 60 ,92 6 ,1 1662 61 ,7 17
1561 59 13 ,6  1612 61 ,1 38 1663 61 ,7 2 ,5
1562 59 ,82 1 ,9  1613 61 ,23 1 ,6 1664 61 ,5 5 ,9
1563 59 ,32 0 ,9  1614 61 ,43 0 ,6 1665 61 ,3 14 ,9
1564 59 ,71 9 ,2  1615 61 ,72 9 ,6 1666 61 ,5 17 ,2
1565 60 ,11 5 ,9  1616 61 ,52 8 ,8 1667 61 ,1 „m“
1566 60 ,71 6 ,7  1617 61 ,72 7 ,8 1668 61 ,4 „m“
1567 60 ,71 8 ,1  1618 62 ,22 0 ,3 1669 61 ,4 8 ,8
1568 60 ,74 0 ,6  1619 61 ,41 9 ,6 1670 61 ,3 8 ,8
1569 60 ,75 9 ,7  1620 61 ,81 9 ,7 1671 61 18
1570 61 ,16 6 ,8  1621 61 ,81 8 ,7 1672 61 ,5 13
1571 61 ,15 8 ,8  1622 61 ,61 7 ,7 1673 61 3 ,7
1572 60 ,86 4 ,7  1623 61 ,78 ,7 1674 60 ,9 3 ,1
1573 60 ,16 3 ,6  1624 61 ,71 ,4 1675 60 ,9 4 ,7
1574 60 ,78 3 ,2  1625 61 ,75 ,9 1676 60 ,6 4 ,1
1575 60 ,48 2 ,2  1626 61 ,28 ,1 1677 60 ,6 6 ,7
1576 60 80 ,5  1627 61 ,94 5 ,8 1678 60 ,6 12 ,8
1577 59 ,97 8 ,7  1628 61 ,43 1 ,5 1679 60 ,7 11 ,9
1578 60 ,86 7 ,9  1629 61 ,72 2 ,3 1680 60 ,6 12 ,4
1579 60 ,45 7 ,7  1630 62 ,42 1 ,7 1681 60 ,1 12 ,4
1580 60 ,26 0 ,6  1631 62 ,82 1 ,9 1682 60 ,5 12
1581 59 ,67 2 ,7  1632 62 ,22 2 ,2 1683 60 ,4 11 ,827.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/119
 
Ĝas Norm. Norm.  Ĝas Norm. Norm. Ĝas Norm. Norm.
 otáĝkytoĝ. m.  otá ĝkytoĝ. m.  otá ĝky toĝ. m.
S % %  s % % s % %
1684 59 ,91 2 ,4  1735 61 ,12 5 ,6 1786 0 0
1685 59 ,61 2 ,4  1736 61 14 ,6 1787 0 0
1686 59 ,69 ,1  1737 61 10 ,4 1788 0 0
1687 59 ,9 0  1738 60 ,6 „m“ 1789 0 0
1688 59 ,92 0 ,4  1739 60 ,9 „m“ 1790 0 0
1689 59 ,84 ,4  1740 60 ,84 ,8 1791 0 0
1690 59 ,43 ,1  1741 59 ,9 „m“ 1792 0 0
1691 59 ,52 6 ,3  1742 59 ,8 „m“ 1793 0 0
1692 59 ,62 0 ,1  1743 59 ,1 „m“ 1794 0 0
1693 59 ,4 35  1744 58 ,8 „m“ 1795 0 0
1694 60 ,92 2 ,1  1745 58 ,8 „m“ 1796 0 0
1695 60 ,51 2 ,2  1746 58 ,2 „m“ 1797 0 0
1696 60 ,1 11  1747 58 ,51 4 ,3 1798 0 0
1697 60 ,18 ,2  1748 57 ,54 ,4 1799 0 0
1698 60 ,56 ,7  1749 57 ,9 0 1800 0 0
1699 60 5 ,1  1750 57 ,82 0 ,9  
1700 60 5 ,1  1751 58 ,39 ,2  
1701 60 9  1752 57 ,88 ,2  
1702 60 ,15 ,7  1753 57 ,51 5 ,3  
1703 59 ,98 ,5  1754 58 ,43 8   
1704 59 ,4 6  1755 58 ,11 5 ,4  
1705 59 ,55 ,5  1756 58 ,81 1 ,8  
1706 59 ,51 4 ,2  1757 58 ,38 ,1  
1707 59 ,56 ,2  1758 58 ,35 ,5  
1708 59 ,41 0 ,3  1759 59 4 ,1  
1709 59 ,61 3 ,8  1760 58 ,24 ,9  
1710 59 ,51 3 ,9  1761 57 ,91 0 ,1  
1711 60 ,11 8 ,9  1762 58 ,57 ,5  
1712 59 ,41 3 ,1  1763 57 ,47   
1713 59 ,85 ,4  1764 58 ,26 ,7  
1714 59 ,92 ,9  1765 58 ,26 ,6  
1715 60 ,17 ,1  1766 57 ,31 7 ,3  
1716 59 ,6 12  1767 58 11 ,4  
1717 59 ,64 ,9  1768 57 ,54 7 ,4  
1718 59 ,42 2 ,7  1769 57 ,42 8 ,8  
1719 59 ,6 22  1770 58 ,82 4 ,3  
1720 60 ,11 7 ,4  1771 57 ,72 5 ,5  
1721 60 ,21 6 ,6  1772 58 ,43 5 ,5  
1722 59 ,42 8 ,6  1773 58 ,42 9 ,3  
1723 60 ,32 2 ,4  1774 59 33 ,8  
1724 59 ,9 20  1775 59 18 ,7  
1725 60 ,21 8 ,6  1776 58 ,89 ,8  
1726 60 ,31 1 ,9  1777 58 ,82 3 ,9  
1727 60 ,41 1 ,6  1778 59 ,14 8 ,2  
1728 60 ,61 0 ,6  1779 59 ,43 7 ,2  
1729 60 ,8 16  1780 59 ,62 9 ,1  
1730 60 ,9 17  1781 50 25   
1731 60 ,91 6 ,1  1782 40 20   
1732 60 ,71 1 ,4  1783 30 15   
1733 60 ,91 1 ,3  1784 20 10   
1734 61 ,11 1 ,2  1785 10 5   
 
„m“ = motor je pohán īn 
 L 375/120 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Plán zkoušky ETC na dynamo metru je graficky znázorn īn na obrázku 5. 
 
                       
Obrázek 5
: Plán prŃbīhu zkoušky ETC na dynamometru 
ETC ETC 
Urban Streets M īstské ulice 
Rural Streets Silnice 
Motorways Dálnice 
Time [sec] Ĝas [s] 
  
__________                       to ĝivý moment [%]    
otáĝky {%]27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/121
 
PĻíloha 4 – dodatek 4  
 
POSTUPY M ĪĺENÍ A ODB ĪRU VZORK ł 
 
 1. ÚVOD   Plynné složky, ĝástice a kou Ļ emitované z motoru p Ļedaného ke zkouškám se m īĻí 
metodami popsanými v dodatku 7 p Ļílohy 4. PĻíslušné odstavce dodatku p Ļílohy 4 popisují 
doporuĝené systémy analýzy plynných emisí (bod 1), doporu ĝené systémy Ļedīní a odbīru 
ĝástic (bod 2) a doporu ĝené opacimetry k m īĻení kouĻe (bod 3). 
  U zkoušky ESC se ur ĝují složky v surovém výfukovém plynu. Voliteln ī se mohou ur ĝovat 
ve zĻedīném výfukovém plynu, jestliže se k ur ĝení ĝástic použije systém Ļedīní plného 
toku. Ĝástice se ur ĝí buĦ systémem Ļedīní ĝásti toku, nebo systémem Ļedīní plného toku. 
  U zkoušky ETC se musí použít k ur ĝení plynných emisí a emisí ĝástic jen systém s Ļedīním 
plného toku, který se pokládá za referen ĝní systém. Technická zkušebna však m Ńže schválit 
systémy s Ļedīním 
ĝásti toku, jestliže se prokázala jejich rovnoce nnost podle odstavce 6.2 
tohoto pĻedpisu a jestliže technické zkušebn ī byly pĻedloženy podrobný popis vyhodnocení 
dat a postupy výpo ĝtu. 
 2. DYNAMOMETR
 A VYBAVENÍ  ZKUŠEBNÍ  KOMORY 
  Ke zkouškám emisí z motor Ń na dynamometrech pro zkoušky motor Ń se musí použít 
následující za Ļízení. 
 2.1 Dynamometr pro zkoušky motor Ń
 
  Musí se použít dynamometr pro zkoušky motor Ń, který má odpovídající vlastnosti, aby na 
nīm bylo možno vykonat zkušební cykl y popsané v dodatcích 1 a 2 k této p Ļíloze. Systém 
k mīĻení otáĝek musí mít p Ļesnost ±2 % udávaných hodnot. Systém k m īĻení toĝivého 
momentu musí mít p Ļesnost ±3 % udávaných hodnot pro rozmezí údaj Ń > 20 % plného 
rozsahu stupnice a p Ļesnost ±0,6 % plného rozsahu stupnice pro rozmezí údaj Ń ³ 20 % 
plného rozsahu stupnice. 
 2.2 Ostatní p Ļístroje
 
  P Ļístroje k m īĻení spotĻeby paliva, spot Ļeby vzduchu, teploty ch ladiva a maziva, tlaku 
výfukového plynu a podtlaku v sacím potrubí , teploty výfukového plynu, teploty 
nasávaného vzduchu, atmosfér ického tlaku, vlhkosti vzduchu a teploty paliva se použijí 
podle požadavk Ń. Tyto pĻístroje musí spl ĵovat požadavky uvedené v tabulce 8. 
    L 375/122 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
  Tabulka 8 : PĻesnost mīĻicích pĻístrojŃ 
 
MīĻicí pĻístroj P Ļesnost 
SpotĻeba paliva ±2 % maximální hodnoty motoru 
SpotĻeba vzduchu ±2 % maximální hodnoty motoru 
Teploty ³ 600 K (327 °C)  ±2 K v absolutní hodnot ī 
Teploty ´ 600 K (327 °C) ±1 % udávané hodnoty 
Atmosférický tlak ±0,1 kPa v absolutní hodnot ī 
Tlak výfukového plynu ±0,2 kPa v absolutní hodnot ī 
 Podtlak v sání ±0,05 kPa v absolutní hodnot ī 
 Jiné tlaky ±0,1 kPa v absolutní hodnot ī 
Relativní vlhkost ±3 % v absolutní hodnot ī 
Absolutní vlhkost ±5 % udávané hodnoty 
 
2.3 Pr Ńtok výfukového plynu  
  K výpo ĝtu emisí v surovém výfukové m plynu je nutné znát pr Ńtok výfukového plynu (viz 
odstavec 4.4 dodatku 1). K ur ĝení prŃtoku výfukového plynu se m Ńže použít jedna z t īchto 
metod: 
  p Ļímé mīĻení prŃtoku výfukového plynu pr Ńtokovou clonou nebo rovnocenným m īĻicím 
systémem; 
 m īĻení prŃtoku vzduchu a pr Ńtoku paliva vhodnými m īĻicími systémy a výpo ĝet prŃtoku 
výfukového plynu pomocí této rovnice: 
   
G
EXHW  = G AIRW + G FUEL (pro hmotnost ve vlhkém stavu) 
   P Ļesnost urĝení prŃtoku výfukového plynu musí být v mezích ±2,5 % nam īĻené hodnoty 
nebo lepší. 
 2.4 Pr Ńtok zĻedīného výfukového plynu
 
  K výpo ĝtu emisí ve z Ļedīném výfukovém plynu p Ļi použití systému s Ļedīním plného toku 
(povinného u zkoušky ETC) je nutné znát pr Ńtok zĻedīného výfukového plynu (viz 
odstavec 4.3 dodatku 2). Celkový hmotnostní pr Ńtok zĻedīného výfukového plynu G
TOTW  
nebo celková hmotnost z Ļedīného výfukového plynu za celý cyklus M TOTW  se musí m īĻit 
zaĻízeními PDP nebo CFV (odstavec 2.3.1 dodatku 7 p Ļílohy 4). P Ļesnost musí být 
v mezích ±2 % nam īĻené hodnoty nebo lepší a musí se ur ĝit podle odstavce 2.4 dodatku 5 
pĻílohy 4. 
 3. UR ĜENÍ
 PLYNNÝCH  SLOŽEK 
 3.1 Obecné specifikace analyzátor Ń
 
  Analyzátory musí mít m īĻicí rozsah odpovídající p Ļesnosti požadované k m īĻení 
koncentrací složek výfukového plynu (odstavec 3.1.1). Doporu ĝuje se, aby analyzátory 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/123
 
pracovaly tak, aby m īĻená koncentrace byla v rozmezí od 15 % do 100 % plného rozsahu 
stupnice. 
 
 Jestliže indika ĝní systémy (po ĝítaĝe, zaĻízení k záznamu dat)  mohou zajistit dostate ĝnou 
pĻesnost a rozlišovací schopnost pod 15 % pl ného rozsahu stupnice, jsou také p Ļijatelná 
mīĻení pod 15 % plného rozsahu stupnice. V tomto p Ļípadī musí být provedeny dopl ĵkové 
kalibrace v nejmén ī ĝtyĻech nenulových bodech, které jsou rozmíst īny v pĻibližnī stejných 
vzdálenostech, aby byla zajišt īna pĻesnost kalibra ĝních kĻivek podle odstavce 1.5.5.2 
dodatku 5 p Ļílohy 4. 
 
 Elektromagnetická kompatibilita (EMC) za Ļízení musí být na takové úrovni, aby se 
minimalizovaly dodate ĝné chyby. 
 3.1.1 Chyba m īĻení 
  Celková chyba m īĻení vĝetnī kĻížové citlivosti na jiné plyny (viz odstavec 1.9 dodatku 5 
pĻílohy 4) nesmí p Ļekroĝit ±5 % udávané hodnoty nebo ±3,5 % plného rozsahu stupnice, 
pĻiĝemž se vezme nižší z obou hodnot. U koncentr ací nižších než 100 ppm nesmí chyba 
mīĻení pĻekroĝit ±4 ppm. 
 3.1.2 Opakovatelnost   Opakovatelnost definova ná jako 2,5 násobek sm īrodatné odchylky deseti opakovaných 
odezev na daný kalibra ĝ
ní plyn nebo kalibra ĝní plyn rozp ītí nesmí být pro každý použitý 
mīĻicí rozsah nad 155 ppm (nebo ppm C) v ītší než ±1 % koncentrace na plném rozsahu 
stupnice nebo v ītší než ±2 % každého m īĻicího rozsahu použitého pod 155 ppm (nebo ppm 
C). 
 3.1.3 Šum   Mezivrcholová odezva analyzátor u na nulovací plyn a na kalibra ĝní plyn nebo kalibra ĝní 
plyn rozp ītí za kteroukoli periodu 10 s nesmí p Ļekroĝit 2 % plného rozsahu stupnice p Ļi 
všech použitých rozsazích. 
 3.1.4 Posun nuly   Posun nuly za dobu jedné hodiny musí být na  nejnižším používaném rozsahu menší než 
2 % plného rozsahu stupnice. Odezva  na nulu je de finována jako st Ļední hodnota odezvy 
vĝetnī šumu na nulovací plyn v ĝasovém intervalu 30 s. 
 3.1.5 Posun m īĻicího rozp ītí 
  Posun m īĻicího rozp ītí za dobu jedné hodiny musí být menší než 2 % plného rozsahu 
stupnice na nejnižším používaném rozsahu. M īĻicí rozpītí je definováno jako rozdíl mezi 
odezvou na kalibra ĝní rozpītí a odezvou na nulu. Odezva na kalibra ĝní rozpītí je 
definována jako st Ļední hodnota odezvy v ĝetnī šumu na kalibra ĝní plyn rozp ītí v ĝasovém L 375/124 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
intervalu 30 s. 
 
3.2 Sušení plynu  
  Volitelné za Ļízení pro sušení plynu musí mít minimální vliv na koncentraci m īĻených 
plynŃ. Použití chemických suši ĝek není p Ļijatelným postupem k odstra ĵování vody ze 
vzorku. 
 3.3 Analyzátory
 
  Principy m īĻení, které je nutno používat, jsou popsány v odstavcích 3.3.1 až 3.3.4. 
Podrobný popis m īĻicích systém Ń je uveden v dodatku 7 p Ļílohy 4. Plyny, které je nutno 
mīĻit, se musí analyzova t dále uvedenými p Ļístroji. Pro nelineární analyzátory je p Ļípustné 
použít lineariza ĝní obvody. 
 3.3.1 Analýza oxidu uhelnatého (CO)   Analyzátor oxidu uhelnatého musí být nedisperzní s absorpcí v infra ĝerveném pásmu 
(NDIR). 
 3.3.2 Analýza oxidu uhli ĝitého (CO
2) 
  Analyzátor oxidu uhli ĝitého musí být nedisperzní s absorpcí v infra ĝerveném pásmu 
(NDIR). 
 3.3.3 Analýza uhlovodík Ń (HC) 
  Analyzátor uhlovodík Ń pro vznītové motory a motory pracující s LPG musí být druhu 
„vyhĻívaný plamenoioniza ĝní detektor“ (HFID) s detektorem, ventily, potrubím atd., 
vyhĻívaný tak, aby se teplot a plynu udržovala na hodnot ī 463 K ±10 K (190 ±10 °C). Pro 
plynové motory pracující s NG m Ńže být analyzátor uhlovodík Ń druhu „nevyh Ļívaný 
plamenoioniza ĝní detektor“ (FID) v závislosti na použité metod ī (viz odstavec 1.3 dodatku 
7 pĻílohy 4). 
 3.3.4 Analýza uhlovodík Ń jiných než methan (NMHC) (jen pro plynové motory pracující s NG) 
  Uhlovodíky jiné než methan se ur ĝují jednou z násle dujících metod: 
 3.3.4.1 Metoda plynové chromatografie (GC) 
  Uhlovodíky jiné než methan se ur ĝují tak, že od uhlovodík Ń zmīĻených podle odstavce 
3.3.3 se ode ĝte methan analyzovaný plynovým ch romatografem (GC) stabilizovaným p Ļi 
423 K (150 °C). 
 3.3.4.2 Metoda separátoru uhlovodík Ń jiných než methan (NMC) 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/125
 
 Ur ĝování frakce jiné než methan se provádí vyh Ļívaným NMC zapojeným v Ļadī se 
zaĻízením FID podle odstavce 3.3.3 a ode ĝtením methanu od uhlovodík Ń. 
 
3.3.5 Analýza oxid Ń dusíku (NO x) 
 
 Analyzátor oxid Ń dusíku musí být druhu „chemoluminiscen ĝní detektor“ (CLD) nebo 
„vyhĻívaný chemoluminiscen ĝní detektor“ (HCLD) s konvertorem NO 2/NO, jestliže se m īĻí 
suchý stav. Jestliže se m īĻí vlhký stav, musí se použít HCLD udržovaný na teplot ī nad 328 
K (55 °C) za p Ļedpokladu vyhovujícího výsledku zkoušky rušivých vliv Ń vodní páry (viz 
odstavec 1.9.2.2 dodatku 5 p Ļílohy 4). 
 3.4 Odb īr vzorkŃ plynných emisí
 
 3.4.1 Surový výfukový plyn (jen u zkoušky ESC)   Odb īrné sondy plynných emisí musí být namont ovány, jestliže je to proveditelné, nejmén ī 
0,5 m nebo trojnásobek pr Ńmīru výfukového potrubí – zvolí se v ītší z obou hodnot – proti 
smīru toku plyn Ń od místa výstupu z výfukového systému a dostate ĝnī blízko k motoru, 
aby se zajistila teplota výfukových plyn Ń v sondī nejménī 343 K (70 °C). 
  U víceválcového motoru s rozv ītveným sb īrným výfukovým potrubím musí být vstup 
sondy umíst īn dostateĝnī daleko po toku plyn Ń, aby se zajistilo, že odebíraný vzorek je 
reprezentativní pro st Ļední hodnotu emisí výfuku ze všech válc Ń. U víceválcových motor Ń 
s oddīlenými vītvemi sbīrného potrubí, jako p Ļi uspoĻádání motoru do V, je p Ļípustné 
odebírat vzorky individuáln ī z každé v ītve a vypo ĝítat stĻední hodnotu emisí z výfuku. 
Mohou se použít jiné metody, které prokázaly korelaci s výše uvede nými metodami. Pro 
výpoĝet emisí z výfuku se musí použít celkový hmotnostní pr Ńtok výfukových plyn Ń. 
 Jestliže je motor vybaven systémem násle dného zpracování výfukové ho plynu, musí se 
vzorek výfukového plynu odebrat za tímto systémem po sm īru toku. 
 3.4.2 Z Ļedīný výfukový plyn (povinný pro z koušku ETC, volitelný pro zkoušku ESC) 
  Výfuková trubka mezi motorem a systémem s Ļedīním plného toku musí spl
ĵovat 
požadavky odstavce 2.3.1 dodatku 7 p Ļílohy 4, EP. 
   Sonda (sondy) k odb īru vzorkŃ plynných emisí musí být instalována v Ļedicím tunelu 
v bodī, v kterém je Ļedicí vzduch dob Ļe promíšen s výfukovým plynem a který musí být 
v bezprost Ļední blízkosti odb īrné sondy ĝástic.  
   U zkoušky ETC se vzorky mohou obecn ī odebírat dv īma zpŃsoby: 
  – vzorky zne ĝišŁujících látek se odebírají do vaku k jímání vzork Ń v prŃbīhu celého cyklu 
a zmīĻí se po ukon ĝení zkoušky; 
   – vzorky zne ĝišŁujících látek se odebírají kontinuáln ī a integrují se za celý cyklus; tato 
metoda je povinná pro HC a NO
x. L 375/126 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
4. UR ĜENÍ  ĜÁSTIC 
 
 Pro ur ĝení ĝástic je nutno použít Ļedicí systém. ĺedit je možné systémem s Ļedīním ĝásti 
toku (jen u zkoušky ESC) nebo systémem s Ļedīním plného toku (povinný u zkoušky ETC). 
PrŃtok Ļedicím systémem musí být dostate ĝnī velký, aby se zcela vylou ĝila kondenzace 
vody v Ļedicím i odb īrném systému a aby se teplota z Ļedīného výfukového plynu udržovala 
na hodnot ī 325 K (52 °C) nebo pod touto hodnotou bezprost Ļednī pĻed nosiĝi filtrŃ. 
Vysušení Ļedicího vzduchu p Ļed vstupem do Ļedicího systému je p Ļípustné a je zvlášt ī 
užiteĝné, má-li Ļedicí vzduch vysokou vlhkost. ĺedicí vzduch musí mít teplotu 298 K ±5 K 
(25 °C ±5 °C). Jestliže je okolní teplota nižší než 293 K (20 °C), doporu ĝuje se pĻedehĻát 
Ļedicí vzduch nad horní mez te ploty 303 K (30 °C). Teplota Ļedicího vzduchu p Ļed 
zavedením výfukových plyn Ń do Ļedicího tunelu však nesmí p Ļekroĝit 325 K (52 °C). 
 
 Systém s Ļedīním ĝásti toku musí být k onstruován tak, aby d īlil proud výfukových plyn Ń na 
dva díly, p Ļiĝemž menší z nich se Ļedí vzduchem a následn ī se použije k m īĻení ĝástic. 
K tomu úĝelu je podstatné, aby byl Ļedicí pom īr urĝen velmi p Ļesnī. Je možné použít r Ńzné 
metody k d īlení toku, p Ļiĝemž druh použitého d īlení významným zp Ńsobem urĝuje, jaké 
odbīrné zaĻízení a postupy se musí použít (odstavec 2.2 dodatku 7 p Ļílohy 4). Odb īrná 
sonda ĝástic musí být namontována v bezprost Ļední blízkosti odb īrné sondy plynných emisí 
a montáž musí spl ĵovat ustanovení odstavce 3.4.1. 
  K ur ĝení hmotnosti ĝástic jsou nutné: systém pro odb īr vzorkŃ ĝástic, filtry k odb īru 
vzorkŃ ĝástic, mikrogramové váhy a vážicí komora s Ļízenou teplotou a vlhkostí. 
 K odb īru vzorkŃ ĝástic se musí použít me toda jediného filtru, která pracuje s jednou dvojicí 
filtrŃ (viz odstavec 4.1.3) v pr Ńb
īhu celého zkušebního cyklu. U zkoušky ESC se musí 
vīnovat velká pozornost dobám odb īru vzorkŃ a prŃtokŃm v prŃbīhu fáze zkoušky, ve 
které se odebírají vzorky. 
 4.1 Filtry k odb īru vzorkŃ ĝástic
 
 4.1.1 Požadavky na filtry   Požadují se filtry ze skelných vláken pokrytých fluorkarbonem nebo z fluorkarbonových 
membrán. Všechny druhy filtr Ń musí mít ú ĝinnost zachycování 0,3 µm DOP (dioktylftalát Ń) 
nejménī 95 % pĻi rychlosti, kterou plyn proudí na filtr, mezi 35 a 80 cm/s. 
 4.1.2 Velikost filtr Ń 
  Filtry ĝástic musí mít pr Ńmīr nejménī 47 mm (ú ĝinný prŃmīr 37 mm). P Ļípustné jsou filtry 
vītších prŃmīrŃ (odstavec 4.1.5). 
 4.1.3 Primární a koncové filtry   Z Ļedīný výfukový plyn se v pr Ńbīhu sledu zkoušky odebírá dvojicí filtr Ń umístīných za 
sebou (jeden primární filtr a jeden koncový filtr). Konc ový filtr musí být umíst īn nejvýše 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/127
 
100 mm za primárním filtrem a nesmí se ho dotýkat. Filtr y mohou být váženy jednotliv ī 
nebo jako dvojice s ĝinnými stranami obrácenými k sob ī. 
 
4.1.4 Rychlost, kterou proudí plyn na filtr   Musí se dosáhnout takové rychlosti, aby plyn  proudil na filtr a filtrem rychlostí od 35 do 80 
cm/s. Zvýšení poklesu tlaku mezi za ĝátkem a koncem zkoušky nesmí p Ļekroĝit 25 kPa. 
 
4.1.5 Zatížení filtr Ń 
  Doporu ĝené zatížení filtru na jeho ĝinné ĝásti musí být nejmén ī 0,5 mg/1075 mm². Tyto 
hodnoty jsou pro nejobvyklejší velikosti filtr Ń uvedeny v tabulce 9. 
   Tabulka 9
: Doporuĝená zatížení filtr Ń 
 
PrŃmīr filtru  
(mm) Doporuĝený prŃmīr ĝinné 
plochy (mm) Doporuĝené minimální 
zatížení filtru (mg) 
47 37 0,5 
70 60 1,3 
90 80 2,3 
110 100 3,6 
 4.2 Požadavky na vážicí komory a analytické váhy
 
 4.2.1 Podmínky pro vážicí komoru   Teplota v komo Ļe (nebo místnosti), v které se filtry ĝástic stabilizují a váží, se musí po 
celou dobu stabilizování a vá žení udržovat na hodnot ī 295 K ±3 K (22 °C ±3 °C). Vlhkost 
se musí udržovat na rosném odstavce 282,5 K ±3  K (9,5 °C ±3 °C) a na relativní vlhkosti 
45 % ±8 %. 
 4.2.2 Vážení referen ĝního filtru 
  Prost Ļedí komory (nebo místnosti) musí být prosté jakéhokoli okolního zne ĝištīní (jako je 
prach), které by se mohlo usazovat na filtrech ĝástic v prŃbīhu jejich stabilizace. Odchylky 
od požadavk Ń na vážicí komory uvedený ch v odstavci 4.2.1 jsou p Ļípustné, jestliže doba 
trvání odchylek nep Ļekroĝí 30 minut. Vážicí místnost musí být v souladu s požadavky ješt ī 
pĻed vstupem obsluhy. Nejmén ī dva nepoužité referen ĝní filtry nebo dvojice referen ĝních 
filtrŃ musí být zváženy, pokud možno sou ĝasnī s vážením filtr Ń (dvojice filtr Ń) pro odbīr 
vzorkŃ, avšak nejpozd īji ĝtyĻi hodiny po vážení t īchto filtrŃ. Filtry musí mít stejnou 
velikost a musí být z téhož materiálu jako filtry pro odb īr vzorkŃ. 
  Jestliže se st Ļední hmotnost referen ĝních filtrŃ (dvojic referen ĝních filtrŃ) mezi váženími 
filtrŃ pro odbīr vzorkŃ
 zmīní o více než ±5 % (±7,5 % u dvojic filtr Ń) doporuĝeného 
minimálního zatížení filtr Ń (odstavec 4.1.5), musí se všechny filtry pro odb īr vzorkŃ vyĻadit 
a zkouška emisí se musí opakovat. L 375/128 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
  
 Jestliže nejsou spln īna kritéria stability vážicí komory uvedená v odstavci 4.2.1, avšak 
vážení referen ĝních filtrŃ (dvojic filtr Ń) splĵují výše uvedená kritéri a, má výrobce motoru 
možnost volby, zda bude s ouhlasit s hmotnostmi filtr Ń se vzorky nebo požadovat prohlášení 
zkoušek za neplatné, p Ļiĝemž v druhém p Ļípadī je nutné se Ļízení Ļídicího systému vážicí 
místnosti a opakování zkoušky. 
 4.2.3 Analytické váhy   Analytické váhy k ur ĝení hmotností všech filtr Ń musí mít p Ļesnost (sm īrodatnou odchylku) 
20 µg a rozlišovací schopnost 10 µg (jednotka stupnice = 10 µg). U filtr Ń s prŃmīrem 
menším než 70 mm musí být p Ļesnost 2 µg a rozlišovací schopnost 1 µg. 
 4.2.4 Vylou ĝení elektrostatických ú ĝinkŃ 
  Pro vylou ĝení elektrostatických ú ĝinkŃ musí být filtry p Ļed vážením neutralizovány nap Ļ. 
poloniovým neutralizátorem nebo za Ļízením s podobným ú ĝinkem. 
 4.3 Dopl ĵkové požadavky pro m īĻení ĝástic
 
  Všechny ĝásti Ļedicího systému a systému odb īru vzorkŃ z výfukového potrubí až po nosi ĝ 
filtru, které jsou ve styku se surovým a se z Ļedīným výfukovým plynem, musí být 
konstruovány tak, aby úsady nebo zm īny vlastností ĝástic byly co nejmenší. Všechny ĝásti 
musí být vyrobeny z elektricky vodivých materiál Ń, které nereagují se složkami výfukového 
plynu, a musí být elektricky zemn īny, aby se zabránilo elektrostatickým ú ĝinkŃm. 
 5. UR ĜENÍ
 OPACITY  KOUĺE 
  Tento odstavec stanoví požadavky na  požadované a volitelné zkušební za Ļízení, které se 
použije pro zkoušku ELR. Kou Ļ se musí m īĻit opacimetrem, který má režim indikace 
opacity a koeficientu absorpce sv ītla. Režim indikace opacity se smí používat jen pro 
kalibrování a kontrolu opacimetru. Hodnoty kou Ļe ve zkušebním cyklu se musí m īĻit 
v režimu indikace koeficientu absorpce sv ītla. 
 5.1 Obecné požadavky
 
  U zkoušky ELR se pož aduje použití systému k m īĻení kouĻe a zpracování dat, který 
obsahuje t Ļi funkĝní jednotky. Tyto jednotky mohou být slou ĝeny v jedné konstruk ĝní ĝásti 
nebo mohou být systémem mezi sebou spojených konstruk ĝních ĝástí. Tīmito funk ĝními 
jednotkami jsou: 
  – opacimetr spl ĵující požadavky odstavce 3 dodatku 7 p Ļílohy 4, 
   – jednotka ke zpracování dat, která je schopna vykonáva t funkce popsané v odstavci 6 
dodatku 1 p Ļílohy 4, 
  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/129
 
– registra ĝní pĻístroj a/nebo elektronické za Ļízení k ukládání dat, které zaznamenávají a 
dávají na výstupu hodnoty kou Ļe uvedené v odstavci 6.3 dodatku 1 p Ļílohy 4. 
 
5.2 Zvláštní požadavky  
 
5.2.1 Linearita   Linearita musí být v rozmezí ±2 % opacity.  5.2.2 Posun nuly   Posun nuly v pr Ńbīhu jedné hodiny nesmí p Ļekroĝit ±1 % opacity. 
 5.2.3 Indikace a rozsah opacimetru   Indikace opacity musí mít rozsah 0 – 100 % opacity a rozlišitelnost 0,1 % opacity. Indik ace 
koeficientu absorpce sv ītla musí mít rozsah 0 – 30 m
-1 koeficientu absorpce sv ītla a 
rozlišitelnost 0,01 m–1 koeficientu absorpce sv ītla. 
 5.2.4 Doba odezvy p ĻístrojŃ 
  Doba fyzikální odezvy opacimetru nesmí p Ļekroĝit 0,2 s. Dobou fyzikální odezvy se rozumí 
ĝasový rozdíl mezi okamžiky, kdy výstup sníma ĝe s rychlou odezvou dosáhne 10 % a 90 % 
plné výchylky indikátoru, když se opacita m īĻeného plynu zm īní za dobu kratší než 0,1 s. 
  Doba elektrické ode zvy opacimetru nesmí p Ļekroĝit 0,05 s. Dobou elektrické odezvy se 
rozumí ĝasový rozdíl mezi okamžiky, kdy výst up opacimetru dosáhne 10 % a 90 % plné 
výchylky indikátoru, když se zdroj sv ītla pĻeruší nebo úpln ī zhasne za dobu kratší než 0,01 
s. 
 5.2.5 Neutrální filtry   Každý neutrální filtr  použitý ke kalibrová ní opacimetru, k m īĻením linearity nebo 
k nastavování m īĻicího rozsahu musí mít svou hodnotu známou s p Ļesností 1 % opacity. 
PĻesnost jmenovité hodnoty filtru se musí kontrolovat nejmén ī jednou ro ĝnī s použitím 
referenĝního filtru spl ĵujícího vnitrostátní ne bo mezinárodní normu. 
   Neutrální filtry jsou p Ļesná zaĻízení a mohou se p Ļi používání snadno poškodit. M īlo by se 
s nimi co nejmén ī manipulovat a, pokud je to nezbytné, m īlo by se tak dít s opatrností, aby 
nedošlo k poškrábání nebo zne ĝištīní filtru. 
 
__________ L 375/130 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
PĻíloha 4 – dodatek 5  
 
POSTUP KALIBRACE 
 
 1. KALIBRACE
 ANALYTICKÝCH  PĺÍSTROJł 
 1.1 Úvod
 
  Každý analyzátor se  musí kalibrovat tak ĝasto, jak je nutné, aby spl ĵoval požadavky na 
pĻesnost podle tohoto p Ļedpisu. V tomto odstavci je popsána metoda kalibrace pro 
analyzátory uvedené v odstavci 3 dodatku 4 p Ļílohy 4 a v odstavci 1 dodatku 7 p Ļílohy 3. 
 1.2 Kalibra ĝní plyny
 
  Je nutné respektovat dobu trvanlivosti všech kalibra ĝních plynŃ. 
 Musí se zaznamenat datum konce záru ĝní lhŃty kalibra ĝních plynŃ podle údaje výrobce. 
 1.2.1 Ĝisté plyny 
  Požadovaná ĝistota plyn Ń je definována mezními hodnotami zne ĝištīní, které jsou uvedeny 
níže. K dispozici musí být tyto plyny: 
   ĝištīný dusík  
  (zne ĝištīní ³ 1 ppm C1, ³ 1 ppm CO, ³ 400 ppm CO
2, ³ 0,1 ppm NO), 
   ĝištīný kyslík  
  ( ĝistota > 99,5 % obj. O
2), 
   sm īs vodíku s heliem  
  (40 ±2 % vodíku, zbytek helium)   (zne ĝištīní ³ 1 ppm C1, ³ 400 ppm CO
2), 
   ĝištīný syntetický vzduch 
  (zne ĝištīní ³ 1 ppm C1, ³ 1 ppm CO, ³ 400 ppm CO
2, ³ 0,1 ppm NO) 
 (obsah kyslíku mezi 18 % a 21 % obj.),   ĝištīný propan nebo CO k p Ļezkoušení CVS. 
 1.2.2 Kalibra ĝní plyny a kalibra ĝní plyny rozp ītí 
  K dispozici musí být sm īsi plynŃ s tímto chemických složením: 
   C
3H8 a ĝištīný syntetický vzduch (viz bod 1.2.1); 
   CO a ĝištīný dusík; 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/131
 
 
  NO x a ĝištīný dusík (množství NO 2 obsažené v tomto kalibra ĝním plynu nesmí  
  p Ļekraĝovat 5 % obsahu NO); 
   CO
2 a ĝištīný dusík; 
   CH
4 a ĝištīný syntetický vzduch; 
   C
2H6 a ĝištīný syntetický vzduch. 
 
 Poznámka : PĻípustné jsou jiné kombinace plyn Ń za pĻedpokladu, že vzájemn ī nereagují. 
  Skute ĝná koncentrace kalibra ĝního plynu a kalibra ĝního plynu rozp ītí se smí lišit od 
jmenovité hodnoty v rozmezí ±2 %. Všechny koncentrace kalibra ĝního plynu se musí 
udávat v objemových jednotkách ( objemové % nebo objemové ppm). 
 Plyny použité ke kalibraci a ke kalibraci rozp ītí se mohou také získat použitím odd īlovaĝe 
plynŃ a Ļedīním ĝištīným N
2 nebo ĝištīným syntetickým vzduchem. P Ļesnost sm īšovacího 
zaĻízení musí být taková, aby se koncentrace z Ļedīných kalibra ĝních plyn Ń mohly ur ĝit 
s pĻesností ±2 %. 
 1.3 Postup práce s analyzátory a systémy pro odb īr vzorkŃ
 
  Postup práce s analyzátory musí  sledovat instrukce výrobce p ĻístrojŃ pro jejich uvád īní do 
provozu a používání. Musí se také dodržovat minimální požadavky uvedené v odstavcích 
1.4 až 1.9. 
  1.4 Zkouška t īsnosti
 
  Musí se p Ļezkoušet t īsnost systému. Sonda se odpojí od výfukového systému a uzav Ļe se 
její konec. Pak se uvede v chod ĝerpadlo analyzátoru. Po po ĝáteĝní periodī stabilizace musí 
všechny pr Ńtokomīry ukazovat nulu. V opa ĝném pĻípadī je tĻeba zkontrolovat odb īrná 
potrubí a odstranit závadu. 
  Maximální p Ļípustná net īsnost na stran ī podtlaku musí být 0,5 % skute ĝného prŃtoku 
v provozu v ĝásti systému, který je zkoušen. Ke stanovení skute ĝných prŃtokŃ v provozu je 
možné použít pr Ńtoky analyzátorem a pr Ńtoky obtokem. 
  Jinou metodou je zavedení skokové zm īny koncentrace na za ĝátku odbīrného potrubí 
pĻepnutím z nulovacího plynu na kalibra ĝní plyn rozp ītí. Jestliže je po p ĻimīĻené dobī 
indikována nižší koncentrace, ne ž je zavedená koncentrace, sv īdĝí to o problémech 
s kalibrací nebo s t īsností. 
 L 375/132 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
1.5 Postup kalibrace  
 
1.5.1 Sestava p ĻístrojŃ 
  Sestava p ĻístrojŃ se musí kalibrovat a kalibra ĝní kĻivky se musí ov īĻit ve vztahu ke 
kalibraĝním plynŃm. Musí se použít tytéž pr Ńtoky plynu jako p Ļi odbīru vzorkŃ výfukových 
plynŃ. 
 1.5.2 Doba oh Ļívání 
  Doba oh Ļívání musí odpovídat doporu ĝení výrobce. Pokud tato doba není specifikována, 
doporuĝuje se k oh Ļívání analyzátor Ń doba nejmén ī dvou hodin. 
 1.5.3 Analyzátory NDIR a HFID   V p Ļípadī potĻeby se seĻídí analyzátor NDIR a optimalizuje plamen u analyzátoru HFID 
(bod 1.8.1). 
 1.5.4 Kalibrace   Každý normáln ī používaný rozsah se musí kalibrovat. 
  Analyzátory CO, CO
2, NO x a HC se musí nastavit na nulu s použitím ĝištīného 
syntetického vzduchu (nebo dusíku). 
  Do analyzátor Ń se zavedou p Ļíslušné kalibra ĝní plyny, zaznamenají se hodnoty a stanoví se 
kalibraĝní kĻivka podle odstavce 1.5.5. 
  Zkontroluje se nastavení nuly a v p Ļípadī potĻeby se opakuje postup kalibrace. 
 1.5.5 Stanovení kalibra ĝní kĻivky 
   1.5.5.1 Obecné pokyny   Kalibra ĝní kĻivka analyzátoru se stanoví nejmén ī v pīti bodech kalibrace (s výjimkou 
nuly), jejichž rozložení musí být co nejrovnom īrnījší. Nejvyšší jmenovitá koncentrace 
musí být rovna nejmén ī 90 % plného rozsahu stupnice. 
   Kalibra ĝní kĻivka se vypo ĝte metodou nejmenších ĝtvercŃ. Pokud je výsledný stupe ĵ 
polynomu v ītší než 3, musí být po ĝet kalibraĝních bodŃ (vĝetnī nuly) roven nejmén ī stupni 
tohoto polynomu plus 2. 
  Kalibra ĝní kĻivka se smí odchylovat nejvýše o ±2 % od jmenovité hodnoty každého 
kalibraĝního bodu a v nule nejvýše o ±1 % plného rozsahu stupnice. 
 Z pr Ńbīhu kalibra ĝní kĻivky a z kalibra ĝních bodŃ lze ovīĻit, zda kalibrace byla provedena 
správn
ī. Je tĻeba zaznamenat r Ńzné charakteristické parametry analyzátoru, zvlášt ī: 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/133
 
 
  – m īĻicí rozsah; 
  – citlivost; 
  – datum kalibrace.   1.5.5.2 Kalibrace pod hodnotou 15 % plného rozsahu stupnice   Kalibra ĝní kĻivka analyzátoru se stanoví s použitím nejmén ī ĝtyĻ doplĵkových kalibra ĝních 
bodŃ (s vylouĝením nuly), které jsou rozmíst īny jmenovit ī stejnomīrnī pod hodnotou 15 % 
plného rozsahu stupnice. 
 
 Kalibra ĝní kĻivka se vypo ĝte metodou nejmenších ĝtvercŃ. 
  Kalibra ĝní kĻivka se smí lišit od jmenov itých hodnot každého kalibra ĝního bodu nejvýše o 
±4 % a v nule nejvýše o ±1 % plného rozsahu stupnice. 
 1.5.5.3 Alternativní metody   Jestliže se proká že, že rovnocennou p Ļesnost mŃže zajistit alternativní metoda (nap Ļ. 
poĝítaĝ, elektronicky ovládaný p Ļepínaĝ rozsahŃ atd.), mohou se tyto alternativní metody 
použít. 
 1.6 Ov īĻení kalibrace
 
  Každý b īžnī používaný pracovní rozsah se musí p Ļed každou analýzou ov īĻit následujícím 
postupem: 
  Kalibrace se ov īĻuje použitím nulovacího plynu a kalibra ĝního plynu rozp ītí, jehož 
jmenovitá hodnota je vyšší než 80 % plné hodnoty m īĻicího rozsahu stupnice. 
  Jestliže se pro dva uva žované body liší zjišt īná hodnota od deklarované referen ĝní hodnoty 
nejvýše o ±4 % plného rozsahu stupnice, je možno zm īnit parametry se Ļízení. Pokud tomu 
tak není, musí se vytvo Ļit nová kalibra ĝní kĻivka podle odstavce 1.5.5. 
 1.7 Zkouška ú ĝinnosti konvertoru NO
x 
  Ú ĝinnost konvertoru používaného ke konverzi NO
2 na NO se musí zkoušet podle bod Ń 
1.7.1 až 1.7.8 (obrázek 6). 
  L 375/134 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
 
Obrázek 6:  Schéma za Ļízení k ur ĝení úĝinnosti konvertoru NO 2 
02 0 2 
AC st Ļídavé nap ītí 
N0/N2 N0/N 2 
solenoid valve solenoidový ventil 
Variac variátor 
Ozonator ozonizátor 
to analyser k analyzátoru 
 
 
 1.7.1 Zkušební sestava   Ú ĝinnost konvertor Ń lze kontrolovat ozonizátorem s použitím zkušební sestavy podle 
obrázku 6 (viz také bod 3.3.5 dodatku 4 p Ļílohy 4) a dále popsaným postupem. 
 1.7.2 Kalibrace   Detektory CLD a HCLD se kalibrují v nej ĝastīji používaném rozsahu nulovacím plynem a 
kalibraĝním plynem rozp ītí podle specifikací výrobce (kalibra ĝní plyn rozp ītí musí mít 
obsah NO, který odpovídá asi 80 % pracovního rozs ahu, a koncentr ace NO
2 ve smīsi plynŃ 
musí být nižší než 5 % koncentrace NO). Analyzátor NO x musí být nastaven na režim NO 
tak, aby kalibra ĝní plyn rozp ītí neprocházel konvertorem. Za znamenává se indikovaná 
koncentrace. 
 1.7.3 Výpo ĝet 
  Ú ĝinnost konvertoru NO
x se vypoĝte takto: 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/135
 
   ú ĝinnost (%) 100 1 ,×
ØÖÇ
ÈÆ
//-?dcba 
 
 kde:   a = koncentrace NO
x podle odstavce 1.7.6 
 b = koncentrace NO x podle odstavce 1.7.7 
 c = koncentrace NO podle odstavce 1.7.4  d = koncentrace NO podle odstavce 1.7.5 1.7.4 P Ļidávání kyslíku 
  P Ļípojkou T se do proudu plynu kontinuáln ī pĻidává kyslík nebo nulovací vzduch, dokud 
není indikovaná koncentrace asi o 20 % nižší než indikovaná kalibra ĝní koncentrace podle 
odstavce 1.7.2. (Analyzátor je v režimu NO). Zaznamenává se indikovaná koncentrace c. 
Ozonizátor z Ństává bīhem celé této operace mimo ĝinnost. 
 1.7.5 Uvedení ozonizátoru do ĝinnosti 
  Ozonizátor se uvede do ĝinnosti tak, aby vyráb īl dostatek ozónu ke snížení koncentrace NO 
na asi 20 % (nejmén ī 10 %) kalibra ĝní koncentrace uvedené v odstavci 1.7.2. Zaznamenává 
se indikovaná koncentrace d. (A nalyzátor je v režimu NO). 
 1.7.6 Režim NO
x  
  Analyzátor se pak p Ļepne do režimu NO
x, aby smīs plynŃ (skládající se z NO, NO 2, O2 a 
N2) nyní procházela konvertorem. Zaznamená se  indikovaná koncentrace a. (Analyzátor je 
v režimu NO x). 
 1.7.7 Odstavení ozonizátoru z ĝinnosti 
  Ozonizátor se odstaví z ĝinnosti. Sm īs plynŃ definovaná v odstavc i 1.7.6 prochází 
konvertorem do detektoru. Zaznamená se indikovaná koncentrace b. (Analyzátor je 
v režimu NO
x). 
 1.7.8 Režim NO   P Ļepnutím do režimu NO p Ļi ozonizátoru odstaveném z ĝinnosti se také uzav Ļe prŃtok 
kyslíku nebo syntetického vzduchu. Údaj NO
x na analyzátoru se nesmí lišit o více než ±5 % 
od hodnoty zm īĻené podle odstavce 1.7.2. (Analyzátor je v režimu NO). 
  1.7.9 Interval zkoušek   Ú ĝinnost konvertoru se musí p Ļezkoušet p Ļed každou kalibrací analyzátoru NO
x. 
 1.7.10 Požadavek na ú ĝinnost 
 L 375/136 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 Ú ĝinnost konvertoru nesmí být menší než 90 %, rozhodn ī se však doporu ĝuje úĝinnost 
vītší než 95 %. 
 
 Poznámka : Jestliže s analyzátorem nastaveným na nej ĝastīji používaný rozsah 
nemŃže ozonizátor dosáhnout snížení z 80 % na 20 % podle odstavce 
1.7.5, použije se nejvyšší rozsah, kterým se takového snížení dosáhne. 
 
1.8 Se Ļízení FID  
 1.8.1 Optimalizace odezvy detektoru   Analyzátor FID musí být se Ļízen podle pokyn Ń výrobce p Ļístroje. Pro optimalizaci odezvy 
v nejobvyklejším pracovním rozsahu se použije kalibra ĝní plyn rozp ītí ze smīsi propanu se 
vzduchem. 
  Do analyzátoru se p Ļi prŃtocích paliva a vzduchu nastavených podle doporu ĝení výrobce 
zavede kalibra ĝní plyn rozp ītí s 350 ±75 ppm C. Odezva se p Ļi daném pr Ńtoku paliva ur ĝí 
z rozdílu mezi odezvou na kalibra ĝní plyn rozp ītí a odezvou na nulovací plyn. Pr Ńtok 
paliva se postupn ī seĻídí nad hodnotu uvedenou výrobcem a pod tuto hodnotu. P Ļi tīchto 
prŃtocích paliva se zaznamenává odezva na kalibra ĝní plyn rozp ītí a na nulovací plyn. 
Rozdíl mezi odezvou na kalibra ĝní plyn rozp ītí a nulovací plyn se vynese jako k Ļivka a 
prŃtok paliva se se Ļídí ke stran ī kĻivky s bohatou sm īsí. 
  1.8.2 Faktory odezvy na uhlovodíky   Analyzátor se kalibruje sm īsí propanu se vzduchem a ĝištīným syntetickým vzduchem 
podle odstavce 1.5. 
  Faktory odezvy se ur ĝí pĻi uvedení analyzátoru do provozu a po intervalech v ītší údržby. 
Faktor odezvy R
f pro urĝitý druh uhlovodíku je pom īrem mezi hodnotou C1 indikovanou 
analyzátorem FID a koncentr ací plynu v láhvi vyjád Ļenou v ppm C1. 
  Koncentrace zkušebního plynu musí být taková, aby dáva la odezvu na p Ļibližnī 80 % 
plného rozsahu stupnice. Koncentrace musí být známa s p Ļesností ±2 % ve vztahu ke 
gravimetrické normalizované hodnot ī vyjádĻené objemov ī. Kromī toho musí být láhev 
s plynem stabilizována po dobu 24 hodin p Ļi teplotī 298 K ±5 K (25 °C ±5 °C). 
  Použijí se tyto zkušební plyny a doporu ĝují se tyto faktory relativní odezvy: 
  methan a ĝištīný syntetický vzduch: 1,00 ³ R
f ³ 1,15 (vzn ītové motory a motory 
pracující s LPG)  
 
 methan a ĝištīný syntetický vzduch: 1,00 ³ Rf ³ 1,07 (motory pracující s NG) 
  propylen a ĝištīný syntetický vzduch: 0,90 ³ R
f ³ 1,10 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/137
 
 toluen a ĝištīný syntetický vzduch: 0,90 ³ Rf ³ 1,10 
 
 Tyto hodnoty jsou vztaženy k faktoru odezvy R f = 1,00 pro propan a ĝištīný syntetický 
vzduch. 
 1.8.3 Kontrola rušivého vlivu kyslíku   Kontrola rušivého vli vu kyslíku se provede p Ļi uvádīní analyzátoru do provozu a po 
intervalech v ītší údržby. 
  Faktor odezvy je defi nován v odstavci 1.8.2 a ur ĝí se postupem v n īm uvedeným. Použije 
se tento zkušební plyn a doporu ĝuje se tento faktor  relativní odezvy: 
 
propan a dusík  0,95 ³ R
f ³ 1,05 
  Tyto hodnoty jsou vztaženy k faktoru odezvy R
f 1,00 pro propan a ĝištīný syntetický 
vzduch. 
  Koncentrace kyslíku ve vzduchu ho Ļáku FID se smí lišit od koncentrace kyslíku ve vzduchu 
hoĻáku použitého p Ļi poslední kontrole rušivého vlivu kys líku nejvýše o ±1 mol %. Jestliže 
je tento rozdíl v ītší, musí se rušivý vliv kyslíku zkontrolovat a analyzátor se musí v p Ļípadī 
potĻeby seĻídit. 
  1.8.4 Ú ĝinnost separátoru uhlovodík Ń jiných než methan (NMC, jen pro plynové motory 
pracující s NG) 
  NMC se používá k odstra ĵování uhlovodík Ń jiných než methan ze vzorku plynu tak, že se 
oxidují všechny uhlovodíky krom ī methanu. V ideálním p Ļípadī je konverze methanu 0 % 
a konverze ostatních uhlovodík Ń, které pĻedstavuje ethan 100 %. K p Ļesnému m īĻení 
NMHC se ur ĝí obī úĝinnosti a použijí se k výpo ĝtu hmotnostního pr Ńtoku emisí NMHC 
(viz bod 4.3 dodatku 2 p Ļílohy 4). 
  1.8.4.1 Ú ĝinnost vztažená k methanu 
   Kalibra ĝní plyn methanu se vede  detektorem FID s obtokem NMC a bez tohoto obtoku a 
obī koncentrace se zaznamenají. Ú ĝinnost se ur ĝí takto: 
 
CEconc
concMw
wo?/1
/ 
  
 kde: 
   conc
w = koncentrace HC p Ļi prŃtoku CH 4 pĻes NMC 
 conc w/o = koncentrace HC p Ļi prŃtoku CH 4 mimo NMC  
  L 375/138 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
1.8.4.2 Ú ĝinnost vztažená k ethanu 
  
 Kalibra ĝní plyn ethanu se vede detektorem FID s obtokem NMC a bez tohoto obtoku a obī 
koncentrace se zaznamenají. Ú ĝinnost se ur ĝí takto: 
 
CEconc
concEw
wo?/1
/ 
  
 kde: 
   conc
w = koncentrace HC p Ļi prŃtoku C 2H6 pĻes NMC 
 conc w/o = koncentrace HC p Ļi prŃtoku C 2H6 mimo NMC  
  1.9 Rušivé vlivy u analyzátor Ń CO, CO
2 a NO x 
  Plyny, které jsou obsaženy ve výfukovém pl ynu a které nejsou analyzovanými plyny, 
mohou rušit indikované hodnoty více zp Ńsoby. K pozitivnímu rušení dochází u p ĻístrojŃ 
NDIR, když rušivý plyn má stejný ú ĝinek jako m īĻený plyn, avšak v menší mí Ļe. 
K negativnímu rušení dochází u p ĻístrojŃ NDIR, když rušivý plyn rozši Ļuje pásmo absorpce 
mīĻeného plynu, a v p Ļístrojích CLD, když rušivý plyn potla ĝuje záĻení. Kontroly rušivých 
vlivŃ podle bod Ń 1.9.1 a 1.9.2 se musí provád īt pĻed uvedením analyzátoru do provozu a po 
intervalech v ītší údržby. 
 1.9.1 Kontrola rušivých vliv Ń u analyzátoru CO 
  Ĝinnost analyzátoru CO m Ńže rušit voda a CO
2. Proto se nechá p Ļi teplotī místnosti 
probublávat vodou kalibra ĝní plyn rozp ītí CO 2 s koncentrací od 80 % do 100 % plného 
rozsahu stupnice p Ļi maximálním pracovním rozsahu používaném p Ļi zkoušce a zaznamená 
se odezva analyzátoru. Odez va analyzátoru smí být nejvýše 1 % plného rozsahu stupnice 
pro rozsahy nejmén ī 300 ppm a nejvýše 3 ppm pro rozsahy pod 300 ppm. 
  1.9.2 Kontrola rušivých vliv Ń u analyzátoru NO
x 
  Dv īma plyny, kterým se musí v īnovat pozornost u analyzátor Ń CLD (a HCLD), jsou CO
2 a 
vodní pára. Rušivé odezvy t īchto plynŃ jsou úmīrné jejich koncentracím, a proto vyžadují 
techniky zkoušení k ur ĝení rušivých vliv Ń pĻi jejich nejvyšších koncentracích o ĝekávaných 
podle zkušeností p Ļi zkouškách. 
 1.9.2.1 Kontrola rušivého vlivu CO
2 
  Kalibra ĝní plyn rozp ītí CO
2 s koncentrací od 80 % do 100 % plného rozsahu stupnice p Ļi 
maximálním pracovním rozsahu se nechá proc házet analyzátorem NDIR a zaznamená se 
hodnota CO 2 jako hodnota A. Tento plyn se pak Ļedí pĻibližnī na 50 % kalibra ĝním plynem 
rozpītí NO a nechá se procházet NDIR a (H)CLD, p Ļiĝemž se hodnoty CO 2 a NO 
zaznamenají jako hodnoty B a C. Pak se uzav Ļe pĻívod CO 2 a detektorem (H)CLD prochází 
jen kalibra ĝní plyn rozp ītí NO a hodnota NO se zaznamená jako hodnota D. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/139
 
 
 Rušivý vliv, který nesmí být v ītší než 3 % plného rozsahu stupnice, se vypo ĝte takto: 
 
%()
() ()QuenchCA
DA DB?/,
,/,Æ
ÈÇÖ
Ø×É
ËÊ
ÊÙ
ÛÚ
Ú, 11 0 0  
 
 kde: 
 
 A je koncentrace nez Ļedīného CO 2 mīĻená analyzátorem NDIR v % 
 B je koncentrace z Ļedīného CO 2 mīĻená analyzátorem NDIR v % 
 C je koncentrace z Ļedīného NO m īĻená detektorem (H)CLD v ppm 
 D je koncentrace nez Ļedīného NO m īĻená detektorem (H)CLD v ppm 
   Je možno použít jiné metody Ļedīní a kvantitativního ur ĝení hodnot kalibra ĝního plynu 
rozpītí CO
2 a NO, nap Ļ. dynamické sm īšování. 
    1.9.2.2 Kontrola rušivého vlivu vodní páry   Tato kontrola platí jen pro m īĻení koncentrace vlhkého plynu. Výpo ĝet rušivého vlivu 
vodní páry musí uvažovat Ļedīní kalibra ĝního plynu rozp ītí NO vodní párou a úpravu 
koncentrace vodní páry ve sm īsi na hodnotu o ĝekávanou p Ļi zkoušce. 
  Kalibra ĝní plyn rozp ītí NO s koncentrací 80 % až 100 % plného rozsahu stupnice v b īžném 
pracovním rozsahu se nechá procházet detektorem (H)CLD a zaznamená se hodnota NO 
jako hodnota D. Kalibra ĝní plyn rozp ītí NO se pak nechá p Ļi teplotī místnosti probublávat 
vodou a procházet detektorem (H)CLD a zaznamená se hodnota NO jako hodnota C. Ur ĝí 
se absolutní pracovní tlak analyzátoru a tepl ota vody a zaznamenají se jako hodnoty E a F. 
Urĝí se tlak nasycených par sm īsi, který odpovídá teplot ī probublávané vody F, a 
zaznamená se jako hodnota G. Koncentrace vodní páry (H, v %) ve sm īsi se vypo ĝte takto:  
 
H = 100 · (G/E) 
  O ĝekávaná koncentrace DE z Ļedīného kalibra ĝního plynu rozp ītí NO (ve vodní pá Ļe) se 
vypoĝte takto: 
 
D
e = D · (1– H/100) 
  U výfukových plyn Ń vznītového motoru se odhadne ma ximální koncentrace vodní páry 
(H
m, v %) oĝekávaná p Ļi zkoušce, za p Ļedpokladu atomového pom īru H/C paliva 1,8 : 1, 
z koncentrace nez Ļedīného kalibra ĝního plynu rozp ītí CO 2 (A, hodnota zm īĻená podle 
odstavce 1.9.2.1) takto: 
  
Hm = 0,9 · A 
   Rušivý vliv vodní páry, který nesmí být v ītší než 3 %, se vypo ĝte takto: L 375/140 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
procento rušivého vlivu = 100 · ((D e – C ) / D e) · (H m / H) 
 
 kde:   D
e je oĝekávaná koncentrace z Ļedīného NO v ppm 
 C je koncentrace z Ļedīného NO v ppm 
 H m je maximální koncentrace vodní páry v % 
 H je skute ĝná koncentrace vodní páry v % 
 
 Poznámka : Pro tuto kontrolu je d Ńležité, aby kalibra ĝní plyn rozp ītí NO obsahoval co 
nejmenší koncentraci NO 2, protože p Ļi výpoĝtu rušivého vlivu se nebrala 
v úvahu absorpce NO 2 ve vodī. 
  1.10 Intervaly mezi kalibracemi
 
  Analyzátory se musí kalibrovat podle odstavce 1.5 nejmén ī jednou za t Ļi mīsíce nebo vždy, 
když se provedou na systému opravy nebo zm īny, které by mohly ovlivnit kalibraci. 
 2. KALIBRACE
 SYSTÉMU  CVS 
 2.1 Obecn ī
 
  Systém CVS se musí kalibrovat p Ļesným prŃtokomīrem, který spl ĵuje vnitrostátní nebo 
mezinárodní normy, a za Ļízením na škrcení pr Ńtoku. PrŃtok systémem se m īĻí pĻi rŃzných 
nastaveních škrcení a m īĻí se Ļídicí parametry systému a ur ĝuje se jejich vztah k pr Ńtoku. 
  Mohou se použít r Ńzné typy pr ŃtokomīrŃ, napĻ. kalibrovaná Venturi ho trubice, kalibrovaný 
laminární pr Ńtokomīr, kalibrovaný turbinový pr Ńtokomīr. 
 2.2 Kalibrace objemového dávkovacího ĝerpadla (PDP)
 
  Všechny parametry ĝerpadla se musí m īĻit souĝasnī s parametry pr Ńtokomīru, který je 
zapojen v sérii s ĝerpadlem. Nakreslí se k Ļivka závislosti vypo ĝteného prŃtoku (v m
3/min 
na vstupu ĝerpadla pĻi absolutním tlaku a absolutní teplot ī) na korela ĝní funkci, která je 
hodnotou specifické kombinace parametr Ń ĝerpadla. Pak se sestav í lineární rovnice vztahu 
mezi prŃtokem ĝerpadla a korela ĝní funkcí. Jestliže systém CVS má pohon s více 
rychlostmi, provede se kalibrace pro každou použitou rychlost. V pr Ńbīhu kalibrace se musí 
udržovat stabilní teplota. 
 2.2.1 Analýza údaj Ń 
  Pr Ńtok vzduchu Q
s pĻi každém nastavení škrcení (nejmén ī 6 nastavení) se vypo ĝte 
v m3/min z údaj Ń prŃtokomīru s použitím metody p Ļedepsané výrobcem. Pak se pr Ńtok 
vzduchu p Ļepoĝte na prŃtok ĝerpadla V 0 v m3/ot pĻi absolutní teplot ī a absolutním tlaku na 
vstupu ĝerpadla takto: 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/141
 
 
VQ
nT
Ps
A02731013?, ,. 
 
 kde: 
  Q
s = prŃtok vzduchu p Ļi bīžných podmínkách (101,3 kPa, 273 K), m3/s 
 T = teplota na vstupu ĝerpadla, K 
 p A = absolutní tlak na vstupu ĝerpadla (p B – p 1), kPa 
 n = otá ĝky ĝerpadla, ot/s 
   Aby se vzalo v úvahu vzájemné ovliv ĵování kolísání tlaku v ĝerpadle a míra ztrát 
v ĝerpadle, vypo ĝte se korela ĝní funkce X
0 mezi otáĝkami ĝerpadla, rozdílem tlaku mezi 
vstupem a výstupem ĝerpadla a absolutním tlakem na výstupu ĝerpadla takto: 
 
Xnp
pp
A01?,F 
 
 kde:   Țp
P = rozdíl tlaku mezi vstupem a výstupem ĝerpadla, kPa 
 p A = absolutní tlak na výstupu ĝerpadla, kPa 
  Lineární úpravou metodou nejmenších ĝtvercŃ se odvodí tato kalibra ĝní rovnice: 
 
V
0 = D 0 – m · (X 0) 
  D
0 a m jsou konstanty úseku na ose sou Ļadnic a sklonu, které popisují regresní p Ļímky. 
   U systému CVS s více rychlostmi musí být kalibra ĝní kĻivky sestrojené pro r Ńzné rozsahy 
prŃtoku ĝerpadla p Ļibližnī rovnobīžné a hodnoty úseku na ose sou Ļadnic D
0 se musí 
zvītšovat s poklesem pr Ńtoku ĝerpadla. 
  Hodnoty vypo ĝtené z rovnice se sm ījí lišit nejvýše o ±0,5 % od zm īĻené hodnoty V
0. 
Hodnoty m se m īní od jednoho ĝerpadla k druhému. P Ļítok ĝástic zpŃsobí v prŃbīhu ĝasu 
zmenšování míry ztrát v ĝerpadle, což se odráží v menších hodnotách m. Proto se kalibrace 
musí provést p Ļi uvedení ĝerpadla do provozu, po v ītší údržbī a jestliže ov īĻení celého 
systému (bod 2.4) ukazuje zm īnu míry ztrát. 
 2.3 Kalibrace Venturiho trubice s kritickým proud īním (CFV)
 
  Kalibrace CFV vychází z rovnice pr Ńtoku pro Venturiho trubici s kritickým pr Ńtokem. 
PrŃtok plynu je touto funkcí vstupního tlaku a teploty: 
 
QKp
TsvA?, L 375/142 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 kde: 
  K
v = kalibra ĝní koeficient 
 p A = absolutní tlak na vstupu Venturiho trubice, kPa 
 T = teplota na vs tupu Venturiho trubice, K 
 2.3.1 Analýza údaj Ń 
  Pr Ńtok vzduchu Q
s pĻi každém nastavení škrcení (nejmén ī 8 nastavení) se vypo ĝte 
v m3/min z údaj Ń prŃtokomīru s použitím metody p Ļedepsané výrobcem. Kalibra ĝní 
koeficient se vypo ĝte z kalibra ĝních údajŃ pro každé nastavení takto: 
 
KQT
pvs
A?, 
 
 kde:   Q
s = prŃtok vzduchu p Ļi bīžných podmínkách (101,3 kPa, 273 K), m3/s  
 T = teplota na vst upu Venturiho trubice, K 
 p A = absolutní tlak na vstupu Venturiho trubice, kPa 
  K ur ĝení rozsahu kritického proud īní se sestrojí k Ļivka K
v jako funkce tlaku na vstupu 
Venturiho trubice. P Ļi kritickém (škrceném) pr Ńtoku má K v pomīrnī konstantní hodnotu. 
PĻi poklesu tlaku (zvyšujícím  se podtlaku) se pr Ńtok Venturiho trubicí uvol ĵuje a K v se 
zmenšuje, což ukazuje, že CFV pracuje mimo p Ļípustný rozsah. 
  Pro nejmén ī osm bod Ń v oblasti kritického proud īní se vypo ĝtou stĻední hodnota K
v a 
smīrodatná odchylka. Sm īrodatná odchylka nesmí p Ļekroĝit ±0,3 % st Ļední hodnoty K V. 
 2.4 Ov īĻení celého systému
 
  Celková p Ļesnost systému pro odb īr vzorkŃ a systému analýzy se ur ĝí zavedením známého 
množství zne ĝišŁujícího plynu do systému, když pracuje b īžným zpŃsobem. Zne ĝišŁující 
látka se analyzuje a vypo ĝte se hmotnost podle odstavce 4.3 dodatku 2 p Ļílohy 4 krom ī 
propanu, u n īhož se použije faktor 0,000472 míst o hodnoty 0,000479 pro HC. Použije se 
jeden ze dvou násl edujících postup Ń. 
 2.4.1 M īĻení clonou pro kritické proud īní 
  Známé množství ĝistého plynu (oxid uhelnatý nebo propan) se vpustí do systému CVS 
kalibrovanou clonou pr o kritické proud īní. Jestliže je tlak na vstupu dostate ĝnī velký, není 
prŃtok, který se se Ļídí clonou s kritickým proud īním, závislý na tlaku na výstupu clony (= 
kritické proud īní). Systém CVS je v provozu jako p Ļi bīžné zkoušce emisí z výfuku po 
dobu 5 až 10 minut. Vzorek plynu se analyzuje obvyklým za Ļízením (vak k jímání vzork Ń 
nebo metoda integrace) a vypo ĝte se hmotnost plynu. Takto ur ĝená hmotnost se smí lišit 
nejvýše o ±3 % od známé hmotnosti vpušt īného plynu. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/143
 
 
2.4.2 M īĻení gravimetrickým postupem 
 
 S p Ļesností ±0,01 gramu se ur ĝí hmotnost malé lahve napln īné oxidem uhelnatým nebo 
propanem. Systém CV S je v provozu jako p Ļi bīžné zkoušce emisí z výfuku po dobu 5 až 
10 minut, p Ļiĝemž se oxid uhelnatý nebo propan vpouští do systému. Množství ĝistého 
plynu, které se uvolní, se ur ĝí z hmotnostního rozdílu zjišt īného vážením. Vzorek plynu se 
analyzuje obvyklým za Ļízením (vak k jímání vzork Ń nebo metoda integrace) a vypo ĝte se 
hmotnost plynu. Takto ur ĝená hmotnost se smí lišit nejvýše o ±3 % od známé hmotnosti 
vpuštīného plynu. 
 
3. KALIBRACE  SYSTÉMU  PRO  MĪĺENÍ  ĜÁSTIC 
 3.1 Úvod
 
  Každá ĝást se musí kalibrovat tak ĝasto, jak je pot Ļebné ke spln īní požadavk Ń na pĻesnost 
podle tohoto p Ļedpisu. Metoda kalibrace, která se použije, je popsána v tomto odstavci pro 
pĻístroje uvedené v ods tavci 4 dodatku 4 p Ļílohy 4 a v odstavci 2 dodatku 7 p Ļílohy 4. 
 3.2 M īĻení prŃtoku
 
  Kalibrace plynom īrŃ nebo zaĻízení k mīĻení prŃtoku musí odpovídat mezinárodním a/nebo 
vnitrostátním normám. Maximální chyba m īĻené hodnoty smí být nejvýše ±2 % indikované 
hodnoty. 
  Jestliže se pr Ńtok plynu ur ĝuje diferenciálním m īĻením toku pomocí diferenciálního 
prŃtoku, smí být maximální chyba rozdílu taková, aby p Ļesnost G
EDF byla v rozmezí ±4 % 
(viz také bod 2.2.1 dodatku 7 p Ļílohy 4, EGA). Tuto chybu je možné vypo ĝítat metodou 
stĻední kvadratické odchy lky chyb každého p Ļístroje. 
  3.3 Kontrola podmínek ĝásti toku
 
  Zkontrolují se rozsah rychlosti výfukového plynu a kolísání tlaku a v p Ļípadī potĻeby se 
seĻídí podle požadavk Ń odstavce 2.2.1 dodatku 7 p Ļílohy 4, EP. 
 3.4 Intervaly kalibrace
 
  P Ļístroje k m īĻení prŃtoku se musí kalibrovat nejmén ī každé tĻi mīsíce nebo vždy, když se 
na systému provedly opravy nebo zm īny, které by mohly ovlivnit kalibraci. 
 L 375/144 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
4. KALIBRACE  ZAĺÍZENÍ  PRO  MĪĺENÍ  KOUĺE 
 
4.1 Úvod  
  Opacimetr se musí kalibrovat tak ĝasto, jak je pot Ļebné ke spln īní požadavk Ń na pĻesnost 
stanovených tímto p Ļedpisem. Metoda kalibrace, kter á se použije, je popsána v tomto 
odstavci pro p Ļístroje uvedené v ods tavci 5 dodatku 4 p Ļílohy 4 a v odstavci 3 dodatku 7 
pĻílohy 4. 
 4.2 Postup kalibrace
 
  4.2.1 Doba zah Ļátí 
  Opacimetr se zah Ļeje a stabilizuje podle doporu ĝení výrobce. Jestliže je opacimetr vybaven 
systémem proplachování vzduchem, kt erý zamezuje úsadám na optice p Ļístroje, mīl by být 
tento systém také uveden do provozu a se Ļízen podle doporu ĝení výrobce. 
  4.2.2 Ur ĝení linearity odezvy 
   Linearita opacimetru se kontroluje v režimu indikace opacity podle doporu ĝení výrobce. T Ļi 
neutrální filtry známé propustnosti, které musí spl ĵovat požadavky odstavce 5.2.5 dodatku 
4 pĻílohy 4, se nasadí do opacimetru a hodnota se  zaznamená. Neutrá lní filtry musí mít 
jmenovité opacity p Ļibližnī 10 %, 20 % a 40 %. 
   Linearita se smí lišit nejvýše o ±2 % opacity  od jmenovité hodnoty neut rálního filtru. Každá 
nelinearita p Ļekraĝující výše uvedenou hodnotu se musí p Ļed zkouškou korigovat. 
  4.3 Intervaly mezi kalibracemi
 
  Opacimetr se musí kalibr ovat podle odstavce 4.2.2 nejmén ī jednou za každé t Ļi mīsíce 
nebo vždy, když se provedou na systému opravy nebo zm īny, které by mohly ovlivnit 
kalibraci. 
 
__________ 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/145
 
PĻíloha 4 – dodatek 6  
 
ANALYTICKÉ SYSTÉMY A SYSTÉMY PRO ODB ĪR VZORK ł 
 
1. UR ĜENÍ PLYNNÝCH EMISÍ 
 1.1 Úvod
 
  Bod 1.2 a obrázky 7 a 8 obsahují podrobné popisy doporu ĝených systém Ń pro odbīr vzorkŃ 
a doporuĝených analytických systém Ń. Protože r Ńzná uspoĻádání mohou dáva t rovnocenné 
výsledky, nepožaduje se p Ļesná shoda s obrázky 7 a 8. Pro získání dalších informací a pro 
koordinování funkcí díl ĝích systém Ń se mohou použít další ĝásti, jako jsou p Ļístroje, 
ventily, solenoidy, ĝerpadla a spína ĝe. Jiné ĝásti, které nejsou pot Ļebné k udržování 
pĻesnosti nīkterých systém Ń, mohou být vylou ĝeny, jestliže se jejich vylou ĝení zakládá na 
odborném technickém osv īdĝení. 
 
 
   nulovací  
      plyn 
kalibraĝní 
   plyn  rozpītí 
nulovací plyn 
    nulovací 
       plyn 
nulovací plyn V1 
V1 F1 F2 
F1 F2 P 
P T1 
T1 SP1 
SP1 
volitelnī 2 odbīrné sondy EP T2 G1 
HC 
vzd palivodvzdušn īní
odvzdušn īní 
odvzdušn īní 
odvzdušn īní odvzdu
odvzd uodvzdušn īní 
V2 
R3 
R1 R2 
FL1 
T5 
B 
V12 V11 V10 CO 
CO 
2 C T3 G2 
V4 
V5 FL5 
FL6 
FL3 T4 G3 
V12 V11 T5 V8 
V6 V7 V9 
R4 FL4 
FL2 HSL1 
HSL2 HSL1 
SL 
V3 NO 
R5 B nulovací plyn 
kalibraĝní plyn rozp ītí nulovací 
plyn 
kalibraĝní plyn roz pītí 
 
Obrázek 7  – Schéma systému pro analýzu surového výfukového plynu pro CO, CO 2, NO x a HC, 
platí jen pro zkoušku ESC 
 
 1.2 Popis analytického systému
 
 L 375/146 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Popisuje se analytický systém pro ur ĝení plynných emisí v surovém (obrázek 7, pouze 
zkouška ESC) nebo ve z Ļedīném (obrázek 8, zkoušky ETC a ESC) výfukovém plynu a 
tento systém je založen na použití: 
 
/ analyzátoru HFID pro m īĻení uhlovodík Ń; 
/ analyzátor Ń NDIR pro m īĻení oxidu uhelnatého a oxidu uhli ĝitého; 
/ analyzátoru HCLD nebo rovnocenného analyzátoru pro m īĻení oxidŃ dusíku. 
 
Vzorek pro všechny složky se m Ńže odebírat jednou odb īrnou sondou nebo dv īma 
odbīrnými sondami umíst īnými velmi blízko sebe a uvnit Ļ rozdīlenými k r Ńzným 
analyzátor Ńm. Musí se dbát na to, ab y nedocházelo v jakémkoli bod ī analytického systému 
k žádné kondenzaci složek výfuku (v ĝetnī vody a kyseliny sírové). 
 
 
nulovací
plyn 
kalibraĝní 
plyn rozpītí 
nulovací  plyn 
kalibraĝní plyn  
rozpītí nulovací plyn 
 
kalibraĝní plyn 
rozpītí nulovací  plyn 
kalibraĝní plyn rozp ītí   nulovací plyn 
V1 F1 F2 
F1 F2 P 
P T1 
T1 SP2 
SP3 T2 G1 
HC 
vzduch   palivo odvzdušn īní 
odvzdušn īní 
odvzdušn īní 
odvzdušn īní odvzdu
odvzduodvzdušn īní 
V2 
R3 
R1 R2 
FL1 
T5 
B 
V13 V12 V11 CO 
CO 
2 C T3 G2 
V4 
V5 FL5 
FL6 
FL3 T4 G3 
V9 
V7 V8 V10 
R4 FL4 
FL2 HSL1 
HSL2 HSL1 
SL 
V3 NO 
R5 V1 PSP k PSS viz obr. 21 
stejná rovina 
viz obr. 21 BK 
BK BG DT viz obr. 20 
V14 
 
 
Obrázek 8  – Schéma systému analýzy z Ļedīného výfukového plynu pro CO, CO 2, NO x a HC (pro 
zkoušku ETC a voliteln ī pro zkoušku ESC)  
   1.2.1 Popis ĝástí na obrázcích 7 a 8 
 
EP Výfuková trubka 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/147
 
 
SP1 Odbīrná sonda výfukového plynu (jen obrázek 7) 
 
Doporuĝuje se sonda p Ļímého tvaru, z nerezav ījící oceli, s uzav Ļeným koncem a s více 
otvory. Vnit Ļní prŃmīr nesmí být v ītší než vnit Ļní prŃmīr odbīrného potrubí. Tlouš Łka 
stīny sondy nesmí být v ītší než 1 mm. Musí mít nejmén ī tĻi otvory ve t Ļech rŃzných 
radiálních rovinách a takové  velikosti, aby odebíraly p Ļibližnī stejný tok vzorku. Sonda 
musí pokrývat nejmén ī 80 % prŃmīru výfukové trubky. Lze použít jednu nebo dv ī odbīrné 
sondy.  
SP2 Odb īrná sonda vzork Ń HC ze zĻedīného výfukového plynu (jen obrázek 8) 
 Sonda musí:  
/
 být definována jako první ĝást délky 254 mm až 762 mm vyh Ļívaného odb īrného potrubí 
HSL1; 
 /
 mít minimální vnit Ļní prŃmīr 5 mm; 
 /
 být instalována v Ļedicím tunelu DT (viz bod 2.3, obrázek 20) v bod ī, kde jsou dob Ļe 
promíchány Ļedicí vzduch a výfukový plyn  (tj. ve vzdálenosti p Ļibližnī 10 prŃmīrŃ 
tunelu ve sm īru proudīní plynu od bodu, v kterém vstupuje výfukový plyn do Ļedicího 
tunelu); 
 /
 být dostate ĝnī vzdálena (radiáln ī) od ostatních sond a od st īny tunelu tak, aby nebyla 
ovlivĵována vln īními nebo víry; 
 /
 být vyhĻívána tak, aby se teplota proudu plyn Ń ve výstupu ze sondy zvýšila na 463 K ±10 
K (190 °C ±10 °C). 
 
SP3  Odbīrná sonda vzork Ń CO, CO 2, NO x ze zĻedīného výfukového plynu (jen 
obrázek 8) 
 
Sonda musí:  
/
 být v téže rovin ī jako SP2; 
 /
 být dostate ĝnī vzdálena (radiáln ī) od ostatních sond a od st īny tunelu tak, aby nebyla 
ovlivĵována vln īním nebo víry; 
 
/ být vyhĻívána a izolována po celé své délce tak, aby m īla teplotu nejmén ī 328 K (55  
°C) za úĝelem zabránit kondenzaci vody. 
 
HSL1  VyhĻívané odb īrné potrubí 
 L 375/148 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Odbīrné potrubí vede vzorek plynu z jediné sondy k d īlicímu bodu (bod Ńm) a 
k analyzátoru pro HC. 
 Odbīrné potrubí musí: 
 
/
 mít vnitĻní prŃmīr nejménī 5 mm a nejvýše 13,5 mm; 
 /
 být vyrobeno z nerezav ījící oceli nebo z polytet rafluorethylenu (PTFE); 
 /
 udržovat teplotu st īn na 463 K ±10 K (190 °C ±10 °C), m īĻeno na každém odd īlenī 
regulovaném vyh Ļívaném úseku, jestliže se teplota výfukového plynu v odb īrné sondī 
rovná nejvýše 463 K (190 °C); 
 /
 udržovat teplotu st īn na hodnot ī pĻekraĝující 453 K (180 °C), jestliže je teplota 
výfukového plynu v odb īrné sondī vyšší než 463 K (190 °C); 
 /
 udržovat teplotu plynu t īsnī pĻed vyhĻívaným filtrem F2 a p Ļed HFID na teplot ī 463 K 
±10 K (190 °C ±10 °C). 
 
HSL2  VyhĻívané odb īrné potrubí pro NO x 
 
Odbīrné potrubí musí: 
 
/ udržovat teplotu st īn od 328 K do 473 K (55 °C do 200 °C) až ke konvertoru C, jestliže 
se používá chladicí láze ĵ B, a až k analyzátoru, jestliže se chladicí láze ĵ B nepoužívá; 
 /
 být vyrobeno z nerezav ījící oceli nebo z polytet rafluorethylenu (PTFE). 
 
SL Odbīrné potrubí pro CO a CO 2 
 
Potrubí musí být vyrobe no z PTFE nebo z nerezav ījící oceli. M Ńže být vyh Ļívané nebo 
nevyhĻívané. 
 
BK  Vak k jímání pozadí (volitelný; jen obrázek 8) 
 K odbīru vzorkŃ koncentrací pozadí. 
 
BG Vak k jímání vzork Ń (volitelný; jen obrázek 8, pro CO a CO 2) 
 K odbīru vzorkŃ koncentrací. 
 
F1  Vyh Ļívaný pĻedfiltr (volitelný) 
 Teplota musí být stejná jako u HSL1.  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/149
 
F2  Vyh Ļívaný filtr 
 
Úkolem filtru je odd īlit všechny pevné ĝástice ze vzorku plynu ješt ī pĻedtím, než se tento 
vzorek dostane do analyzátoru. Filtr musí mít stejnou teplotu jako HSL1. Filtr se musí 
mīnit podle pot Ļeby. 
 
P  Vyh Ļívané odb īrné ĝerpadlo 
 Ĝerpadlo musí být vyh Ļíváno na teplotu HSL1. 
 
HC VyhĻívaný plamenoioniza ĝní detektor (HFID) k ur ĝení uhlovodík Ń. 
 Teplota se musí udržovat na hodnot ī od 453 K do 473 K (180 °C do 200 °C). 
 
CO, CO 2 Analyzátory NDIR k ur ĝení oxidu uhelnatého a oxidu uhli ĝitého (volitelné 
k urĝení Ļedicího pom īru pro mīĻení PT). 
 
NO Analyzátor CLD nebo HCLD k ur ĝení oxidŃ dusíku. 
 
Jestliže se použije HCLD, mu sí se udržovat na teplot ī od 328 K do 473 K (od 55 °C do 
200 °C). 
 
C Konvertor 
 Konvertor se použije ke  katalytické redukci NO
2 na NO pĻed analýzou v CLD nebo 
v HCLD.  
B Chladicí láze ĵ (volitelná) 
 K ochlazení a ke kondenzaci vody ze vzorku výfukového plynu. Láze ĵ se musí udržovat na 
teplotī od 273 K do 277 K (od 0 °C do 4 °C) ledem nebo chladicím systémem. Je volitelná, 
jestliže na analyzátor nep Ńsobí rušivé vlivy vodní páry ur ĝené podle bod Ń 1.9.1 a 1.9.2 
dodatku 5 p Ļílohy 4. Jestliže se voda odstra ĵuje kondenzací, musí se monitorovat teplota 
vzorku plynu nebo rosný bod bu Ħ v odluĝovaĝi vody, nebo v toku za ním. Teplota vzorku 
plynu nebo rosného bodu nesmí p Ļekroĝit 280 K (7 °C). Pro odstran īní vody ze vzorku 
nejsou pĻípustné chemické suši ĝky. 
 
T1, T2, T3   Sníma ĝ teploty 
 K monitorování teploty proudu plynu.  
T4 Snímaĝ teploty 
 K monitorování teploty konvertoru NO
2 – NO.  
 
T5 Sníma ĝ teploty L 375/150 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
Pro monitorování te ploty chladicí lázn ī. 
 
G1, G2, G3   Sníma ĝ tlaku 
 Pro mīĻení tlaku v odb īrných potrubích. 
 
R1, R2  Regulátor tlaku 
 Pro Ļízení tlaku vzduchu a pop Ļípadī paliva pro HFID. 
 
R3, R4, R5   Regulátor tlaku 
 Pro Ļízení tlaku v odb īrných potrubích a toku k analyzátor Ńm. 
 
FL1, FL2, FL3   PrŃtokomīr 
 Pro monitorování pr Ńtoku vzorku obtokem. 
 
FL4 až FL6  PrŃtokomīr (volitelný) 
 Pro monitorování pr Ńtoku analyzátory. 
 
V1 až V5  Vícecestný ventil 
 
Ventily vhodné k volitelnému p Ļepínání toku vzorku, kalibra ĝního plynu rozp ītí nebo 
nulovacího plynu do analyzátor Ń. 
 
V6, V7 Solenoidový ventil 
 Pro obtok konvertoru NO
2 – NO. 
 
V8 Jehlový ventil 
 Pro vyrovnání pr Ńtoku konvertorem NO
2 – NO C a obtokem.  
 
V9, V10 Jehlový ventil 
 Pro Ļízení prŃtokŃ do analyzátor Ń. 
 
V11, V12  Vypoušt īcí ventil (volitelný). 
 Pro vypoušt īní kondenzátu z lázn ī B. 
 
1.3 Analýza NMHC (jen pro plynové motory pracující s NG)
 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/151
 
1.3.1 Metoda plynové chroma tografie (GC, obrázek 9) 
 
PĻi použití metody GC se vpouští malý m īĻený objem vzorku na analytický sloupec, kterým 
se prožene inertní nosný plyn. Sloupec odd īlí jednotlivé složky podle jejich bodu varu, 
takže unikají ze sloupce v r Ńzných ĝasech. Pak procházejí de tektorem, který vyšle 
elektrický signál, jenž závisí na jejich koncen traci. Protože to není kontinuální analytická 
technika, m Ńže se použít jen ve spojení s metodou jímání vzorku do vaku, jak je popsáno 
v odstavci 3.4.2 dodatku 4 p Ļílohy 4. 
 
K analýze NMHC se použije automatizovaná GC  s detektorem FID. Výfukový plyn se 
odebírá do vaku k jímání vzork Ń, odkud se odebere jeho ĝást a vpustí se do GC. Vzorek se 
na Porapakov ī sloupci rozd īlí na dvī ĝásti (CH 4 / vzduch / CO a NMHC / CO 2 / H 2O). 
Sloupec s molekulárním sítem odd īlí CH 4 od vzduchu a od CO p Ļedtím, než CH 4 projde do 
detektoru FID, kde se zm īĻí jeho koncentrace. Úplný cyklus od vpušt īní jednoho vzorku do 
vpuštīní druhého vzorku se m Ńže provést za 30 s. K ur ĝení NMHC se ode ĝte koncentrace 
CH 4 od koncentrace celku HC (viz bod 4.3.1 dodatku 2 p Ļílohy 4). 
 
Na obrázku 9 je znázorn īna typická GC vhodná k rutinnímu ur ĝení CH 4. Je možné použít 
také jiné metody GC na základ ī odborného technického osv īdĝení. 
 
1
23
4
567
8
9
10SLPMSC
PD F4 F1
V3V2
V4
V6
V7
V8F5F3R1
R2
R3Oven
ventF2FM1ventto x
to y xy10
V1PC
samplespan gasfuel inlet
air inletHC
FC
 
 
 
Obrázek 9  – Schéma analýzy methanu (metoda GC) 
to x k x 
to y k y L 375/152 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
fuel inlet p Ļívod paliva 
air inlet p Ļívod vzduchu 
vent odvzdušn īní 
span gas kalibra ĝní plyn rozp ītí 
sample vzorek 
oven pec 
 
 
 
 
Popis ĝástí na obrázku 9 
 
PC PorapakŃv sloupec 
 
Použije se Porapak Ńv sloupec N, 180/300 µm (velikost ok 50/80), délka 610 mm x vnit Ļní 
prŃmīr 2,16 mm, a stabilizuje se p Ļed prvním použitím po dobu nejmén ī 12 hodin p Ļi 423 
K (150 °C) s nosným plynem.  
MSC Sloupec s molekulárním sítem 
 Použije se sloupec typu 13X, 250/350 µm (velikost ok 45/60), délka 1220 mm x vnit Ļní 
prŃmīr 2,16 mm, a stabilizuje se p Ļed prvním použitím po dobu nejmén ī 12 hodin p Ļi 423 
K (150 °C) s nosným plynem.  
OV Pec 
 K udržení sloupc Ń a ventilŃ na stabilní teplot ī pro provoz analyzát oru a ke stabilizaci 
sloupcŃ pĻi 423 K (150 °C). 
 
SLP Smyĝka pro vzorek 
 Trubka z nerezav ījící oceli délky dostate ĝné k vytvo Ļení objemu p Ļibližnī 1 cm³. 
 
P Ĝerpadlo 
 Pro dopravu vzorku do plynového chromatografu.  
D Sušiĝ 
 Pro odstran īní vody a jiných zne ĝišŁujících látek, které mohou být v nosném plynu, se 
použije suši ĝ obsahující molekulární síto. 
 
HC Plamenoioniza ĝní detektor (FID) k m īĻení koncentrace methanu. 
 
V1 Ventil ke vpoušt īní vzorku 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/153
 
Ke vpoušt īní vzorku odebraného z vaku k jímání vzork Ń vedeného potrubím SL podle 
obrázku 8. Musí mít malý mrtvý prostor, být plynot īsný a musí jej být možné zah Ļát na 
teplotu 423 K (150 °C). 
 
V3 Vícecestný ventil 
 
K volbī kalibraĝního plynu rozp ītí, vzorku nebo k uzav Ļení. 
 
V2, V4, V5, V6, V7, V8 Jehlový ventil 
 Pro nastavení pr Ńtoku v systému. 
 
R1, R2, R3 Regulátor tlaku 
 Pro Ļízení prŃtokŃ paliva (= nosný plyn), vzorku a vzduchu. 
 
FC PrŃtoková kapilára 
 Pro Ļízení prŃtoku vzduchu k detektoru FID. 
 
G1, G2, G3 Snímaĝ tlaku 
 Pro Ļízení prŃtokŃ paliva (= nosný plyn), vzorku a vzduchu. 
 
F1, F2, F3, F4, F5 Filtr 
 Filtry ze sintr ovaného kovu k zabrán īní vniknutí ĝástic neĝistot do ĝerpadla nebo do 
pĻístrojŃ. 
 
FM1  Pr Ńtokomīr 
 K mīĻení prŃtoku vzorku obtokem. 
 1.3.2 Metoda separátoru uhlovodík Ń jiných než methan (NMC, obrázek 10) 
 
Separátor oxiduje všechny uhlovodíky, krom ī CH
4, na CO 2 a H 2O tak, aby p Ļi prŃchodu 
vzorku pĻístrojem NMC m īĻil detektor FID jen CH 4. Jestliže se použije vak k jímání 
vzorkŃ, musí se instalovat na SL (viz bod 1.2, obrázek 8) systém rozd īlující tok, aby mohl 
alternativn ī procházet separátorem ne bo jej obtékat podle horní ĝásti obrázku 10. P Ļi 
mīĻení NMHC se musí pozorovat na detektoru FID a zaznamenávat ob ī hodnoty (HC a 
CH 4). Jestliže se použije metoda integrace, mu sí se instalovat do HSL1 (viz bod 1.2, 
obrázek 8) paraleln ī s normálním FID separátor NMC zapojený do série s dalším FID podle 
dolní ĝásti obrázku 10. P Ļi mīĻení NMHC se musí pozorovat a zaznamenávat hodnoty (HC 
a CH 4) udávané ob īma detektory FID. 
 
Musí se ur ĝit katalytický ú ĝinek separátoru na CH 4 a C 2H6 pĻi teplotī nejménī 600 K (327 L 375/154 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
°C) pĻed mīĻením a pĻi hodnotách H 2O, které jsou reprezentativní pro podmínky v proudu 
výfukových plyn Ń. Musí být znám rosný bod a obsah O 2 v odebraném vzorku výfukových 
plynŃ. Musí se zaznamenat relati vní odezva detektoru FID na CH 4 (viz bod 1.8.2 dodatku 5 
pĻílohy). 
 
 nulovací plyn
kalibraĝní plyn rozp ītí 
vzorek V1 V2 V3 NMC 
SL (viz obrázek 8) odvzdušn īní 
HC V4 
nulovací plyn
kalibraĝní plyn rozp ītí 
vzorek V1 V2 NMC 
HSL1 (viz obrázek 8) odvzdušn īní 
HC odvzdušn īní HC metoda vaku k jímání vzork Ń 
metoda integrace  
 
Obrázek 10  – Schéma analýzy methanu separátorem uhlovodík Ń jiných než methan (NMC) 
 
 
Popis ĝástí na obrázku 10 
 
NMC Separátor uhlovodík Ń jiných než methan 
 Pro oxidování všech uhlovodík Ń kromī methanu. 
 
HC VyhĻívaný plamenoioniza ĝní detektor (HFID) 
 
K mīĻení koncentrací HC a CH 4. Teplota se musí udržovat na hodnot ī od 453 K do 473 K 
(od 180 °C do 200 °C). 
 
V1 Vícecestný ventil 
 
Pro volbu vzorku, nulovacího plynu a kalibra ĝního plynu rozp ītí. V1 je identický s V2 na 
obrázku 8.  
V2, V3 Solenoidový ventil 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/155
 
Pro zapojení obtoku NMC. 
 
V4 Jehlový ventil 
 Pro vyrovnání pr Ńtoku separátorem NMC a obtokem. 
 
R1 Regulátor tlaku 
 Pro Ļízení tlaku v odb īrném potrubí a toku k HFID. R1 je identický s R3 na obrázku 8. 
 
FL1 PrŃtokomīr 
 K mīĻení prŃtoku vzorku v obtoku. FL1 je identický s FL1 na obrázku 8. 
 2. ĺEDĪNÍ VÝFUKOVÉHO PLYNU A UR ĜENÍ ĜÁSTIC 
 2.1 Úvod
 
 
Odstavce 2.2, 2.3 a 2.4 a obrázky 11 až 22 obsahují podrobný popis doporu ĝených systém Ń 
Ļedīní a odbīru vzorkŃ. Protože r Ńzná uspoĻádání mohou dávat rovnocenné výsledky, 
nepožaduje se p Ļesné dodržení zobrazených schémat. K získání dopl ĵkových informací a ke 
koordinování funkcí díl ĝích systém Ń je možné použít další ĝásti, jako jsou p Ļístroje, ventily, 
solenoidy, ĝerpadla a spína ĝe. Jiné ĝásti, které nejsou pot Ļebné k udržování p Ļesnosti 
nīkterých systém Ń, mohou být vylou ĝeny z použití, jestliž e je jejich vylou ĝení založeno na 
odborném technickém posouzení. 
 2.2 Systém s Ļedīním ĝásti toku
 
 Na obrázcích 11 až 19 je popsán systém založený na Ļedīní ĝásti toku výfukového plynu. 
Rozdīlení proudu výfukového ply nu a následující postup Ļedīní se mŃže provést r Ńznými 
druhy systém Ń Ļedīní. K následnému jímání ĝástic prochází systémem pro odb īr vzorku 
ĝástic všechen z Ļedīný výfukový plyn nebo jen ĝást zĻedīného výfukového pl ynu (bod 2.4, 
obrázek 21). První metoda se ozna ĝuje jako odb īr celkového vzorku, druhá metoda jako 
odbīr dílĝího vzorku. 
 
Výpoĝet Ļedicího pom īru závisí na druhu použitého systému. Doporu ĝeny jsou tyto druhy: 
 
Izokinetické systémy (obrázky 11, 12) 
 
U tīchto systém Ń je tok vedený do p Ļenosové trubky p ĻizpŃsoben celkovému toku 
výfukového plynu z hlediska rychlosti plynu a/nebo tlaku a v d Ńsledku toho je na odb īrné 
sondī požadován nerušený a rovnom īrný tok výfukového plynu. Toho se obvykle dosáhne 
rezonátorem a p Ļímou pĻívodní trubicí umíst īnou pĻed bodem odb īru vzorku. D īlicí pom
īr 
se pak vypo ĝte ze snadno m īĻitelných hodnot, jako jsou pr Ńmīry trubek. Je t Ļeba 
poznamenat, že izokinetika se  používá jen k vyrovnání podmínek toku a ne k vyrovnání 
rozdīlení podle velikostí. Toto vyrovnání  není zpravidla nutné, protože ĝástice jsou L 375/156 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
dostateĝnī malé, aby sledovaly proudnice výfukového plynu. 
 
Systémy s Ļízením pr Ńtoku a s m īĻením koncentrace (obrázky 13 až 17) 
 
U tīchto systém Ń se vzorek odebírá z celkového toku výfukového plynu se Ļízením prŃtoku 
Ļedicího vzduchu a pr Ńtoku celkového toku z Ļedīného výfukového plynu. ĺedicí pom īr se 
urĝí z koncentrací sledovacích plyn Ń, jako jsou CO 2 nebo NO x, které jsou b īžnī obsaženy 
ve výfukovém plynu motoru. M īĻí se koncentrace z Ļedīného výfukového plynu a Ļedicího 
vzduchu, kdežto koncentrace sur ového výfukového plynu se m Ńže mīĻit buĦ pĻímo, nebo 
se mŃže urĝit z prŃtoku paliva a z rovnice bilance uhlíku, jestliže je známo složení paliva. 
Systémy mohou být Ļízeny na základ ī vypoĝteného Ļedicího pom īru (obrázky 13, 14) nebo 
prŃtokem do p Ļenosové trubky (obrázky 12, 13, 14). 
 
Systémy s Ļízením pr Ńtoku a s m īĻením prŃtoku (obrázky 18, 19) 
 
U tīchto systém Ń je vzorek odebírán z celkového toku výfukového plynu nastavením 
prŃtoku Ļedicího vzduchu a pr Ńtoku celkového toku z Ļedīného výfukového plynu. ĺedicí 
pomīr se urĝí z rozdílu t īchto dvou pr ŃtokŃ. Požaduje se p Ļesná vzájemná kalibrace 
prŃtokomīrŃ, protože relativní velikost obou pr ŃtokŃ mŃže vést p Ļi vītších Ļedicích 
pomīrech (15 a v ītších) k významným chybám. Pr Ńtok je reguluje jednoduše tím, že se 
prŃtok zĻedīného výfukového plynu udržuje kons tantní, a jestliže je to pot Ļebné, mīní se 
prŃtok Ļedicího vzduchu. 
 
V pĻípadī použití systém Ń s Ļedīním ĝásti toku, musí se v īnovat pozornost potenciálním 
problémŃm ztrát ĝástic v pĻenosové trubce, zajišt īní odbīru reprezentativního vzorku 
z výfukového plynu motoru a ur ĝení dīlicího pom īru. Popisované systémy berou z Ļetel na 
tyto kritické oblasti. 
 
 
viz obrázek 21 DAF 
EP TT DT d PSP PB FM1 
ISP 
FC1 l > 10*d 
 
vzduch 
výfukový plynPTT 
      k systému 
odbīru vzorku 
    ĝástic SB 
odvzdušn īní 
DPT 
delta p 
 
 
Obrázek 11  –  Systém s Ļedīním ĝásti toku s izokinetickou sondou a s odb īrem dílĝího 
vzorku (Ļízení SB) 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/157
 
 
Surový výfukový plyn se p Ļevádí z výfukové trubky EP izokinetickou odb īrnou sondou ISP 
a pĻenosovou trubkou TT do Ļedicího tunelu DT. Rozdíl tlaku výfukového plynu mezi 
výfukovou trubkou a vstupem do sondy se m īĻí snímaĝem tlaku DPT. Tento signál se 
pĻevádí na regulátor pr Ńtoku FC1, který Ļídí sací ventilátor SB tak, aby se na vstupu sondy 
udržoval nulový tlakový rozdíl. Za t īchto podmínek jsou rychlosti výfukového plynu v EP a 
ISP identické a pr Ńtok zaĻízeními ISP a TT je konstantním podílem pr Ńtoku výfukového 
plynu. Dīlicí pomīr se urĝí z pĻíĝných prŃĻezŃ EP a ISP. Pr Ńtok Ļedicího vzduchu se m īĻí 
prŃtokomīrem FM1. ĺedicí pom īr se vypo ĝte z prŃtoku Ļedicího vzduchu a z d īlicího 
pomīru. 
 L 375/158 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 DAF 
EP TT DT d 
PB FM1 
ISP 
delta p FC1 DPT l > 10*d 
 
vzduch 
výfukový 
plynPSP 
PTT 
viz obrázek 21 k systému odb īru 
vzorku ĝástic 
 odvzdušn īní SB 
 
 
 
Obrázek 12  – Systém s Ļedīním ĝásti toku s izokinetickou sondou a s odb īrem dílĝího 
vzorku (Ļízení PB) 
  
Surový výfukový plyn se p Ļevádí z výfukové trubky EP izokinetickou odb īrnou sondou ISP 
a pĻenosovou trubkou TT do Ļedicího tunelu DT. Rozdíl tlaku výfukového plynu mezi 
výfukovou trubkou a vstupem do sondy se m īĻí snímaĝem tlaku DPT. Tento signál se 
pĻevádí na regulátor pr Ńtoku FC1, kterým je Ļízen tlakový ventilátor PB tak, aby se na 
vstupu sondy udržoval nulový tlakový rozdíl. T oho se dosáhne tím, že  se odebírá malá ĝást 
Ļedicího vzduchu, jehož pr Ńtok byl práv ī zmīĻen prŃtokomīrem FM1, a tato ĝást se zavede 
do TT pneumatickou clonou. Za t īchto podmínek jsou rychlosti výfukového plynu v EP a 
ISP identické a pr Ńtok zaĻízeními ISP a TT je konstantním podílem pr Ńtoku výfukového 
plynu. Dīlicí pomīr se urĝí z pĻíĝných prŃĻezŃ EP a ISP. ĺedicí vzduch je nasáván Ļedicím 
tunelem DT pomocí sacího ventilátoru SB a pr Ńtok se mīĻí prŃtokomīrem FM1, který je na 
vstupu do DT. ĺedicí pom īr se vypo
ĝte z prŃtoku Ļedicího vzduchu a z d īlicího pom īru. 
  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/159
 
 
DAF 
EP SP TT DT d 
PB l > 10*d EGA EGA 
EGA  
vzduch 
výfukový plyn viz obrázek 21 k systému odb īru 
vzorku ĝástic 
 PSP 
PTT SB 
odvzdušn īní volitelnī 
k PB nebo SB FC2 
 
 
Obrázek 13  – Systém s Ļedīním ĝásti toku s m īĻením koncentrace CO 2 nebo NO x a 
s odbīrem dílĝího vzorku 
 
 
Surový výfukový plyn se p Ļevádí z výfukové trubky EP odb īrnou sondou SP a p Ļenosovou 
trubkou TT do Ļedicího tunelu DT. Koncentrace sledovacího plynu (CO 2 nebo NO x) se mīĻí 
v surovém i z Ļedīném výfukovém plynu a v Ļedicím vzduchu analyzátorem (analyzátory) 
EGA. Tyto signály se p Ļenášejí do regulátoru pr Ńtoku FC2, který Ļídí buĦ tlakový ventilátor 
PB, nebo sací ventilátor SB tak, aby se  v tunelu DT udrž ovaly požadované d īlení toku 
výukového plynu a Ļedicí pom īr. ĺedicí pom īr se vypoĝte z koncentrací sledovacího plynu 
v surovém výfukovém plynu, ve z Ļedīném výfukovém plynu a v Ļedicím vzduchu. L 375/160 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
 
DAF 
EP SP TT DT d 
PB EGA EGA 
GFUEL 
výfukový plyn  
vzduch PTT 
podrobnosti viz obrázek 21 FH 
P volitelnī k PB 
           nebo SB 
PSS 
volitelnī z FC2 FC2 
 
 
Obrázek 14  – Systém s Ļedīním ĝásti toku s m īĻením koncentrace CO 2, s bilancí uhlíku a 
s odbīrem celkového vzorku 
 
 
Surový výfukový plyn se p Ļevádí z výfukové trubky EP odb īrnou sondou SP a p Ļenosovou 
trubkou TT do Ļedicího tunelu DT. Koncentrace CO 2 se mīĻí ve zĻedīném výfukovém 
plynu a v Ļedicím vzduchu analyzátorem (analyzátory) EGA. Signály CO 2 a prŃtoku paliva 
GFUEL se pĻenášejí bu Ħ do regulátoru pr Ńtoku FC2, nebo do regulátoru pr Ńtoku FC3 
systému pro odb īr vzorku ĝástic (viz obrázek 21). FC2 Ļídí tlakový ventilátor PB, FC3 Ļídí 
odbīrné ĝerpadlo P (viz obrázek 21), a tím se Ļizují toky do systému a z n īj tak, aby se 
v tunelu DT udržovaly požadované d īlení toku výfukového plynu a Ļedicí pom īr. ĺedicí 
pomīr se vypoĝte z koncentrací CO 2 a z G FUEL s použitím metody bilance uhlíku. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/161
 
 
 
DAF 
EP SP TT DT d PB l > 10*d 
EGA EGA 
vzduch 
výfukový plynEGA 
viz obrázek 21 k systému k 
vzorku ĝástic 
 odvzdušn īní PSP 
PTT VN 
 
 
Obrázek 15  – Systém s Ļedīním ĝásti toku s jednoduchou Venturiho clonou, s m īĻením  
 koncentrace a s odb īrem dílĝího vzorku 
 
 
Surový výfukový plyn se p Ļevádí z výfukové trubky EP odb īrnou sondou SP a p Ļenosovou 
trubkou TT do Ļedicího tunelu DT p Ńsobením podtlaku tvo Ļeného Venturiho clonou VN 
v DT. PrŃtok plynu TT závisí na zm īnī hybnosti v oblasti Venturiho clony, a je tak 
ovlivĵován absolutní teplotou plynu ve výstupu z TT. V d Ńsledku toho není d īlení toku 
výfukového plynu pro daný pr Ńtok tunelem konstantní a Ļedicí pom īr je pĻi malém zatížení 
ponīkud menší než p Ļi velkém zatížení. Koncentrace sledovacího plynu (CO 2 nebo NO x) se 
mīĻí v surovém výfukovém plynu, ve z Ļedīném výfukovém plynu a v Ļedicím vzduchu 
analyzátorem (analyzátory) EGA a Ļedicí pom īr se vypoĝte z hodnot takto zm īĻených. L 375/162 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
 
DAF 
TT DT d 
PB l > 10*d 
EGA EGA 
PCV1 PCV2 HE 
EP  
vzduch 
výfukový plyn PSP EGA 
PTT 
viz obrázek 21 k systému odb īru 
vzorku ĝástic 
 
odvzdušn īní SB 
FD1 
FD2 
 
 
Obrázek 16  – Systém s Ļedīním ĝásti toku s dvojitou Venturiho clonou nebo s dvojitou 
Venturiho trubicí, s m īĻením koncentrace a s odb īrem dílĝího vzorku 
 
 
Surový výfukový plyn se p Ļevádí z výfukové trubky EP odb īrnou sondou SP a p Ļenosovou 
trubkou TT do Ļedicího tunelu DT d īliĝem toku, který obsahuje sadu Venturiho trubic nebo 
clon. První z nich (FD1) je umíst īna v EP, druhá (FD2) v TT. Dále jsou nutné dva Ļídicí 
ventily tlaku (PCV1 a PCV2) k udržování stálého d īlicího pom īru Ļízením protitlaku v EP 
a tlaku v DT. PCV1 je umíst īna v EP za SP ve sm īru toku plyn Ń, PCV2 je umíst īna mezi 
tlakovým ventilátorem PB a DT. K oncentrace sledovacího plynu (CO 2 nebo NO x) se mīĻí 
v surovém výfukovém plynu, ve z Ļedīném výfukovém plynu a v Ļedicím vzduchu 
analyzátorem (analyzátory) EGA. Koncentrace jsou pot Ļebné k ov īĻení dīlicího pom īru 
toku výfukového plynu a mohou se použít k se Ļízení PCV1 a PCV2 k p Ļesnému Ļízení 
dīlicího pom īru. ĺedicí pom īr se vypoĝte z koncentrací sledovacího plynu. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/163
 
 
 
 
DAF 
DT d l > 10 ·dEGA 
HE 
EGA 
DPT 
EP TT 
DAF  
 vzduch 
vzduch vpouštīní ĝerstvého  
vzduchu PSP 
viz obrázek 21 
k systému odb īru 
vzorku 
ĝástic PTT 
SB 
DC FD3 FC1 EGA 
odvzdušn īní
 
 
Obrázek 17  – Systém s Ļedīním ĝásti toku s rozd īlením do více trubek, s m īĻením 
koncentrace a s odb īrem dílĝího vzorku 
  
Surový výfukový plyn se p Ļevádí z výfukové trubky EP p Ļenosovou trubkou TT do Ļedicího 
tunelu DT, a to cestou d īliĝe toku FD3, který se skládá z v ītšího poĝtu trubek týchž 
rozmīrŃ (stejný pr Ńmīr, délka a polom īr zakĻivení) a který je instalován v EP. Jednou 
z tīchto trubek se vede výfukový plyn do DT a ostatními trubkami se výfukový plyn vede 
tlumicí komorou DC. D īlicí pomīr je tedy ur ĝen celkovým po ĝtem trubek. ĺízení 
konstantního rozd īlení vyžaduje nulový rozdíl tlaku mezi  tlakem v DC a na výstupu z TT, 
který se m īĻí diferenciálním tlakovým sníma ĝem DPT. Nulový rozdíl tlaku se dosahuje 
vpouštīním ĝerstvého vzduchu do DT u výstupu z TT. Koncentrace sledovacího plynu 
(CO
2 nebo NO x) se mīĻí v surovém výfukovém plynu, ve z Ļedīném výfukovém plynu a 
v Ļedicím vzduchu analyzátorem (analyzáto ry) výfukového plynu EGA. Koncentrace jsou 
potĻebné k ov īĻení dīlicího pom īru toku výfukového plynu a mohou se použít k Ļízení 
prŃtoku vpoušt īného vzduchu k p Ļesnému Ļízení dīlicího pom īru. ĺedicí pom īr se vypoĝte 
z koncentrací sledovacího plynu. 
 L 375/164 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
DAF 
EP SP TT DT d 
FM1 FC2 
GEXH 
nebo 
GAIR 
GFUEL nebo 
výfukový plynodvzdušn īní 
podrobnosti viz obrázek 21FH 
P PSS PTT volitelnī  k P (PSS) 
 
 
Obrázek 18  – Systém s Ļedīním ĝásti toku s Ļízením prŃtoku a s odb īrem celkového vzorku 
 
 
Surový výfukový plyn se p Ļevádí z výfukové trubky EP odb īrnou sondou SP a p Ļenosovou 
trubkou TT do Ļedicího tunelu DT. Celkový pr Ńtok tunelem se nast avuje regulátorem 
prŃtoku FC3 a odb īrným ĝerpadlem P systému pro odb īr vzorku ĝástic (viz obrázek 18). 
PrŃtok Ļedicího vzduchu se Ļídí regulátorem pr Ńtoku FC2, který m Ńže používat G EXHW , 
GAIRW nebo G FUEL jako Ļídicí signály pro požadovaný d īlicí pomīr výfukového plynu. 
PrŃtok vzorku do DT je rozdílem celkového pr Ńtoku a prŃtoku Ļedicího vzduchu. Pr Ńtok 
Ļedicího vzduchu se m īĻí prŃtokomīrem FM1, celkový pr Ńtok prŃtokomīrem FM3 systému 
pro odbīr vzorku ĝástic (viz obrázek 21). ĺedicí pom īr se vypoĝte z tīchto dvou pr ŃtokŃ. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/165
 
 
DAF 
EP SP TT DT d 
PB FM1 l > 10 ·d
GEXH 
nebo 
GAIR 
GFUEL nebo SB 
FM2 FC2 
 
vzduch 
výfukový plynk PB nebo 
PSP 
PTT 
odvzdušn īní viz obrázek 21    k systému
k odbīru
vzorku ĝástic 
viz. obrázek 21 
 
 
Obrázek 19  – Systém s Ļedīním ĝásti toku s Ļízením prŃtoku a s odb īrem dílĝího vzorku 
 
 
Surový výfukový plyn se p Ļevádí z výfukové trubky EP odb īrnou sondou SP a p Ļenosovou 
trubkou TT do Ļedicího tunelu DT. Rozd īlení výfukového plynu a pr Ńtok do DT se Ļídí 
regulátorem pr Ńtoku FC2, který reguluje pr Ńtoky (nebo otá ĝky) tlakového ventilátoru PB a 
sacího ventilátoru SB. To je možné, protože vzorek odebraný ze systému pro odb īr ĝástic 
se vrací do DT. G EXHW , G AIRW nebo G FUEL se mohou použít jako Ļídicí signály pro FC2. 
PrŃtok Ļedicího vzduchu se m īĻí prŃtokomīrem FM1, celkový pr Ńtok prŃtokomīrem FM2. 
ĺedicí pom īr se vypoĝte z tīchto dvou pr ŃtokŃ. L 375/166 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
2.2.1 Popis ĝástí na obrázcích 11 až 19 
 
EP Výfuková trubka 
 
Výfuková trubka musí být izolována . Ke zmenšení tepelné setrva ĝnosti výfukové trubky se 
doporuĝuje, aby pom īr tloušŁky stīny k prŃmīru trubky byl nejvýše 0,015. Používání 
ohebných ĝástí se musí omezit na délku, jejíž pom īr k prŃmīru je nejvýše 12. Ohyby se 
musí co nejvíce omezit, aby se zmenšily úsady vzniklé p Ńsobením setrva ĝných sil. Jestliže 
k systému pat Ļí tlumiĝ výfuku zkušebního stavu, musí být také tento tlumi ĝ izolován. 
 
U izokinetického systému nesmí mít výf uková trubka kolena, ohyby a náhlé zm īny 
prŃmīru, a to od vstupu sondy v délce nejmén ī 6 prŃmīrŃ trubky proti sm īru proudīní a 3 
prŃmīrŃ trubky ve sm īru proudīní. Rychlost pr Ńtoku plynu v oblasti odb īru musí být vyšší 
než 10 m/s, krom ī volnobīžného režimu. Kolísání tla ku výfukového plynu nesmí 
pĻekraĝovat v prŃmīru ±500 Pa. Jakékoli kroky ke zm enšení kolísání tlaku mimo použití 
výfukového systému vozidla (v ĝetnī tlumiĝe a zaĻízení k následnému zpracování 
výfukového plynu) nesm ījí mīnit výkonové vlastnosti motoru ani zp Ńsobovat úsady ĝástic. 
 
U systémŃ bez izokinetické  sondy se doporu ĝuje, aby trubka byla p Ļímá od vstupu sondy 
v délce nejmén ī 6 prŃmīrŃ trubky proti sm īru proudīní a 3 prŃmīrŃ trubky ve sm īru 
proudīní. 
 
SP Odbīrná sonda (obrázky 10, 14, 15, 16, 18, 19) 
 
Nejmenší vnit Ļní prŃmīr musí být 4 mm. Pom īr prŃmīru výfukové trubky systému 
k prŃmīru sondy musí být nejmén ī 4. Sondou musí být otev Ļená trubka sm īĻující proti 
proudu plynu instalovaná v ose výfukové tr ubky nebo sonda s více otvory podle popisu 
v položce SP1 v odstavci 1.2.1 obrázku 5. 
 
ISP Izokinetická odb īrná sonda (obrázky 11, 12) 
 
Izokinetická odb īrná sonda vzorku musí být instalována sm īrem proti proudu plynu v ose 
výfukové trubky v té ĝásti, která spl ĵuje podmínky pr Ńtoku v úseku EP, a musí být 
konstruována tak, aby zabezpe ĝovala proporcionální vzorek surového výfukového plynu. 
Musí mít vnit Ļní prŃmīr nejménī 12 mm. 
 
K izokinetickému rozd īlení výfukového plynu udržování m nulového rozdílu tlaku mezi EP 
a ISP je nutný Ļídicí systém. Za t īchto podmínek jsou rychlosti výfukového plynu v EP a 
v ISP identické a hmotnostní pr Ńtok sondou ISP je pak konstantní ĝástí prŃtoku výfukového 
plynu. ISP musí být napojena na diferenciáln í tlakový sníma ĝ DPT. Regulátorem pr Ńtoku 
FC1 se zajiš Łuje nulový rozdíl tlaku mezi EP a ISP. 
 
FD1, FD2 Dīliĝ toku (obrázek 16) 
 
Ve výfukové trubce EP a v p Ļenosové trubce TT je instalová na sada Venturiho clon nebo 
trubic, která zajiš Łuje proporcionální vzorek surového výfukového plynu. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/167
 
K proporcionálnímu rozd īlování Ļízením tlak Ń v EP a v DT je nutný regula ĝní systém, který 
se skládá ze dvou ventil Ń k Ļízení tlaku PCV1 a PCV2. 
 
FD3 Dīliĝ toku (obrázek 17) 
 
Ve výfukové trubce EP je in stalována sada trubek (vícet rubková jednotka), která zajiš Łuje 
proporcionální vzorek surového výfukového plynu. Jedna z t īchto trubek vede výfukový 
plyn do Ļedicího tunelu DT, kdežto ostatními trubkami se p Ļivádí výfukový plyn do tlumicí 
komory DC. Trubky musí mít totožné rozm īry (stejný pr Ńmīr, délku, polom īr ohybu), aby 
rozdīlování výfukového plynu zá viselo jen na celkovém po ĝtu trubek. K proporcionálnímu 
rozdīlování je nutný regula ĝní systém, který udržuje nul ový rozdíl tlaku mezi výstupem 
sady trubek do komory DC a výstupem trubky TT. Za t īchto podmínek jsou rychlosti 
výfukového plynu v EP a v FD3 proporcionální a pr Ńtok trubkou TT je pak konstantní ĝástí 
prŃtoku výfukového plynu. Oba body se musí napojit na diferenciální tla kový sníma ĝ DPT. 
Regulátorem pr Ńtoku FC1 se zajiš Łuje nulový rozdíl tlaku. 
 
EGA Analyzátor výfukového plynu (obrázky 13, 14, 15, 16, 17) 
 
Mohou se použít analyzátory CO 2 nebo NO x (u metody bilance uhlíku pouze analyzátor 
CO 2). Analyzátory musí být kalibrovány stejn ī jako analyzátory k m īĻení plynných emisí. 
K urĝení rozdílŃ koncentrací se m Ńže použít jeden nebo více analyzátor Ń. PĻesnost mīĻicích 
systémŃ musí být taková, aby p Ļesnost urĝení G EDFW,i  byla ±4 %. 
 
TT PĻenosová trubka (obrázky 11 až 19) 
 
PĻenosová trubka musí: 
 
/ být co možno nejkratší, nesm í však být delší než 5 m; 
 
/ mít prŃmīr nejménī jako prŃmīr sondy, avšak nejvýše 25 mm; 
 /
 mít výstup v ose Ļedicího tunelu a ve sm īru proudu. 
 
Je-li délka trubky nejvýše 1 m, musí být izolována materiálem s maximální tepelnou 
vodivostí 0,05 W/m · K s radiální tlouš Łkou izolace o dpovídající pr Ńmīru sondy. Jestliže je 
trubka delší než 1 m, mu sí být izolována a vyh Ļívána tak, aby teplota st īny byla nejmén ī 
523 K (250 °C). 
 
DPT Diferenciální sníma ĝ tlaku (obrázky 11, 12, 17) 
 
Diferenciální sníma ĝ tlaku musí mít rozsah nejvýše ±500 Pa. 
 
FC1 Regulátor pr Ńtoku (obrázky 11, 12, 17) 
 
Regulátor pr Ńtoku je u izokinetických systém Ń (obrázky 11, 12) nutný k udržování 
nulového rozdílu tlaku mezi EP a ISP. Regulaci lze zajistit: L 375/168 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
a) Ļízením otá ĝek nebo pr Ńtoku sacího ventilátoru SB a udržováním otá ĝek nebo 
 prŃtoku tlakovým ventilátorem PB konstantních v každém re žimu (obrázek 11) nebo 
 
b)  seĻízením sacího ventilátoru SB na konstantní hmotnostní pr Ńtok zĻedīného výfukového 
plynu a Ļízením pr Ńtoku tlakovým ventilátorem PB a tím pr Ńtoku vzorku výfukového 
plynu v oblasti na konci p Ļenosové trubky TT (obrázek 12). 
 
U systému s Ļízeným tlakem nesmí zbytková chyba v Ļídicí smy ĝce pĻekroĝit ±3 Pa. 
Kolísání tlaku v Ļedicím tunelu nesmí p Ļekroĝit v prŃmīru ±250 Pa. 
 
U systému s rozd īlováním n īkolika trubkami (obrázek 17) je regulátor pr Ńtoku nutný 
k proporcionálnímu rozd īlování výfukového plynu udrž ováním nulového rozdílu tlaku 
mezi výstupem ze sady více trubek a výstupem TT. Se Ļízení se provede Ļízením pr Ńtoku 
vzduchu vpoušt īného do DT u výstupu TT.  
 
PCV1, PCV2 Ventil k Ļízení tlaku (obrázek 16) 
 
U systému s dvojitými Venturiho clonami/dvo jitými Venturiho trubicemi jsou nutné dva 
ventily k Ļízení tlaku, aby se tok Ļízením protitlaku v EP a tlaku v DT proporcionáln ī 
rozdīloval. Ventily musí být umíst īny v EP, a to za SP ve sm īru proudīní, a mezi PB a DT. 
 
DC Tlumicí komora (obrázek 17) 
 
Tlumicí komora musí být instalována na výst upu sady více trubek, ab y se minimalizovala 
kolísání tlaku ve výfukové trubce EP. 
 
VN Venturiho clona (obrázek 15) 
 
K vytvoĻení podtlaku v oblasti výstupu p Ļenosové trubky TT se instaluje v Ļedicím tunelu 
DT Venturiho clona. Pr Ńtok v TT je ur ĝen zmīnou hybnosti v oblasti Venturiho clony a 
v zásadī je úmīrný prŃtoku tlakovým ventilátorem PB a tím se dosahuje konstantního 
Ļedicího pom īru. Protože je zm īna hybnosti ovliv ĵována teplotou na výstupu TT a 
rozdílem tlak Ń mezi EP a DT, je skute ĝný Ļedicí pom īr pĻi malém zatížení pon īkud menší 
než pĻi velkém zatížení. 
 
FC2 Regulátor pr Ńtoku (obrázky 13, 14, 18, 19; volitelný) 
 
Regulátor pr Ńtoku se m Ńže použít k Ļízení prŃtoku tlakový m ventilátorem PB a/nebo sacím 
ventilátorem SB. M Ńže být napojen na signály pr Ńtoku výfukových plyn Ń, nasávaného 
vzduchu nebo paliva a/nebo na si gnály diferenciálního sníma ĝe CO 2 nebo NO x. 
Jestliže se používá systém dodávky tlakového vzduchu (obr ázek 18), je pr Ńtok vzduchu 
pĻímo Ļízen pomocí FC2. 
 
FM1 PrŃtokomīr (obrázky 11, 12, 18, 19) 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/169
 
Plynomīr nebo jiný p Ļístroj k m īĻení prŃtoku Ļedicího vzduchu. FM1 je volitelný, jestliže je 
tlakový ventilátor PB  kalibrován k m īĻení prŃtoku. 
 
FM2 PrŃtokomīr (obrázek 19) 
 
Plynomīr nebo jiný p Ļístroj k m īĻení prŃtoku zĻedīného výfukového plynu. FM2 je 
volitelný, jestliže je sací ventilátor SB kalibrován k m īĻení prŃtoku. 
 
PB Tlakový ventilátor (obrázky 11, 12, 13, 14, 15, 16, 19) 
 
K Ļízení prŃtoku Ļedicího vzduchu m Ńže být PB p Ļipojen k regulátor Ńm prŃtoku FC1 nebo 
FC2. PB se nepožaduje, jestliže se  použije škrticí kl apka. PB se m Ńže použít k m īĻení 
prŃtoku Ļedicího vzduchu, jestliže je kalibrován. 
 
SB Sací ventilátor (obrázky 11, 12, 13, 16, 17, 19) 
 
Pouze pro systémy s odb īrem dílĝího vzorku. SB se m Ńže použít k m īĻení prŃtoku 
zĻedīného výfukového plynu, je stliže je kalibrován. 
 
DAF Filtr Ļedicího vzduchu (obrázky 11 až 19) 
 
Pro vylou ĝení uhlovodík Ń z pozadí se doporu ĝuje, aby Ļedicí vzduch byl filtrován a prošel 
aktivním uhlím. Na žádost výrob ce motoru se odebere vzorek Ļedicího vzduchu podle 
osvīdĝené technické praxe, aby se ur ĝily hladiny ĝástic v pozadí, které se pak mohou 
odeĝíst od hodnot zm īĻených ve z Ļedīném výfukovém plynu. 
 
DT ĺedicí tunel (obrázky 11 až 19) 
 
ĺedicí tunel: 
 
– musí mít dostate ĝnou délku, aby se výfukové plyny a Ļedicí vzduch úpln ī promísily za 
podmínek turbulentního toku; 
 
– musí být vyroben z nerezav ījící oceli a mít: 
 
¢ pomīr tloušŁky stīny k prŃmīru nejvýše 0,025 u Ļedicích tunel Ń s vnitĻním 
prŃmīrem vītším než 75 mm; 
 
¢ jmenovitou tlouš Łku stīny nejmén ī 1,5 mm u Ļedicích tunel Ń s vnitĻním prŃmīrem 
nejvýše 75 mm; 
 
– musí mít pr Ńmīr nejménī 75 mm u systému s odb īrem dílĝího vzorku; 
 
– doporuĝuje se, aby m īl prŃmīr nejménī 25 mm u systému odb īru celkového vzorku; 
 L 375/170 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
– mŃže být vyh Ļíván na teplotu st īny nepĻekraĝující 325 K (52 °C) p Ļímým ohĻevem 
nebo pĻedehĻátím Ļedicího vzduchu za p Ļedpokladu, že teplota vzduchu nep Ļekroĝí 325 
K (52 °C) p Ļed vstupem výfukového plynu do Ļedicího tunelu; 
 
– mŃže být izolovaný.  
 
Výfukový plyn motoru musí být d Ńkladnī promíchán s Ļedicím vzduchem. U systém Ń 
s odbīrem dílĝího vzorku se kvalita promísení ov īĻí po uvedení do provozu prost Ļednictvím 
profilu CO 2 tunelu s motorem v chodu (p Ļi alespoĵ ĝtyĻech rovnom īrnī rozložených 
mīĻicích bodech). Jestliže je to nut né, mohou se použít mísicí clony. 
 
Poznámka : Jestliže je teplota okolí v blízkosti Ļedicího tunelu (DT) nižší než 293 K (20 
°C), je tĻeba dbát na to, aby ne docházelo ke ztrátám ĝástic na chladných st īnách 
Ļedicího tunelu. Proto se doporu ĝuje vyhĻívání a/nebo izolace tunelu v mezích 
uvedených výše. 
 
PĻi vysokých zatíženích motoru se m Ńže tunel chladit neagresivními prost Ļedky, jako je 
obīhový ventilátor, tak dlouho, dokud teplota chladicího média neklesne pod 293 K (20 
°C). 
 
HE Výmīník tepla (obrázky 16, 17)  
 
Výmīník tepla musí mít dostate ĝnou kapacitu, aby udržoval na vstupu sacího ĝerpadla SB 
teplotu v mezích ±11 K od st Ļední pracovní tepl oty pozorované v pr Ńbīhu zkoušky. 
 
2.3 Systém s Ļedīním plného toku  
 
Na obrázku 20 je popsán Ļedicí systém založený na Ļedīní celého toku výfukového plynu a 
používající princip CVS (odb īr vzorkŃ s konstantním objemem). Musí se m īĻit celkový 
objem sm īsi výfukového plynu a Ļedicího vzduchu. Je možno používat bu Ħ systém PDP, 
nebo systém CFV. 
 
K následnému jímání ĝástic prochází vzorek z Ļedīného výfukového plynu do systému pro 
odbīr vzorku ĝástic (bod 2.4, obrázky 21 a 22). Jestliže se tak d īje pĻímo, ozna ĝuje se to 
jako jednoduché Ļedīní. Jestliže se vzorek Ļedí ještī jednou v sekundárním Ļedicím tunelu, 
oznaĝuje se to jako dvojité Ļedīní. Tato metoda je užite ĝná, jestliže jednoduchým Ļedīním 
nemŃže být dodržena pož adovaná teplota na  vstupu filtru. A ĝkoli je systém s dvojitým 
Ļedīním zĝásti Ļedicím systémem je popsán v odstavci 2.4 a na obrázku 22 jako modifik ace 
systému pro odb īr vzorku ĝástic, protože má v ītšinu ĝástí shodnou s typickým systémem 
pro odbīr vzorku ĝástic. 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/171
 
 
DAF HE 
PDP 
CFV PTT PSP 
EP volitelné volitelné 
 
vzduch 
výfukový plyn k filtru pozadí 
viz obrázek 21 
odvzd. odvzdušn īní FC3 
FC3 je-li použit EFC k systému k odb īru vzorku ĝástic 
nebo k DDS viz obrázek 
 
 
Obrázek 20  – Systém s Ļedīním plného toku 
 
Celkové množství surového výfukového plynu se smísí v Ļedicím tunelu DT s Ļedicím 
vzduchem. Pr Ńtok zĻedīného výfukového plynu se m īĻí buĦ objemovým dávkovacím 
ĝerpadlem PDP, nebo Vent uriho clonou s kritickým pr Ńtokem CFV. Vým īník tepla HE 
nebo elektronická kompenzace pr Ńtoku EFC se mohou použít k proporcionálnímu odb īru 
vzorku ĝástic a k ur ĝení prŃtoku. Protože se ur ĝení hmotnosti ĝástic zakládá na pr Ńtoku 
celkového toku z Ļedīného výfukového plynu, nepožaduje se výpo ĝet Ļedicího pom īru. 
 
 2.3.1 Popis ĝástí na obrázku 20 
 
EP Výfuková trubka 
 
Délka výfukového potr ubí od výstupu ze sb īrného potrubí motoru, výstupu turbodmychadla 
nebo ze za Ļízení k následnému zpr acování výfukových plyn Ń k Ļedicímu tunelu nesmí 
pĻekroĝit 10 m. Jestliže délka výfukové trubky za sb īrným potrubím motoru, výstupem 
turbodmychadla nebo za za Ļízením k následnému zpracování výfukových plyn Ń pĻekraĝuje 
4 m, musí být celá ĝást potrubí p Ļekraĝující 4 m izolovaná, krom ī kouĻomīru v sériovém 
zapojení do potrubí, pokud je kou Ļomīr instalován. Radiální tlouš Łka izolace musí být 
nejménī 25 mm. Tepelná vodivost izola ĝního materiálu musí mít hodnotu nejvýše 0,1 W/m 
x K, mīĻeno pĻi 673 K. K omezení tepelné setrva ĝnosti výfukové trubky se doporu ĝuje, aby 
pomīr tloušŁky stīny k prŃmīru byl nejvýše 0,015. Používání ohebných úsek Ń se musí 
omezit na pom īr délky k pr Ńmīru nejvýše 12. 
 
PDP Objemové dávkovací ĝerpadlo 
 L 375/172 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
PDP mīĻí celkový pr Ńtok zĻedīného výfukového plynu z po ĝtu otáĝek ĝerpadla a z výtlaku 
ĝerpadla. Protitlak výfukové ho systému se nesmí um īle snižovat ĝerpadlem PDP nebo 
systémem vpoušt īní Ļedicího vzduchu. Statický protitlak ve výfuku m īĻený systémem PDP 
v ĝinnosti se musí udržovat v rozmezí ±1,5  kPa od statického tlaku, který byl zm īĻen pĻi 
identických otá ĝkách a zatížení motoru bez p Ļipojení k systému PDP. Teplota sm īsi plynu 
mīĻená bezprost Ļednī pĻed PDP musí z Ństat v rozmezí ±6 K od st Ļední provozní teploty 
zjištīné v prŃbīhu zkoušky, nepoužije-li se žádná kompenzace pr Ńtoku. Kompenzaci 
prŃtoku je možno použít jen tehdy, jes tliže teplota na vstupu PDP nep Ļekraĝuje 323 K (50 
°C) 
 
CFV Venturiho trubice s kritickým pr Ńtokem 
 
CFV mīĻí celkový pr Ńtok zĻedīného výfukového plynu udržováním pr Ńtoku na 
podmínkách nasycení (kritický pr Ńtok). Statický pr otitlak ve výfuku m īĻený systémem CFV 
v ĝinnosti se musí udržovat v rozmezí ±1,5  kPa od statického tlaku, který byl zm īĻen pĻi 
identických otá ĝkách a zatížení motoru bez p Ļipojení k systému CFV. Teplota sm īsi plynu 
mīĻená bezprost Ļednī pĻed CFV musí z Ństat v rozmezí ±11 K od st Ļední provozní teploty 
zjištīné v prŃbīhu zkoušky, když se nepoužije žádná kompenzace pr Ńtoku. 
 
HE Výmīník tepla (volitelný, je stliže se použije EFC) 
 
Výmīník tepla musí mít dostate ĝnou kapacitu, aby udržoval te plotu ve výše uvedených 
mezních hodnotách. 
 
EFC Elektronická kompenzace pr Ńtoku (volitelná, jes tliže se použije HE) 
 
Jestliže se teplota na vstupu bu Ħ do PDF, nebo do CFV neudržu je ve výše uvedených 
mezních hodnotách, požaduje se ke kontinuálnímu m īĻení prŃtoku a k Ļízení 
proporcionálního odb īru vzorku v systému pro odb īr ĝástic systém kompenzace pr Ńtoku. 
K tomu ú ĝelu se použijí signály kontinuáln ī mīĻeného prŃtoku, aby se odpovídajícím 
zpŃsobem korigoval pr Ńtok vzorku filtry ĝástic systému pro odb īr vzorku ĝástic (viz bod 
2.4, obrázky 21, 22). 
 
DT ĺedicí tunel 
 
ĺedicí tunel: 
 
– musí mít dostate ĝnī malý prŃmīr, aby vytvá Ļel turbulentní pr Ńtok (Reynoldsovo ĝíslo 
vītší než 4000), a musí být dostate ĝnī dlouhý, aby se výfukové plyny a Ļedicí vzduch 
úplnī promísily; m Ńže se použít sm īšovací clona; 
 
– musí mít u systému s jednoduchým Ļedīním prŃmīr nejménī 460 mm; 
 
– musí mít u systému s dvojím Ļedīním prŃmīr nejménī 210 mm; 
 
– mŃže být izolován. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/173
 
 
Výfukové plyny motoru musí být v bod ī, v kterém vstupují do Ļedicího tunelu, 
usmīrĵovány do sm īru toku a musí být d Ńkladnī promíseny. 
 
Používá-li se jednoduché Ļedīní, vede se do systému pro odb īr vzorku ĝástic vzorek 
z Ļedicího tunelu (bod 2.4, obrázek 21). Kapacita pr Ńtoku systémy PDP a CFV musí 
dostaĝovat k tomu, aby se teplota z Ļedīného výfukového plynu bezprost Ļednī pĻed 
primárním filtrem ĝástic udržovala na hodnot ī nejvýše 325 K (52 °C). 
 
Používá-li se dvojité Ļedīní, vede se vzorek z Ļedicího tunelu do sekundárního Ļedicího 
tunelu, kde se dále Ļedí, a pak prochází filtry pro odb īr vzorku (bod 2.4, obrázek 22). 
Kapacita pr Ńtoku systémy PDP nebo CFV musí dosta ĝovat k tomu, aby v oblasti odb īru 
vzorku byla udržována teplota proudu z Ļedīného výfukového plynu v DT na hodnot ī 
nejvýše 464 K (191 °C). Sekundární Ļedicí systém musí dodávat dostatek Ļedicího vzduchu 
k udržování proudu dvojit ī Ļedīného výfukového plynu bezprost Ļednī pĻed primárním 
filtrem ĝástic na teplot ī nejvýše 325 K (52 °C). 
 
DAF Filtr Ļedicího vzduchu 
 
Doporuĝuje se, aby Ļedicí vzduch byl filtrován a procházel aktivním uhlím, aby se vylou ĝily 
uhlovodíky z pozadí. Na žádost výrobce motoru se odebere podle osv īdĝené technické 
praxe vzorek Ļedicího vzduchu k ur ĝení obsahu ĝástic v pozadí, který se pak m Ńže odeĝíst 
od hodnot zm īĻených ve z Ļedīném výfukovém plynu. 
 
PSP Odbīrná sonda vzorku ĝástic 
 
Sonda je hlavní ĝástí PTT a: 
 
/ musí smīĻovat proti proudu a být instalována v bod ī, kde Ļedicí vzduch a výfukový 
plyn jsou dob Ļe promíseny, tj. v ose Ļedicího tunelu, ve vzdálenosti p Ļibližnī 10 
prŃmīrŃ tunelu po proudu od bodu, kde výfukový plyn vstupuje do Ļedicího tunelu; 
 
/ musí mít vnit Ļní prŃmīr nejménī 12 mm; 
 /
 mŃže být vyh Ļívána na teplotu st īny nepĻekraĝující 325 K (52 °C) p Ļímým ohĻevem 
nebo pĻedehĻátím Ļedicího vzduchu za p Ļedpokladu, že teplota vzduchu p Ļed vstupem 
výfukového plynu do Ļedicího tunelu nep Ļekraĝuje 325 K (52 °C); 
 /
 mŃže být izolována. 
 
2.4 Systém pro odb īr vzorku ĝástic 
 
Systém pro odb īr vzorku ĝástic je pot Ļebný ke sb īru ĝástic na filtru ĝástic. U systému 
s Ļedīním ĝásti toku a s odb īrem celkového vzorku, p Ļi kterém prochází celý vzorek 
zĻedīného výfukového plynu filtry, tvo Ļí Ļedicí systém (bod 2.2, obrázky 14, 18) a odb īrný 
systém obvykle integrální celek. U systému s Ļedīním ĝásti toku a s odb īrem dílĝího vzorku L 375/174 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
nebo systému s Ļedīním plného toku, p Ļi kterém prochází filtry jen ĝást zĻedīného 
výfukového plynu, tvo Ļí Ļedicí systém (bod 2.2, obrázky 11, 12, 13, 15, 16, 17, 19; bod 2.3, 
obrázek 20) a odb īrný systém obvykle odd īlené celky. 
 
V tomto p Ļedpisu se pokládá systém s dvojitým Ļedīním (obrázek 22) u systému s Ļedīním 
plného toku za specifickou modifi kaci typického systému pro odb īr vzorku ĝástic podle 
obrázku 21. Systém s dvojitým Ļedīním obsahuje všechny podstatné ĝásti systému pro 
odbīr vzorku ĝástic, jako jsou držáky filtr Ń a odbīrné ĝerpadlo, a krom ī toho nīkteré 
vlastnosti týkající se Ļedīní, jako je dodávka Ļedicího vzduchu a sekundární Ļedicí tunel. 
  
Aby se pĻedešlo jakémukoli ovliv ĵování regula ĝního okruhu, doporu ĝuje se, aby odb īrné 
ĝerpadlo bylo v chodu po celou dobu postupu zkouš ky. U metody jediné ho filtru se musí 
používat systém s obtokem, aby vzorek procházel odb īrnými filtry v požadovaných ĝasech. 
Rušivý vliv p Ļepínacího postupu na regula ĝní okruhy se musí minimalizovat. 
 
 
FM3 FC3 FH BV 
volitelnī 
z EGA 
z PDP 
z CFV 
z G FUEL nebo
nebo
neboPTT 
P z Ļedicího tunelu DT 
viz obrázky 11 až 20 
 
 
Obrázek 21  – Systém pro odb īr vzorku ĝástic 
 
 
Vzorek zĻedīného výfukového plynu se odebírá odb īrným ĝerpadlem P z Ļedicího tunelu 
DT systému s Ļedīním dílĝího toku nebo systému s Ļedīním plného toku odb īrnou sondou 
ĝástic PSP a p Ļenosovou trubkou ĝástic PTT. Vzorek prochází držákem (držáky) filtr Ń FH, 
v nichž jsou filtry k odb īru vzorku ĝástic. PrŃtok vzorku je Ļízen regulátorem pr Ńtoku FC3. 
Jestliže se použije elektronická kompenz ace EFC (viz obrázek 20), použije se pr Ńtok 
zĻedīného výfukového plynu jako Ļídicí signál pro FC3. 
  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/175
 
 FM4 DP 
SDT BV FH FM3 
BV  volitelné PTT P 
FC3 
PDP 
nebo
CFV z Ļedicího 
tunelu DT, viz obrázek 20 odvzduš. 
 
 
 
Obrázek 22  – Systém s dvojitým Ļedīním (jen u systém Ń s plným tokem) 
 
Vzorek z Ļedīného výfukového plynu se vede z Ļedicího tunelu DT systému s Ļedīním 
plného toku odb īrnou sondou ĝástic PSP a p Ļenosovou trubkou ĝástic PTT do sekundárního 
Ļedicího tunelu SDT, kde se ješt ī jednou Ļedí. Vzorek pak prochází držákem (držáky) filtr Ń 
FH, v nichž jsou filtry k odb īru vzorku ĝástic. PrŃtok Ļedicího vzduchu je obvykle 
konstantní, kdežto pr Ńtok vzorku je Ļízen regulátorem pr Ńtoku FC3. Jestliže se použije 
elektronická kompenzace EFC (viz obrázek 20), použije se celkový pr Ńtok zĻedīného 
výfukového plynu jako Ļídicí signál pro FC3. 
 2.4.1 Popis ĝástí na obrázcích 21 a 22 
 
PTT PĻenosová trubka ĝástic (obrázky 21, 22) 
 
Délka pĻenosové trubky ĝástic nesmí p Ļekraĝovat 1 020 mm a musí být co nejkratší. Do 
délky se v ur ĝitých pĻípadech (tj. u systém Ń s Ļedīním dílĝího toku a s odb īrem dílĝího 
vzorku a u systém Ń s Ļedīním plného toku) musí zapo ĝítat délka odb īrných sond (SP, ISP, 
PSP, viz odstavce 2.2 a 2.3).  
 
Tyto rozm īry platí pro: 
 
/ systém s Ļedīním ĝásti toku a s odb īrem dílĝího vzorku a pro systém plného toku 
s jednoduchým Ļedīním od vstupu sondy (SP, ISP, PSP) k držáku filtru; 
 
/ systém s Ļedīním ĝásti toku a s odb īrem celkového vzorku od konce Ļedicího tunelu 
k držáku filtru; 
 
/ systém plného toku s dvojitým Ļedīním od vstupu sondy (PSP) k sekundárnímu 
Ļedicímu tunelu. 
 
PĻenosová trubka: 
 
/ mŃže být vyh Ļívána na teplotu st īny nejvýše 325 K (52 °C) p Ļímým ohĻevem 
nebo pĻedehĻátím Ļedicího vzduchu za p Ļedpokladu, že teplota vzduchu p Ļed 
vstupem výfukového plynu do Ļedicího tunelu nep Ļekroĝí teplotu 325 K (52 
°C);  
 L 375/176 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
/ mŃže být izolována. 
 
SDT Sekundární Ļedicí tunel (obrázek 22) 
 
Sekundární Ļedicí tunel by m īl mít prŃmīr nejménī 75 mm a m īl by mít dostate ĝnou délku, 
aby v nīm dvojitī zĻedīný vzorek setrval nejmén ī 0,25 s. Držák primárního filtru FH musí 
být umístīn ve vzdálenosti nejvýše 300 mm od výstupu z SDT. 
 
Sekundární Ļedicí tunel: 
 
/ mŃže být vyh Ļíván na teplotu st īny nejvýše 325 K (52 °C) p Ļímým ohĻevem nebo 
pĻedehĻátím Ļedicího vzduchu za p Ļedpokladu, že teplota vzduchu p Ļed vstupem 
výfukového plynu do Ļedicího tunelu nep Ļekroĝí 325 K (52 °C); 
 /
 mŃže být izolován. 
 
FH Držák (držáky) filtru (obrázky 21, 22) 
 
Pro primární a koncový filtr se m Ńže použít jediné pouz dro filtru nebo odd īlená pouzdra 
filtru. Musí být spln īny požadavky uvedené v odstavci 4.1.3 dodatku 4 p Ļílohy 4. 
 
Držák (držáky) filtru: 
 
/ mŃže být vyh Ļíván na teplotu st īny nejvýše 325 K (52 °C) p Ļímým ohĻevem nebo 
pĻedehĻátím Ļedicího vzduchu za p Ļedpokladu, že teplota vzduchu p Ļed vstupem 
výfukového plynu do Ļedicího tunelu nep Ļekroĝí teplotu 325 K (52 °C); 
 /
 mŃže být izolován.  
 
P Odbīrné ĝerpadlo (obrázky 21, 22) 
 
Jestliže se nepoužije korekce pr Ńtoku regulátorem FC3, musí být odb īrné ĝerpadlo vzorku 
ĝástic umíst īno v dostate ĝné vzdálenosti od tunelu, aby se  teplota vstupujícího plynu 
udržovala konstantní (±3 K). 
 
DP Ĝerpadlo Ļedicího vzduchu (obrázek 22) 
 
Ĝerpadlo Ļedicího vzduchu musí být umíst īno tak, aby p Ļivádīný sekundární Ļedicí vzduch 
mīl teplotu 298 K ±5 K (25 °C ±5 °C), jestliže Ļedicí vzduch není p ĻedehĻíván. 
 
FC3 Regulátor pr Ńtoku (obrázky 21, 22) 
 
Jestliže není dostupný žádný jiný prost Ļedek, musí se pro kompenzaci kolísání teploty a 
protitlaku toku vzorku ĝástic v pr Ńbīhu cesty tohoto vzorku použít regulátor pr Ńtoku. 
Regulátor pr Ńtoku se požaduje v p Ļípadī použití elektronické kompenzace pr Ńtoku EFC 
(viz obrázek 20). 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/177
 
 
FM3 PrŃtokomīr (obrázky 21, 22) 
 
Jestliže není použita korekce pr Ńtoku regulátorem FC3, musí být plynom īr nebo zaĻízení 
k mīĻení prŃtoku umíst īno v dostate ĝné vzdálenosti od odb īrného ĝerpadla P, aby se 
teplota vstupujícího vzduchu udr žovala konstantní (±3 K). 
 
FM4  PrŃtokomīr (obrázek 22)  
 
Plynomīr nebo zaĻízení k mīĻení prŃtoku Ļedicího vzduchu musí být umíst īny tak, aby 
teplota vstupujícího vzduchu z Ństávala na 298 K ±5 K (25 °C ±5 °C). 
 
BV Kulový ventil (volitelný) 
 
Kulový ventil nesmí mít vnit Ļní prŃmīr menší, než je vnit Ļní prŃmīr pĻenosové trubky 
ĝástic PTT, a musí mít dobu p Ļepínání kratší než 0,5 s. 
 
Poznámka : Jestliže je teplota okolí v blízkosti PSP, PTT, SDT a FH nižší než 293 K (20 
°C), je tĻeba uĝinit opatĻení, aby nedocházelo ke ztrátám ĝástic na chladných 
stīnách tīchto ĝástí. Proto se u t īchto ĝástí doporu ĝuje vyhĻívání a/nebo 
izolování v mezích uvedených v p Ļíslušných popisech. Také se doporu ĝuje, aby 
teplota na vstupní ĝásti filtru v pr Ńbīhu odbīru vzorku byla nejmén ī 293 K (20 
°C).  
 
PĻi vysokých zatíženích motoru mohou být výše uvedené ĝásti chlazeny neagresivními 
prostĻedky, jako je ob īhový ventilátor, dokud není teplota chladicí ho média nižší než 293 K 
(20 °C). 
 
3. UR ĜENÍ OPACITY KOU ĺE 
 3.1 Úvod
 
 
V odstavcích 3.2 a 3.3 a na obráz cích 23 a 24 jsou podrobné popisy doporu ĝených systém Ń 
opacimetr Ń. Protože r Ńzná uspoĻádání mohou dávat rovnocenné výsledky, nepožaduje se 
pĻesná shoda s obrázky 23 a 24. K získávání dalších informací a ke koordinaci funkcí ĝástí 
systému se mohou použít dopl ĵkové ĝásti, jako jsou p Ļístroje, ventily, solenoidy, ĝerpadla a 
spínaĝe. Jiné ĝásti, které nejsou pot Ļebné k udržování p Ļesnosti v n īkterých systémech, se 
mohou vylou ĝit, jestliže je jejich vylou ĝení podloženo odborným technickým osv īdĝením. 
 
MīĻení je založeno na principu, že sv ītlo prochází specifickou vzdálenost v m īĻeném kou Ļi 
a podíl sv ītla, který dopadne na sníma ĝ, slouží k vyhodnocení opacitních vlastností kou Ļe. 
MīĻení kouĻe závisí na konstrukci p Ļístroje a m Ńže se provést ve výfukové trubce 
(plnoprŃtoĝný opacimetr zapojený sériov ī), na konci výfukové trubky (koncový 
plnoprŃtoĝný opacimetr) nebo odb īrem vzorku z výfukové tr ubky (opacimetr s díl ĝím 
tokem). K ur ĝení koeficientu absorpce sv ītla ze signálu opacity musí výrobce p Ļístroje udat 
délku optické dráhy. L 375/178 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
3.2 Plnopr Ńtoĝný opacimetr  
 
Mohou se použít dva základní druhy plnopr Ńtoĝných opacimetr Ń (obrázek 23). 
Opacimetrem zapojeným sériov ī se mīĻí opacita plného toku výfukového plynu ve 
výfukové trubce. U tohoto druhu opacimetru je  efektivní délka optické dráhy funkcí 
konstrukce opacimetru. 
 Koncovým opacimetrem se m īĻí opacita plného toku výfukového plynu p Ļi jeho výstupu 
z výfukové trubky. U tohoto druhu opacimetru je  efektivní délka optické dráhy funkcí 
konstrukce výfukové trubky a vzdáleností mezi  koncem výfukové trubky a opacimetrem. 
   
 
   
Obrázek 23
 – Plnopr Ńtoĝný opacimetr 
  3.2.1 Popis ĝástí na obrázku 23 
 
EP Výfuková trubka 
 
U opacimetru zapojeného sériov ī se prŃmīr výfukové trubky nesmí m īnit ve vzdálenosti 
rovné trojnásobku pr Ńmīru výfukové trubky p Ļed oblastí m īĻení a za ní. Jestliže je pr Ńmīr 
mīĻicí oblasti v ītší než prŃmīr výfukové trubky, doporu ĝuje se trubka, která se p Ļed mīĻicí 
oblastí zvolna zužuje.  
 
U koncového opacimetru musí mít poslední ch 0,6 m výfukové trubky kruhový pr ŃĻez a 
nesmí obsahovat kolena a ohyby. K onec výfukové  trubky musí být u Ļíznut kolmo k její ose. 
Opacimetr se musí instalovat do osy proudu výf ukového plynu ve vzdálenosti 25 5 mm od EPOPLT1 (volitelný)
CLLDLS 
CL 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/179
 
konce výfukové trubky. 
 
OPL Délka optické dráhy 
 
Délka kou Ļem zaclon īné optické dráhy mezi sv ītelným zdrojem opacimetru a sníma ĝem, 
korigovaná podle pot Ļeby na nestejnom īrnost pŃsobenou gradienty hustoty a okrajovými 
úĝinky. Délku optické dráhy musí sd īlit výrobce p Ļístroje, pĻiĝemž je tĻeba dbát na všechna 
opatĻení proti usazování sazí (nap Ļ. proplachování vzduchem). Jestliže délka optické dráhy 
není známa, musí se ur ĝit podle odstavce 11.6.5 normy ISO IDS 11614. Ke správnému 
urĝení délky optické dráhy se požaduj e rychlost výfukového plynu nejmén ī 20 m/s. 
 
LS Svītelný zdroj 
 
Svītelným zdrojem musí být žárovka s tepl otou barvy v rozsahu od 2 800 do 3 250 K nebo 
dioda vyza Ļující zelené sv ītlo (LED) se spektrálním vrcholem mezi 550 a 570 nm. Sv ītelný 
zdroj musí být chrán īn proti usazování sazí prost Ļedky, které neovliv ĵují délku optické 
dráhy více, než jsou meze specifikované výrobcem.  
LD Detektor sv ītla 
 Detektorem musí být fotobu ĵka nebo fotodioda (v p Ļípadī potĻeby s filtrem). Je-li 
svītelným zdrojem žárovka, musí mít sníma ĝ vrchol spektrální odezvy podobný fototopické 
kĻivce lidského oka (maximální odezvu) v rozsahu od 550 do 570 nm a mén ī než 4 % 
uvedené maximální odezvy pod 430 nm a nad 680 nm. Detektor sv ītla musí být chrán īn 
proti usazování sazí prost Ļedky, které neovliv ĵují délku optické dráhy více, než jsou meze 
stanovené výrobcem.  
CL Kolimaĝní ĝoĝky 
 VyzáĻené svītlo se kolimuje do svazku o pr Ńmīru nejvýše 30 mm. Paprsky sv ītelného 
svazku musí být rovnob īžné v mezích 3° od optické osy. 
 
T1 Snímaĝ teploty (volitelný) 
 Teplota výfukového plynu se m Ńže monitorovat v pr Ńbīhu zkoušky. 
 
3.3 Opacimetr s díl ĝím tokem
 
 U opacimetru s díl ĝím tokem (obrázek 24) se odebírá  reprezentativní vzorek výfukového 
plynu z výfukové trubky a prochází p Ļenosovým vedením do m īĻicí komory. U tohoto 
druhu opacimetru je efektivní délka optic ké dráhy funkcí konstrukce opacimetru. Ĝasy 
odezvy, které jsou uvede ny v následujícím bod ī, platí pro nejmenší pr Ńtok opacimetrem 
uvedený výrobcem p Ļístroje. 
 L 375/180 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
 
 
Obrázek 24  – Opacimetr s díl ĝím tokem 
  3.3.1 Popis ĝástí na obrázku 24 
 
EP Výfuková trubka 
 Výfukovou trubkou musí být trubka p Ļímá od vstupu sondy v délce nejmén ī 6 prŃmīrŃ 
trubky proti sm īru proudīní a 3 prŃmīrŃ trubky ve sm īru proudīní. 
 
SP Odbīrná sonda 
 Odbīrnou sondou musí být otev Ļená trubka sm īĻující proti proudu plynu, která je 
instalována p Ļibližnī v ose výfukové trubky. Její vzdálenost od st īny výfukové trubky musí 
být nejmén ī 5 mm. Pr Ńmīrem sondy musí být zajišt īn odbīr reprezentativního vzorku a 
dostateĝný prŃtok opacimetrem. 
 
TT PĻenosová trubka 
 PĻenosová trubka: 
 
/
 musí být co nejkratší a zajiš Łovat na vstupu m īĻicí komory teplotu výfukového plynu 
na hodnot ī 373 30 K (100 °C 30 °C); 
 /
 musí mít teplotu st īny dostate ĝnī nad rosným bodem výfukového plynu, aby se 
zabránilo kondenzaci;  Výf. plyn 
EPSP 
TT
T1FM
P (volitelné)OPL 
MCCLLS
CLLD27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/181
 
 
/ musí mít v celé své délce stejný pr Ńmīr jako odb īrná sonda; 
 /
 musí mít p Ļi minimálním pr Ńtoku pĻístrojem dobu odezvy ur ĝenou podle odstavce 
5.2.4 dodatku 4 p Ļílohy 4 kratší než 0,05 s; 
 /
 nesmí významn ī ovlivĵovat maximální hodnotu kou Ļe.  
 
FM PrŃtokomīr 
 
PĻístroj ke správnému ur ĝení prŃtoku do m īĻicí komory. Nejmenší a nejv ītší prŃtok urĝí 
výrobce p Ļístroje a pr Ńtoky musí být takové, aby byly spln īny požadavky na dobu odezvy 
TT a požadavky na délku optické  dráhy. Jestliže se použije odb īrné ĝerpadlo P, m Ńže být 
prŃtokomīr v jeho blízkosti. 
 
MC MīĻicí komora 
 MīĻicí komora musí mít neodrazivý vnit Ļní povrch nebo rovnocenné  optické vlastnosti. 
Rozptýlené sv ītlo dopadající na dete ktor a vzniklé vnit Ļními odrazy difúzními vlivy musí 
být co nejmenší.  Tlak plynu v m īĻicí komoĻe se smí lišit od atmosférického tla ku nejvýše o 0,75 kPa. Není-li 
to z konstruk ĝních dŃvodŃ možné, musí se údaje opacimetru p Ļevést na atmosférický tlak. 
 Teplota st īny mīĻicí komory se musí nastavit na hodnotu mezi 343 K ( 70 °C) a 373 K (100 
°C) s dovolenou odchylkou 5 K, avšak v každém p Ļípadī dostateĝnī nad rosný bod 
výfukového plynu, aby se zabránilo kondenzaci. M īĻicí komora musí být vybavena 
vhodnými za Ļízeními k m īĻení teploty. 
 
OPL Délka optické dráhy 
 Délka optické dráhy, kterou mezi sv ītelným zdrojem opacimetru a sníma ĝem zacloĵuje 
kouĻ, v pĻípadī potĻeby korigovaná na nestejnom īrnost pŃsobenou gradienty hustoty a 
okrajovými ú ĝinky. Délku optické dráhy musí udat výrobce p Ļístroje, pĻiĝemž je tĻeba dbát 
všech opat Ļení proti usazování sazí (nap Ļ. proplachování vzduchem). Jestliže délka optické 
dráhy není známa, musí se ur ĝit podle odstavce 11.6.5 normy ISO IDS 11614. 
 
LS Svītelný zdroj 
 Svītelným zdrojem musí být žárovka s tepl otou barvy v rozsahu od 2 800 do 3 250 K nebo 
dioda vyza Ļující zelené sv ītlo (LED) se spektrálním vrcholem mezi 550 a 570 nm. Sv ītelný 
zdroj musí být chrán īn proti usazování sazí prost Ļedky, které neovliv ĵují délku optické 
dráhy více, než jsou meze uvedené výrobcem.  
LD Detektor sv ītla 
 L 375/182 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Detektorem musí být fotobu ĵka nebo fotodioda (v p Ļípadī potĻeby s filtrem). Je-li 
svītelným zdrojem žárovka, musí mít sníma ĝ vrchol spektrální odezvy podobný fototopické 
kĻivce lidského oka (maximální odezvu) v rozsahu od 550 do 570 nm a do mén ī než 4 % 
uvedené maximální odezvy pod 430 nm a nad 680 nm. Detektor sv ītla musí být chrán īn 
proti usazování sazí prost Ļedky, které neovliv ĵují délku optické dráhy více, než jsou meze 
uvedené výrobcem. 
 
CL Kolimaĝní ĝoĝky 
 VyzáĻené svītlo se kolimuje do svazku o pr Ńmīru nejvýše 30 mm. Paprsky sv ītelného 
svazku musí být rovnob īžné v mezích 3° od optické osy. 
 
T1 Snímaĝ teploty 
 Pro monitorování teploty výfukového plynu ve vstupu m īĻicí komory. 
 
P Odbīrné ĝerpadlo (volitelné) 
 Pro pĻenos vzorku plynu m īĻicí komorou m Ńže být použito odb īrné ĝerpadlo za m īĻicí 
komorou ve sm īru proudīní. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/183
 
PĻíloha 5  
 
TECHNICKÉ VLASTNOSTI REFEREN ĜNÍHO PALIVA PRO VZN ĪTOVÉ 
MOTORY P ĺEDEPSANÉHO PRO SCHVALOVACÍ ZKOUŠKY A K OV ĪĺOVÁNÍ 
SHODNOSTI VÝROBY 
 
1. MOTOROVÁ  NAFTA1 
 
Parametr Jednotka Mezní hodnoty2 Zkušební metoda2 
 ZveĻejnīno 
  min. max.   
Cetanové ĝíslo3   52 54 ISO 5165 19984 
Hustota p Ļi 15 °C  kg/m3 833 837 ISO 3675 1995 
Destilace:      
- bod 50 %  °C 245  ISO 3405 1998 
- bod 95 %  °C 345 350 ISO 3405 1998 
- koneĝný bod varu °C --- 370 ISO 3405 1998 
Bod vzplanutí  °C 55 --- EN 27719 1993 
Bod ucpání filtru za  studena (CFPP)  °C --- -5 EN 116 1981 
Viskozita p Ļi 40 °C mm²/s 2,5 3,5 EN-ISO 3104 1996 
Polycyklické  aromatické uhlovodíky % m/m 3,0 6,0 IP 391 
(*) 1995 
Obsah síry5 mg/kg --- 300 pr. EN-ISO/DIS 14596 19984 
Koroze m īdi   --- 1 EN-ISO 2160 1995 
Conradsonovo uhlíkové reziduum (v 10 % destila ĝním 
zbytku) % m/m --- 0,2 EN-ISO 10370  
Obsah popela % m/m --- 0,01 EN-ISO 6245 1995 
Obsah vody  % m/m --- 0,05 EN-ISO 12937 1995 
Neutraliza ĝní ĝíslo 
(ĝíslo kyselosti) Mg KOH/g --- 0,02 ASTM D 974-95 1998
4 
Oxidaĝní stabilita6 mg/ ml --- 0,025 EN-ISO 12205 1996 
 
1  Pokud se požaduje výpo ĝet tepelné ú ĝinnosti motoru nebo vozidla, m Ńže se výh Ļevnost 
paliva vypo ĝítat takto: 
  Specifická energie (výh Ļevnost) (netto) MJ/kg = (46,423 – 8,792 d² + 3,170 d) (1 – (x + y + 
s)) + 9,420 s – 2,499 x 
   kde:    d = hustota p Ļi 15 °C 
  x  = hmotnostní podíl vody (%/100)   y = hmotnostní podíl popela (%/100) L 375/184 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
  s = hmotnostní podíl síry (%/100). 
 
2  Hodnoty uvedené ve specifikaci jsou „skute ĝné hodnoty“. P Ļi stanovení je jich mezních 
hodnot byla použita norma ISO 4259 „Ropné  výrobky – sta novení a použití pĻesných údaj Ń 
ve vztahu ke zkuše bním metodám“ a p Ļi urĝení minimální hodnoty byl vzat v úvahu 
nejmenší rozdíl 2R nad nulou; p Ļi urĝení maximální a minimá lní hodnoty je minimální 
rozdíl 4R (R je re produkovatelnost). Nehled ī na toto opat Ļení, které je nezbytné ze 
statistických d ŃvodŃ, by se m īl výrobce paliva snažit o dosažení hodnoty nula, je-li 
stanovena maximální hodnota 2R, a o dosažení st Ļední hodnoty, je-li udána maximální a 
minimální mezní hodnota. Je-li t Ļeba objasnit otázku, zda palivo spl ĵuje požadavky 
specifikace, platí podmínky normy ISO 4259. 
 
3  Uvedený rozsah cetanového ĝísla není ve shod ī s požadavkem minimálního rozsahu 4R. 
Avšak v p Ļípadech sporu mezi dodavatelem a už ivatelem paliva se mohou k rozhodnutí 
takových spor Ń použít podmínky normy ISO 4259 za p Ļedpokladu, že místo jediného 
mīĻení se vykonají opakovaná m īĻení v poĝtu dostate ĝném k dosažení nutné p Ļesnosti. 
 
4  Mīsíc zveĻejnīní bude dopln īn v dohledné dob ī. 
 
5 Skuteĝný obsah síry v palivu použitém ke zkoušce se uvede v protokolu. Krom ī toho musí 
maximální obsah síry v referen ĝním palivu použitém ke schvá lení typu vozidla nebo 
motoru podle mezních hodnot uvedených v Ļádku B tabulky v odstavci 5.2.1 tohoto 
pĻedpisu být 50 ppm. 
 
6 I když se kontroluje stálost v Ńĝi oxidaci, je pravd īpodobné, že skla dovatelnost je omezená. 
Je tĻeba si vyžádat od dodavatele pokyny o podmínkách skladování a životnosti. 
     
 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/185
 
2. ETHANOL PRO VZN ĪTOVÉ MOTORY1 
 
Mezní hodnoty2 Parametr Jednotka Minimum Maximum Zkušební metoda3 
Alkohol, hmotnost % m/m 92,4 - ASTM D 5501 
Alkohol jiný než ethanol 
obsažený v celkové hmotnosti alkoholu % m/m - 2 ASTM D 5501 
Hustota p Ļi 15 °C kg/m3 795 815 ASTM D 4052 
Obsah popela % m/m  0,001 ISO 6245 
Teplota vznícení °C 10  ISO 2719 
Kyselost vypo ĝtená jako 
kyselina octová % m/m - 0,0025 ISO 1388-2 
Neutraliza ĝní ĝíslo (silná 
kyselina)  KOH mg/1 - 1  
Barva podle stupnice - 10 ASTM D 1209 
Suché zbytky p Ļi 100 °C mg/kg  15 ISO 759 
Obsah vody % m/m  6,5 ISO 760 
Aldehydy vypo ĝtené jako 
kyselina octová % m/m  0,0025 ISO 1388-4 
Obsah síry mg/kg - 10 ASTM D 5453 
Estery vypo ĝtené jako 
ethylacetát % m/m - 0,1 ASTM D 1617 
 
1  Do ethanolového paliva je možno podle pokyn Ń výrobce p Ļidat prost Ļedek ke zlepšení 
cetanového ĝísla. Maximální povolené množství je 10 % m/m. 
 
2 Hodnoty uvedené ve specifikaci jsou „skute ĝné hodnoty“. P Ļi stanovení je jich mezních 
hodnot byla použita norma ISO 4259, „R opné výrobky – stanovení a použití p Ļesných údaj Ń 
ve vztahu ke zkuše bním metodám“ a p Ļi urĝení minimální hodnoty byl vzat v úvahu 
nejmenší rozdíl 2R nad nulou; p Ļi urĝení maximální a minimá lní hodnoty je minimální 
rozdíl 4R nad nulou (R – reprodukovatelnost). Nehled ī na toto opat Ļení, které je nezbytné 
pro statistické ú ĝely, by se m īl výrobce paliva snažit o dosažení hodnoty nula, je-li 
stanovena maximální hodnota 2R, a o dosažení st Ļední hodnoty, je-li udána maximální a 
minimální mezní hodnota. Je-li t Ļeba vyjasnit otázku, zda palivo spl ĵuje požadavky 
specifikace, použijí se podmínky normy ISO 4259. 
 
3 Rovnocenné metody ISO budou p Ļijaty, jakmile budou vydány  pro všechny uvedené 
vlastnosti. 
  
__________ L 375/186 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
PĻíloha 6  
 
TECHNICKÉ  VLASTNOSTI  REFEREN ĜNÍHO  PALIVA  NG PĺEDEPSANÉHO  PRO  
SCHVALOVACÍ  ZKOUŠKY  A K OVĪĺOVÁNÍ  SHODNOSTI  VÝROBY 
 
 Druh:  ZEMNÍ  PLYN  (NG) 
  Paliva na evropském trhu jsou k dispozici ve dvou skupinách: 
  – skupina H, jejíž kraj ní hodnoty zahrnují referen ĝní paliva GR a G23; 
 – skupina L, jejíž kraj ní hodnoty zahrnují referen ĝní paliva G23 a G25. 
   Vlastnosti referen ĝních paliv GR, G23 a G25 jsou shrnuty v t īchto tabulkách: 
 
Referenĝní palivo GR
 
 
Vlastnosti Jednotky Základ Mezní 
hodnoty Zkušební metoda 
   Min. Max  
Složení:       
Methan % mol 87 84 89  
Ethan % mol 13 11 15  
Zbytek* % mol - - 1 ISO 6974 
Obsah síry mg/m3 ** - - 10 ISO 6326-5 
 
* Inertní plyny +C 2+. 
** Hodnota, která se ur ĝí pro bīžné podmínky (293,2 K (20 °C) a 101,3 kPa). 
 
Referenĝní palivo G23  
 
Vlastnosti Jednotky Mezní 
hodnoty Zkušební metoda 
  Základ Min. Max.  
Složení:       
Methan % mol 92,5 91,5 93,5  
Ethan* % mol - - 1 ISO 6974 
N2 % mol 7,5 6,5 8,5  
Obsah síry mg/m3 ** - - 10 ISO 6326-5 
 
* Inertní plyny (jiné než N 2) +C 2/C2+. 
** Hodnota, která se ur ĝí pro bīžné podmínky (293,2 K (20 °C) a 101,3 kPa). 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/187
 
 
Referenĝní palivo G25  
 
Vlastnosti Jednotky Mezní 
hodnoty Zkušební metoda 
  Základ Min. Max.  
Složení:       
Methan % mol 86 84 88  
Zbytek* % mol - - 1 ISO 6974 
N2 % mol 14 12 16  
Obsah síry mg/m3 ** - - 10 ISO 6326-5 
 
* Inertní plyny (jiné než N 2) +C 2/C2+ 
** Hodnota, která se ur ĝí pro bīžné podmínky (293,2 K (20 °C) a 101,3 kPa). 
 
_________ L 375/188 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
PĻíloha 7  
 
Druh:  ZKAPALN ĪNÝ ROPNÝ  PLYN  (LPG) 
 
Parametr Jednotka Mezní hodnoty 
paliva A Mezní hodnoty 
paliva B Zkušební 
Metoda 
  Min. Max. Min. Max.  
Oktanové ĝíslo podle 
motorové metody  92,51  92,5  EN 589 
pĻíloha B 
Složení:        
Obsah C3 % objem. 48 52 83 87  
Obsah C4 % objem. 48 52 13 17 ISO 7941 
Olefíny % objem.  12  14  
Zbytek po odpa Ļení mg/kg  50  50 NFM 41015 
Celkový obsah síry ppm hmot.1  50  50 EN 24260 
Sirovodík ---  žádný  žádný ISO 8819 
Koroze proužku 
mīdi zaĻazení  t Ļída 1  t Ļída 1 ISO 62512 
Voda pĻi 0 °C   neomezeno  neomezeno vizuální 
kontrola 
 
1 Hodnota, která se ur ĝí pro bīžné podmínky (293,2 K (20 °C) a 101,3 kPa). 
 
2 Touto metodou se nemusí p Ļesnī urĝit pĻítomnost korodujících látek, jestliže vzorek obsahuje 
inhibitory koroze nebo jiné chemikálie, které zmenšují korozivní p Ńsobení vzorku na proužek 
mīdi. PĻidávání tīchto složek pouze za ú ĝelem ovlivn īní zkušební metody je proto zakázáno. 
________  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/189
 
PĻíloha 8  
 
PĺÍKLAD POSTUPU VÝPO ĜTU 
 
1.  ZKOUŠKA  ESC 
 1.1  Plynné emise
 
   Údaje z m īĻení, které jsou pot Ļebné k výpo ĝtu výsledk Ń jednotlivého režimu, jsou 
uvedeny dále. V tomto p Ļíkladu byly m īĻeny CO a NO
x v suchém stavu, HC ve 
vlhkém stavu. Koncentrace HC je uvedena v ekvivalentu propanu (C3) a musí se 
k získání ekvivalentu C1 násobit t Ļemi. Postup výpo ĝtu je pro ostatní režimy stejný. 
 
P 
(kW) Ta 
(K) Ha 
(g/kg) GEXH 
(kg) GAIRW 
(kg) GFUEL 
(kg) HC 
(ppm) CO 
(ppm) NO x 
(ppm) 
82,9 294,8 7,81 563,38 545,29 18,09 6,3 41,2 495 
     Výpo ĝet korekĝního faktoru K
W,r pro pĻevedení ze suchého stavu na vlhký (bod 4.2 
dodatku 1 p Ļílohy 4): 
 
  F FH =
×
ØÖÇ
ÈÆ-29,54509,181969,1= 1,9058 a K W2 =*+ 81,7 608,1 100081,7 608,1
·-·= 0,0124 
 
  K W,r = 9239,0 0124,006,54109,189058,11 ?/×
ØÖÇ
ÈÆ/  
 
  Výpo ĝet koncentrací ve vlhkém stavu: 
   CO = 41,2 · 0,9239 = 38,1 ppm   NO
x = 495 · 0,9239 = 457 ppm 
   Výpo ĝet korekĝního faktoru vlhkosti K
H,D pro NO x (bod 4.3 dodatku 1 p Ļílohy 4): 
   A = 0,309 · 18,09/541,06 – 0,0266 = –0,0163   B = –0,209 · 18,09/541,06 + 0,00954 = 0,0026  
9625,0)2988,294( 0026,0)71,1081,7( 0163,011
, ?/·-/·/?DHK  
 L 375/190 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
  Výpoĝet hmotnostních pr ŃtokŃ emisí (bod 4.4 dodatku 1 p Ļílohy 4): 
 
  NO x = 0,001587 · 457 · 0,9625 · 563,38 = 393,27 g/h 
  CO =  0,000966 · 38,1 · 563,38 = 20,735 g/h   HC =  0,000479 · 6,3 · 3 · 563,38 = 5,100 g/h    Výpo ĝet specifických emisí (bod 4.5 dodatku 1 p Ļílohy 4): 
   Následující p Ļíklad výpo ĝtu je uveden pro CO; postup výpo ĝtu pro ostatní složky je 
stejný. 
   Hmotnostní pr Ńtoky emisí jednotlivých režim Ń se násobí p Ļíslušnými váhovými 
faktory, jak je uvedeno v odstavci 2.7.1 dodatku 1 p Ļílohy 4, a k výpo ĝtu stĻedního 
hmotnostního pr Ńtoku emisí za cyklus se se ĝte: 
    CO =  (6,7 · 0,15) + (24,6 · 0,08) + (20,5 · 0,10) + (20,7 · 0,10) + (20,6 · 0,05) +    + (15,0 · 0,05) + (19,7 · 0,05) + (74,5 · 0,09) + (31,5 · 0,10) + (81,9 · 0,08) +    + (34,8 · 0,05) + (30,8 · 0,05) + (27,3 · 0,05) = 30,91 g/h      Výkon motoru p Ļi jednotlivých režimech se násobí p Ļíslušnými váhovými faktory, 
jak je uvedeno v odsta vci 2.7.1 dodatku 1 p Ļílohy 4, a k výpo ĝtu stĻedního výkonu 
za cyklus se se ĝte: 
    P(n) = (0,1 · 0,15) + (96,8 · 0,08) + (55, 2 · 0,10) + (82,9 · 0,10) + (46,8 · 0,05) +  
  + (70,1 · 0,05) + (23,0 · 0,05) +(114,3 · 0,09) + (27,0 · 0,10) + (122,0 · 0,08) +    + (28,6 · 0,05) + (87,4 · 0,05) + (57,9 · 0,05) = 60,006 kW   
006,6091,30?CO = 0,515 g/kWh 
    Výpo ĝet specifických emisí NO
x v náhodn ī zvoleném zkušebním odstavci (bod 
4.6.1 dodatku 1 p Ļílohy 4): 
   P Ļedpokládá se, že v náhodn ī zvoleném zkušebním bod ī byly urĝeny tyto hodnoty: 
    n
Z = 1 600 min–1 
  M Z = 495 Nm 
  NO x mass,Z  =  487,9 g/h (vypo ĝteno podle p Ļedcházejících vzorc Ń) 
  P(n) Z  = 83 kW 
  NO x,Z  = 487,9/83 = 5,878 g/kWh 
   Ur ĝení emisní hodnoty ze zkušebního cyklu (bod 4.6.2 dodatku 1 p Ļílohy 4): 
 
  P Ļedpokládají se tyto hodnoty ĝtyĻ obklopujících režim Ń zkoušky ESC: 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/191
 
nRT nSU E R E S E T E U M R M S M T M U 
1 368 1 785 5,943 5,565 5,889 4,973 515 460 681 610 
 
 E TU = 5,889 + (4,973 – 5,889) · (1 600 – 1 368) / (1 785 – 1 368) = 5,377 g/kWh 
 E RS = 5,943 + (5,565 – 5,943) · (1 600 – 1 368) / (1 785 – 1 368) = 5,732 g/kWh 
 M TU = 681 + (601 – 681) · (1 600 – 1 368) / (1 785 – 1 368) = 641,3 Nm 
 M RS = 515 + (460 – 515) · (1 600 – 1 368) / (1 785 – 1 368) = 484,3 Nm 
  E
Z = 5,732 + (5,377 – 5,732) · (495 – 484,3) / (641,3 – 484,3) = 5,708 g/kWh 
  Porovnání hodnot emisí NO
x (bod 4.6.3 dodatku 1 p Ļílohy 4): 
  NO
x diff = 100 · (5,878 – 5,708) / 5,708 = 2,98 % 
 1.2 Emise ĝástic
 
  M īĻení ĝástic se zakládá na principu odb īru ĝástic v pr Ńbīhu celého cyklu, avšak 
vzorek a pr Ńtoky (M
SAM a G EDF) se urĝují v prŃbīhu jednotlivých režim Ń. Výpoĝet 
GEDF závisí na použitém syst ému. V následujících p Ļíkladech se použije systém 
s mīĻením CO 2 a metoda bilance uhlíku a systém s m īĻením prŃtoku. Když se použije 
systém s Ļedīním plného toku, m īĻí se G EDF pĻímo zaĻízením CVS. 
  Výpo ĝet G
EDF (odstavce 5.2.3 a 5.2.4 dodatku 1 p Ļílohy 4): 
  P Ļedpokládají se násl edující údaje z m īĻení režimu 4. Postup výpo ĝtu je pro ostatní 
režimy stejný. 
 
G
EXH 
(kg/h) GFUEL 
(kg/h) GDILW 
(kg/h) GTOTW 
(kg/h) CO 2D 
(%) CO 2A 
(%) 
334,02 10,76 5,4435 6,0 0,657 0,040 
  a) metoda bilance uhlíku  
G
EDFW = 040,0 657,076,105,206
/·= 3601,2 kg/h 
  b) metoda m īĻení prŃtoku 
 
q = 
4435,50,6(0,6
/= 10,78 
  G
EDFW = 334,02 · 10,78 = 3 600,7 kg/h 
  Výpo ĝet hmotnostního pr Ńtoku (bod 5.4 dodatku 1 p Ļílohy 4): L 375/192 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
 Pr Ńtoky G EDFW jednotlivých režim Ń se násobí p Ļíslušnými váhovými fakt ory, jak je uvedeno 
v odstavci 2.7.1 dodatku 1 p Ļílohy 4, a k ur ĝení stĻední hodnoty G EDF za celý cyklus se se ĝtou. 
Celkový pr Ńtok vzorku M SAM se urĝí souĝtem prŃtokŃ vzorku jednotlivých režim Ń. 
 
 GEDFW  = (3 567 · 0,15) + (3 592 · 0,08) + (3 611 · 0,10) + (3 600 · 0,10) +  
 + (3 618 · 0,05) + (3 600 · 0,05) + (3 640 · 0,05) + (3 614 · 0,09) + (3 620 · 0,10) +  
 + (3 601 · 0,08) + (3 639 · 0,05) + (3 582 · 0,05) + (3 635 · 0,05) = 3 604,6 kg/h   M
SAM = 0,226 + 0,122 + 0,151 + 0,152 + 0,076 + 0,076 + 0,076 + 0,136 + 0,151 +  
 + 0,121 + 0,076 + 0,076 + 0,075 = 1,515 kg    P Ļedpokládá se hmotnost ĝástic na filtrech 2,5 mg a pak je: 
 
PT
mass = 10006, 3604
515,15,2· = 5,948 g/h 
   Korekce pozadím (volitelná)    P Ļedpokládá se jedno m īĻení pozadí s následujícími hodnotami. Výpo ĝet Ļedicího faktoru DF 
je totožný s bodem 3.1 této p Ļílohy a není zde uveden. 
   
M
d = 0,1 mg; M DIL = 1,5 kg 
    Sou ĝet DF = [(1 – 1/119,15) · 0,15] + [(1 – 1/8,89) · 0,08] + [(1 – 1/14,75) · 0,10] + + 
[(1 – 1/10,10) · 0,10] + [(1 – 1/18,02) · 0,05] + [(1 – 1/12,33) · 0,05] +  
 + [(1 – 1/32,18) · 0,05] + [(1 – 1/6,94) · 0,09] + [(1 – 1/25,19) · 0,10] +   + [(1 – 1/6,12) · 0,08] + [(1 – 1/20,87) · 0,05] + [(1 – 1/8,77) · 0,05] +   + [(1 – 1/12,59) · 0,05] = 0,923  
PT
mass = 10006, 3604923,05,11,0
515,15,2·×
ØÖÇ
ÈÆ·/  = 5,726 g/h 
 
  Výpo ĝet specifických emisí (bod 5.5 dodatku 1 p Ļílohy 4): 
  P(n) = (0,1 · 0,15) + (96,8 · 0,08) + (55, 2 · 0,10) + (82,9 · 0,10) + (46,8 · 0,05) +  
 + (70,1 · 0,05) + (23,0 · 0,05) + (114,3 · 0,09) + (27,0 · 0,10) + (122,0 · 0,08) +   + (28,6 · 0,05) + (87,4 · 0,05) + (57,9 · 0,05) = 60,006 kW  
 
006,60948,5?PT  = 0,099 g/kWh  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/193
 
s korekcí pozadím 006,60726,5?PT  = 0,095 g/kWh 
 
  Výpo ĝet specifického váhového faktoru (bod 5.6 dodatku 1 p Ļílohy 4): 
   Za p Ļedpokladu výše vypo ĝtených hodnot pro režim 4 je 
 
WF
E,I = 7, 3600 515,16, 3604 152,0
·· = 0,1004 
 
  Tato hodnota je v požadovaných mezích 0,10 ±0,003.  2.  ZKOUŠKA
 ELR 
    Protože filtrování podle Bessela je v evropském právu týkajícím se výf ukových plyn Ń úplnī 
novým postupem ke zjiš Łování stĻedních hodnot, je dále uveden výklad Besselova filtru, 
pĻíklad vytvo Ļení Besselova algoritmu a p Ļíklad výpo ĝtu koneĝné hodnoty kou Ļe. Konstanty 
Besselova algoritmu závisejí jen na konstrukci opacimetru a ĝetnosti sbīru dat. Doporu ĝuje 
se, aby výrobce opacimetru udal kone ĝné konstanty Bessel ova filtru pro r Ńzné ĝetnosti 
sbīru dat a aby zákazník používal tyto konstanty k vytvo Ļení Besselova algoritmu a 
k výpoĝtu hodnot kou Ļe. 
 2.1  Obecné poznámky k Besselovu filtru
 
    Vzhledem k rušivým vliv Ńm v oblasti vysokých frekvencí vykazuje k Ļivka nezpracovaného 
signálu opacity obvykle velký rozptyl. Pro odstran īní tīchto rušení p Ļi vysokých 
frekvencích se pro zkouš ku ELR požaduje Bessel Ńv filtr. Vlastní Bessel Ńv filtr je 
rekurzivní dolní propust druhého Ļádu, která zaru ĝuje nejrychlejší nár Ńst signálu bez 
pĻekmitnutí. 
   Za p Ļedpokladu sloupce surového vý fukového plynu v reálném ĝase ve výfukové trubce 
udává každý opacimetr k Ļivku opacity s ĝasovým zpožd īním a rŃznī zmīĻenou. Zpožd īní a 
prŃbīh zmīĻené kĻivky opacity závisí primárn ī na geometrii m īĻicí komory opacimetru, 
vĝetnī odbīrných potrubí výfukového plynu, a na ĝase potĻebném ke zpracování signálu 
v elektronice opacimetru. Hodnoty, které vyjad Ļují tyto dva vlivy,  se nazývají doba 
fyzikální a elektrické odezvy, které p Ļedstavují individuální filtr pro každý typ opacimetru. 
  Cílem použití Bessel ova filtru je zaru ĝit jednotnou celkovou filtra ĝní charakteristiku celého 
systému opacimetru, která se skládá z: 
      - doby fyzikální odezvy opacimetru t
p 
    - doby elektrické odezvy opacimetru t e 
    - doby odezvy filtru použitého Besselova filtru t F 
   Výsledná celková doba odezvy systému t
Aver se vypoĝítá ze vzorce: 
  L 375/194 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
tAver = 2 2 2
e p F t t t--  
 
  a musí být stejná pro všechny druhy opacimetr Ń, aby udávaly tutéž hodnotu kou Ļe. Proto je 
tĻeba vytvo Ļit BesselŃv filtr tak, aby doba odezvy filtru t F zároveĵ s dobou fyzikální odezvy 
tp a s dobou elektrické odezvy t e jednotlivého opacimetru daly poža dovanou celkovou dobu 
odezvy t Aver. Protože t p a t e jsou hodnoty dané pro každ ý jednotlivý opacimetr a t Aver je 
definována v tomto p Ļedpisu jako rovna 1,0 s, vypo ĝte se t F takto: 
  
tF = 2
e2
p2
Aver ttt //  
   Podle definice je doba odezvy filtru t
F dobou nár Ństu filtrovaného výstupního signálu mezi 
hodnotami 10 % a 90 % skokového vstupního signál u. Proto se musí vstupní frekvence 
Besselova filtru iterova t tak, aby se doba ode zvy Besselova filtru p ĻizpŃsobila požadované 
dobī nárŃstu. 
               
Step Input Signal sk okový vstupní signál 
Bessel Filtered Output Signal signál filtrovaný podle Bessela 
Time [s] ĝas [s] 
 
    
Obrázek a)
  – KĻivky skokového vstupního signálu a filtrovaného výstupního signálu 
    Na obrázku a) jsou znázorn īny kĻivky skokového vstupního signálu a výstupního 
signálu filtrovaného podle Bessela a rovn īž doba odezvy Besse lova filtru t
F. 
   Vytvo Ļení koneĝného algoritmu Besselova filtru je vícekrokový postup, který 
vyžaduje více itera ĝních cyklŃ. Schéma itera ĝního postupu je znázorn īno v tomto 
diagramu. 
A.   Signál [-]  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/195
 
 
 
 L 375/196 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
Characteristics of opacimeter  charakteristiky opacimetru 
Regulation  regulace 
Data aquisition system sample rate  frekvence systému pro odb īr dat 
Step  krok 
Required overall Be ssel filter response 
time  požadovaná celková doba odezvy Besselova filtru 
Design of Bessel filter algorithm  vytvo Ļení algoritmu Besselova filtru 
Application of Bessel filter on step input   použití Besselova filtru na skokový vstup 
Calculation of ite rated filter response 
time  výpoĝet iterované doby odezvy filtru 
Adjustment of cut-off frequency  p ĻizpŃsobení mezního kmito ĝtu 
Deviation between t F and  tF,iter  rozdíl mezi t F a tF,iter 
Iteration  iterace 
Check for iteration criteria  kontrola itera ĝního kriteria 
yes, no  ano, ne 
Final Bessel filter constants and 
algorithm  koneĝné konstanty a algoritmus Besselova filtru 
 2.2  Výpo ĝet Besselova algoritmu
 
   V tomto p Ļíkladī se vytvá Ļí BesselŃv algoritmus ve více krocích podle výše 
uvedeného itera ĝního postupu, který je uvede n odstavci 6.1 dodatku 1 p Ļílohy 4. 
    Pro opacimetr a systém pro sb īr dat se pĻedpokládají tyto vlastnosti: 
    - doba fyzikální odezvy t
p 0,15 s, 
  - doba elektrické odezvy t e 0,05 s, 
  - doba celkové odezvy t Aver 1,00 s (podle definice v tomto p Ļedpisu), 
  - ĝetnost sbīru dat 150 Hz. 
    Krok 1 Požadovaná doba odezvy Besselova filtru t
F: 
  
tF = )05,0 15,0(12 2 2-/  = 0,987421 s 
   Krok 2 Odhad mezní frekvence a výpo ĝet Besselových konstant E, K pro první 
iteraci: 
    f
c = 3,1415 / (10 · 0,987421) = 0,318152 Hz 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/197
 
  Țt = 1 / 150 = 0,006667 s 
  Ȭ  = 1 / [tg (3,1415 · 0,006667 · 0,318152)] = 150,076644 
   
5
210 07948,7
076644,150 618034,0 618034,03 076644,15011/· ?
· - ·· -?E  
 
  K = 2 · 7,07948E – 5 · (0,618034 · 150,0766442 – 1) – 1 = 0,970783 
    Z toho vychází Bessel Ńv algoritmus: 
  
  Y
i = Y i–1 + 7,07948E – 5 · (S i + 2 · S i–1 + S i–2 – 4 · Y i–2) + 0,970783 · (Y i–1 – Y i–
2) 
    kde S
i pĻedstavuje hodnoty skokového vstupního signálu (bu Ħ „0“, nebo „1“) a Y i 
pĻedstavuje hodnoty filtrovaného výstupního signálu.  
    Krok 3 Použití Besselova filtru na skokový vstup: 
    Doba odezvy Besselova filtru t
F je definována jako nár Ńst doby filtrovaného 
výstupního signálu mezi hodnotami 10 % a 90 % skokového vstupního signálu. K 
urĝení ĝasŃ 10 % (t 10) a 90 % (t 90) výstupního signálu se musí na skokový vstup 
použít Bessel Ńv filtr s pomocí výše  uvedených hodnot f c, E a K. 
    Ĝísla index Ń, ĝas a hodnoty skokového vstupního sign álu a z nich vycházející 
hodnoty filtrovaného výstupního signálu pro první a druhou iteraci jsou uvedeny 
v tabulce B. Body, které jsou p Ļilehlé k t
10 a t90, jsou vyzna ĝeny tuĝnými ĝíslicemi. 
V první iteraci v tabulce B se hodnota 10 % nalézá mezi ĝísly index Ń 30 a 31 a 
hodnota 90 % se nalézá mezi ĝísly index Ń 191 a 192. K výpo ĝtu t F,iter se pĻesné 
hodnoty t 10 a t90 urĝí lineární interpolací mezi p Ļilehlými m īĻicími body takto: 
  
t10 = tlower + Țt · (0,1 – out lower) / (out upper – out lower), 
 
t90 = t lower + Țt · (0,9 – out lower) / (out upper – out lower) 
   kde out
upper a out lower jsou pĻilehlé body výstupního signálu filtrovaného podle Bessela a 
tlower je ĝas uvedený v tabulce B pro do ĝasný pĻilehlý bod. 
  
   t 10 = 0,200000 + 0,006667 · (0,1 – 0,099208) / (0,104794 – 0,099208) = 0,200945 s 
 
   t 90 = 1,273333 + 0,006667 · (0,9 – 0,899147) / (0,901168 – 0,899147) = 1,276147 s 
   Krok 4 Doba odezvy filtru prvního itera ĝního cyklu: 
  
t
F,iter = 1,276147 – 0,200945 = 1,075202 s 
  L 375/198 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
  Krok 5 Rozdíl mezi požadova nou a získanou dobou odezvy filtru p Ļi prvním itera ĝním 
cyklu: 
  
Ț = (1,075202 – 0,987421) / 0,987421 = 0,081641 
  
  Krok 6 Kontrola itera ĝního kritéria 
    Požaduje se | Ț| ³ 0,01. Protože 0,081641 > 0,01, není spln īno iteraĝní kritérium a musí se 
zahájit další itera ĝní cyklus. Pro tento itera ĝní cyklus se vypo ĝte nová mezní frekvence z f
c 
a Ț takto: 
  
fc,new = 0,318152 · (1 + 0,081641) = 0,344126 Hz 
    Tento nový mezní kmito ĝet se použije v druhém itera ĝním cyklu, který znovu za ĝíná 
druhým krokem. Iterace se musí opakovat, dokud nejsou spln īna iteraĝní kritéria. Výsledné 
hodnoty první a druhé iterace jsou shrnuty v tabulce A. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/199
 
 
Parametr 1. iterace 2. iterace 
fc (Hz) 0,318152 0,344126 
E (–) 7,07948 x 10-5 8,272777 x 10-5 
K (–) 0,970783 0,968410 
T10 (s) 0,200945 0,185523 
T90 (s) 1,276147 1,179562 
tF,iter (s) 1,075202 0,994039 
Ț (–) 0,081641 0,006657 
fc,new (Hz) 0,344126 0,346417 
 
  Tabulka A  – Hodnoty první a druhé iterace 
   Krok 7 Kone ĝný Bessel Ńv algoritmus: 
    Jakmile je spln īno iteraĝní kritérium, vypo ĝtou se kone ĝné konstanty Besselova filtru a 
koneĝný Bessel Ńv algoritmus podle kroku 2. V tomto p Ļíkladī bylo spln īno iteraĝní 
kritérium po druhé iteraci ( Ț = 0,006657 ³ 0,01). Kone ĝný algoritmus se pak použije 
k urĝení stĻedních hodnot kou Ļe (viz bod 2.3). 
  
Y
I = Y i–1 + 8,272777 E – 5 · (S i + 2 · S i–1 + S i–2 – 4 · Y i–2) + 0,968410 · (Y i–1 – Y i–2) L 375/200 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Index I Ĝas Skokový Filtrovaný výstupní signál 
  vstupní signál Yi 
  S i [–] 
[–] [s] [–] 1. iterace 2. iterace 
–2 –0,013333 0 0,000000 0,000000 
–1 –0,006667 0 0,000000 0,000000 
0 0,000000 1 0,000071 0,000083 
1 0,006667 1 0,000352 0,000411 
2 0,013333 1 0,000908 0,001060 
3 0,020000 1 0,001731 0,002019 
4 0,026667 1 0,002813 0,003278 
5 0,033333 1 0,004145 0,004828 
~ ~ ~ ~ ~ 
24 0,160000 1 0,067877 0,077876 
25 0,166667 1 0,072816 0,083476 
26 0,173333 1 0,077874 0,089205 
27 0,180000 1 0,083047 0,095056 
28 0,186667 1 0,088331 0,101024 
29 0,193333 1 0,093719 0,107102 
30 0,200000 1 0,099208 0,113286 
31 0,206667 1 0,104794 0,119570 
32 0,213333 1 0,110471 0,125949 
33 0,220000 1 0,116236 0,132418 
34 0,226667 1 0,122085 0,138972 
35 0,233333 1 0,128013 0,145605 
36 0,240000 1 0,134016 0,152314 
37 0,246667 1 0,140091 0,159094 
~ ~ ~ ~ ~ 
175 1,166667 1 0,862416 0,895701 
176 1,173333 1 0,864968 0,897941 
177 1,180000 1 0,867484 0,900145 
178 1,186667 1 0,869964 0,902312 
179 1,193333 1 0,872410 0,904445 
180 1,200000 1 0,874821 0,906542 
181 1,206667 1 0,877197 0,908605 
182 1,213333 1 0,879540 0,910633 
183 1,220000 1 0,881849 0,912628 
184 1,226667 1 0,884125 0,914589 
185 1,233333 1 0,886367 0,916517 
186 1,240000 1 0,888577 0,918412 
187 1,246667 1 0,890755 0,920276 
188 1,253333 1 0,892900 0,922107 
189 1,260000 1 0,895014 0,923907 
190 1,266667 1 0,897096 0,925676 
191 1,273333 1 0,899147 0,927414 
192 1,280000 1 0,901168 0,929121 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/201
 
193 1,286667 1 0,903158 0,930799 
194 1,293333 1 0,905117 0,932448 
195 1,300000 1 0,907047 0,934067 
~ ~ ~ ~ ~ 
 
 Tabulka B  –  Hodnoty skokového vstupního signálu a výstupního signál u filtrovaného podle 
Bessela pro první a druhý itera ĝní cyklus 
 2.3 Výpo ĝet hodnot kou Ļe
 
   V následujícím schématu je znázorn īn obecný postup ur ĝení koneĝné hodnoty kou Ļe. 
 L 375/202 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/203
 
Speed A, B, C otá ĝky A, B, C  
Load step 1, 2, 3 stupe ĵ zatížení 1, 2, 3 
Raw opacity values N ]%_ nezpracované hodnoty opacity N ]%_ 
Conversion to light 
absorptioncoefficient k ]1/m_  pĻevod na koeficient absorpce sv ītla k ]1/m_ 
Filtering with Bessel filter  filtrování Besselovým filtrem 
Selection of maximum k-value (peak) for 
each speed and load step  výbīr maximální hodnoty k (špi ĝka) pro každé 
otáĝky a stupe ĵ zatížení 
Cycle validation for each speed  k ontrola platnosti cyklu pro jednotlivé otá ĝky 
Calculation of mean smoke value for each speed  výpoĝet stĻední hodnoty kou Ļe pro jednotlivé otá ĝky 
Calculation of the final smoke value  výpo ĝet koneĝné hodnoty kou Ļe 
 L 375/204 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
  Na obrázku b) jsou znázorn īny kĻivky zmīĻeného nezpracovaného signálu opacity a 
nefiltrovaných a filtrovaných koeficient Ń absorpce sv ītla (hodnota k) prvního stupn ī 
zatížení p Ļi zkoušce ELR a maximální hodnota Y max1,A  (špiĝka) filtrované k Ļivky. Obdobn ī 
obsahuje tabulka C numer ické hodnoty indexu i, ĝas (ĝetnost sb īru dat 150 Hz), 
nezpracované hodnoty op acity, nefiltrovanou ho dnotu k a filtrovanou hodnotu k. Filtrování 
bylo provedeno s použitím konstant  Besselova algoritmu vytvo Ļeného v odstavci 2.2 této 
pĻílohy. Vzhledem k obsáhlému množství dat byly do tabulky pojaty jen úseky k Ļivky kouĻe 
okolo zaĝátku a okolo špi ĝkové hodnoty. 
 
                 
Peak peak 
Opacity N opacita N 
unfiltered smoke k nefiltrovaná hodnota kou Ļe k 
filtered smoke k filtrovaná hodnota kou Ļe k 
 
    Obrázek b)
  – KĻivky zmīĻené opacity N, nefiltrované hodnoty kou Ļe k a filtrované hodnoty 
kouĻe k 
    Špi ĝková hodnota (i = 272) je vypo ĝtena za pĻedpokladu násle dujících údaj Ń z tabulky C. 
Všechny ostatní individuální hodnoty kou Ļe se vypoĝtou stejným zp Ńsobem. Ke spušt īní 
algoritmu se S
–1, S–2, Y–1 a Y –2 nastaví na nulu. 
   Výpo ĝet hodnoty k (bod 6.3.1 dodatku 1 p Ļílohy 4): 
  
L
A (m) 0,430 
Index i 272 
N (%) 16,783 B.   Opacita N [%]  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/205
 
S271 (m–1) 0,427392 
S270 (m–1) 0,427532 
Y271 (m–1) 0,542383 
Y270 (m–1) 0,542337 
 L 375/206 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
k = – ×
ØÖÇ
ÈÆ/·100783,161ln430,01 = 0,427252 m–1 
 
 Tato hodnota odpovídá S 272 v následující rovnici. 
   Výpo ĝet Besselovy st Ļední hodnoty kou Ļe (bod 6.3.2 dodatku 1 p Ļílohy 4): 
   V následující rovnici se použijí Besselovy konstanty z p Ļedcházejícího odstavce 2.2. Skute ĝná 
nefiltrovaná hodnota k, která byla vypo ĝtena výše, odpovídá S
272 (Si). S 271 (Si–1) a S 270 (Si–2) 
jsou dvī pĻedcházející nefiltr ované hodnoty k, Y 271 (Y i–1) a Y 270 (Y i–2) jsou dvī pĻedcházející 
filtrované hodnoty k. 
   Y
272 = 0,542383 + 8,272777 E – 5 · (0,427252 + 2 · 0,427392 + 0,427532 – 4 
  0,542337) + 0,968410 · (0,542383 – 0,542337) = 0,542389 m–1 
   Tato hodnota odpovídá Y
max1,A  v následující rovnici. 
   Výpo ĝet koneĝné hodnoty kou Ļe (bod 6.3.3 dodatku 1 p Ļílohy 4): 
   Z každé k Ļivky kou Ļe se vezme maximální filtr ovaná hodnota k pro další výpo ĝet. 
PĻedpokládají se tyto hodnoty: 
  
 Y
max(m–1)
Otáĝky 
 Cyklus 1 
 Cyklus 2 
 Cyklus 3 
 
A 
  
0,5424 
  
0,5435 
  
0,5587 
 
 
B 
  
0,5596 
  
0,5400 
  
0,5389 
 
 
C 
  
0,4912 
  
0,5207 
  
0,5177 
 
   SV
A = (0,5424 + 0,5435 + 0,5587) / 3 = 0,5482 m–1 
  SV
B = (0,5596 + 0,5400 + 0,5389) / 3 = 0,5462 m–1 
  SV
C = (0,4912 + 0,5207 + 0,5177) / 3 = 0,5099 m–1 
 
 SV  = (0,43 · 0,5482) + (0,56 · 0,5462) + (0,01 · 0.5099) = 0,5467 m–1 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/207
 
Potvrzení správnosti cyklu (bod 3.4 dodatku 1 p Ļílohy 4) 
  
 P Ļed výpoĝtem SV se musí zkontrolovat platnost cyklu výpo ĝtem smīrodatné odchylky 
hodnoty kou Ļe ze tĻí cyklŃ pro každou hodnotu otá ĝek. 
  
  
V tomto p Ļíkladī jsou kritéria kontroly správnosti 15 % spln īna pro každou hodnotu otá ĝek. 
   
Otáĝky 
  
StĻední SV (m–1)
  
Absolutní sm īrodatná 
odchylka (m–1) 
  
Relativní sm īrodatná 
odchylka (%) 
 
 
A 
  
0,5482 
  
0,0091 
  
1,7 
 
 
B 
  
0,5462 
  
0,0116 
  
2,1 
 
 
C 
  
0,5099 
  
0,0162 
  
3,2 
 
 L 375/208 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Tabulka C  
 Hodnoty opacity N, nefiltrova ná a filtrovaná hodnota k na za ĝátku každého stupn ī zatížení 
Nefiltrovaná Filtrovaná
Index I Ĝas  Opacita N hodnota k hodnota k 
[–] [s] [%] [m–1] [m–1] 
–2 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 
–1 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 
0 0,000000  0,000000 0,0000 00 0,000000  
1 0,006667  0,020000 0,000 465 0,000000  
2 0,013333  0,020000 0,000 465 0,000000  
3 0,020000  0,020000 0,000 465 0,000000  
4 0,026667  0,020000 0,000 465 0,00000 1 
5 0,033333  0,020000 0,000 465 0,00000 2 
6 0,040000  0,020000 0,000 465 0,00000 2 
7 0,046667 0,020000 0,000 465 0,000003  
8 0,053333  0,020000 0,000 465 0,00000 4 
9 0,060000  0,020000 0,000 465 0,000005  
10 0,066667  0,020000 0,000 465 0,000006  
11 0,073333  0,020000 0,000 465 0,000008  
12 0,080000  0,020000 0,000 465 0,000009  
13 0,086667  0,020000 0,000 465 0,0000 11 
14 0,093333  0,020000 0,000 465 0,0000 12 
15 0,100000  0,192000 0,004469 0,0000 14 
16 0,106667  0,212000 0,004935 0,0000 18 
17 0,113333  0,212000 0,004935 0,0000 22 
18 0,120000  0,212000 0,004935 0,0000 28 
19 0,126667  0,343000 0,007990 0,000036  
20 0,133333  0,566000 0,013200 0,0000 47 
21 0,140000  0,889000 0,020767 0,00006 1 
22 0,146667  0,929000 0,021706 0,00008 2 
23 0,153333  0,929000 0,021706 0,000 109 
24 0,160000  1 ,263000 0,029559 0,000 143 
25 0,166667  1 ,455000 0,034086 0,000 185 
26 0,173333  1 ,697000 0,03980 4 0,000 237 
27 0,180000  2 ,030000 0,047695 0,00030 1 
28 0,186667  2 ,081000 0,048906 0,000378  
29 0,193333  2 ,081000 0,048906 0,000 469 
30 0,200000  2 ,424000 0,057067 0,000573  
31 0,206667  2 ,475000 0,058 282 0,000693  
32 0,213333  2 ,475000 0,058 282 0,0008 27 
33 0,220000  2 ,808000 0,066 237 0,000977  
34 0,226667  3,010000 0,071075 0,001144 
35 0,233333  3,253000 0,076909 0,001328 
36 0,240000  3,606000 0,085 410 0,001533 
37 0,246667  3,960000 0,093966 0,001758 
38 0,253333  4 ,455000 0,105983 0,002007 
39 0,260000  4 ,818000 0,114836 0,002283 
40 0,266667  5,020000 0,119776 0,002587 
~ ~ ~ ~ ~ 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/209
 
Tabulka C (pokra ĝování)  
 Hodnoty opacity N, nefiltrova ná a filtrovaná hodnota k okolo Y max1,A  (špiĝková hodnota  
 vyzna ĝená tuĝnými ĝíslicemi) 
Nefiltrovaná Filtrovaná
Index I Ĝas  O pacita N hodnota k hodnota k 
[–] [s] [%] [m–1] [m–1] 
~ ~ ~ ~ ~259 1 ,726667 17 ,182000 0 ,438429 0 ,538856 
260 1 ,733333 16 ,949000 0 ,431896 0 ,539423 
261 1 ,740000 16 ,788000 0 ,427392 0 ,539936 
262 1 ,746667 16 ,798000 0 ,427671 0 ,540396 
263 1 ,753333 16 ,788000 0 ,427392 0 ,540805 
264 1 ,760000 16 ,798000 0 ,427671 0 ,541163 
265 1 ,766667 16 ,798000 0 ,427671 0 ,541473 
266 1 ,773333 16 ,788000 0 ,427392 0 ,541735 
267 1 ,780000 16 ,788000 0 ,427392 0 ,541951 
268 1 ,786667 16 ,798000 0 ,427671 0 ,542123 
269 1 ,793333 16 ,798000 0 ,427671 0 ,542251 
270 1 ,800000 16 ,793000 0 ,427532 0 ,542337 
271 1 ,806667 16 ,788000 0 ,427392 0 ,542383 
272 1 ,813333 16 ,783000 0 ,427252 0 ,542389 
273 1 ,820000 16 ,780000 0 ,427168 0 ,542357 
274 1 ,826667 16 ,798000 0 ,427671 0 ,542288 
275 1 ,833333 16 ,778000 0 ,427112 0 ,542183 
276 1 ,840000 16 ,808000 0 ,427951 0 ,542043 
277 1 ,846667 16 ,768000 0 ,426833 0 ,541870 
278 1 ,853333 16 ,010000 0 ,405750 0 ,541662 
279 1 ,860000 16 ,010000 0 ,405750 0 ,541418 
280 1 ,866667 16 ,000000 0 ,405473 0 ,541136 
281 1 ,873333 16 ,010000 0 ,405750 0 ,540819 
282 1 ,880000 16 ,000000 0 ,405473 0 ,540466 
283 1 ,886667 16 ,010000 0 ,405750 0 ,540080 
284 1 ,893333 16 ,394000 0 ,416406 0 ,539663 
285 1 ,900000 16 ,394000 0 ,416406 0 ,539216 
286 1 ,906667 16 ,404000 0 ,416685 0 ,538744 
287 1 ,913333 16 ,394000 0 ,416406 0 ,538245 
288 1 ,920000 16 ,394000 0 ,416406 0 ,537722 
289 1 ,926667 16 ,384000 0 ,416128 0 ,537175 
290 1 ,933333 16 ,010000 0 ,405750 0 ,536604 
291 1 ,940000 16 ,010000 0 ,405750 0 ,536009 
292 1 ,946667 16 ,000000 0 ,405473 0 ,535389 
293 1 ,953333 16 ,010000 0 ,405750 0 ,534745 
294 1 ,960000 16 ,212000 0 ,411349 0 ,534079 
295 1 ,966667 16 ,394000 0 ,416406 0 ,533394 
296 1 ,973333 16 ,394000 0 ,416406 0 ,532691 
297 1 ,980000 16 ,192000 0 ,410794 0 ,531971 
298 1 ,986667 16 ,000000 0 ,405473 0 ,531233 
299 1 ,993333 16 ,000000 0 ,405473 0 ,530477 
300 2 ,000000 16 ,000000 0 ,405473 0 ,529704 
~ ~ ~ ~ ~ L 375/210 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
3. ZKOUŠKA  ETC 
  
3.1 Plynné emise (vzn ītový motor)  
   P Ļedpokládají se tyto výsledky zkoušky se systémem PDP–CVS 
 
V
0 (m3/ot) 0,1776 
Np (ot) 23 073 
pB (kPa) 98,0 
p1 (kPa) 2,3 
T (K) 322,5 
Ha  (g/kg) 12,8 
NO x conce (ppm) 53,7 
NO x concd (ppm) 0,4 
CO conce (ppm) 38,9 
CO concd (ppm) 1,0 
HC conce (ppm) bez separátoru 9,00 
HC concd (ppm) bez separátoru 3,02 
HC conce (ppm) se separátorem 1,20 
HC concd (ppm) se separátorem 0,65 
CO 2,conce (%) 0,723 
Wact (kWh) 62,72 
    Výpo ĝet prŃtoku zĻedīného výfukového plynu (bod 4.1 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
  
M
TOTW  = 1,293 · 0,1776 · 23 073 · (98,0 – 2,3) · 273 / (101,3 · 322,5) = 4 237,2 kg 
   Výpo ĝet korekĝního faktoru NO
x (bod 4.2 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
  1,03910,71)- (12,8 0,0182-11KDH, ?·?  
 
Výpoĝet koncentrací NMHC metodou NMC (bod 4.3.1 dodatku 2 p Ļílohy 4), p Ļedpokládaná 
úĝinnost vztažená k methanu je 0,04 a ú ĝinnost vztažená k ethanu je 0,98: 
 
  ppm 7,91 0,04- 0,981,2- 0,04)-(19,0NMHCconce ?·?  
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/211
  
  ppm 2,39 0,04- 0,980,65- 0,04)-(1 3.02NMHCconcd ?·?  
 
 Výpo ĝet koncentrací korigovaných pozadím (bod 4.3.1.1 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
   P Ļedpokládá se motorová nafta složení C
1H1.8:  
  13,6(1,8/4))(1 (3,76 (1,8/2)11100Fs ?-·--·?  
  
  18,69
10 38,9) (9,00 0,72313,6DF4-?
·--?  
 
NO x conc = 53,7 – 0,4 · (1 – (1/18,69)) = 53,3 ppm 
 
CO conc = 38,9 – 1,0 · (1 – (1/18,69)) = 37,9 ppm 
 HC
conc = 9,00 – 3,02 · (1 – (1/18,69)) = 6,14 ppm 
 
NMHC conc = 7,91 – 2,39 · (1 – (1/18,69)) = 5,65 ppm 
   Výpo ĝet hmotnostního pr Ńtoku emisí (bod 4.3.1 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
  
NO
x mass = 0,001587 · 53,3 · 1,039 · 4237,2 = 372,391 g 
 CO
mass = 0,000966 · 37,9  · 4237,2 = 155,129 g 
 HC
mass = 0,000479 · 6.14 · 4237,2 = 12,462 g 
 
NMHC mass = 0,000479 · 5,65 · 4237,2 = 11,467 g 
  Výpo ĝet specifických emisí (bod 4.4 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
  
h g/kW 5,94 62,72 / 372,391 NOx ? ?  
 
h g/kW 2,47 62,72 / 155,129 CO ? ?  
 
h g/kW 0,199 62,72 / 12,462 HC ? ?  
 
g/kWh 0,183 62,72 / 11,467 NMHC ? ?  L 375/212 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
3.2 Emise ĝástic (vzn ītový motor)  
  
 P Ļedpokládají se tyto výsledky zkouš ky se systémem PDP–CVS s dvojitým Ļedīním: 
 
 
MTOTW (kg) 4237,2 
Mf,p (mg) 3,030 
Mf,b (mg) 0,044 
MTOT (kg) 2,159 
MSEC (kg) 0,909 
Md (mg) 0,341 
MDIL (kg) 1,245 
DF 18,69 
Wact (kWh) 62,72 
  Výpo ĝet hmotnostních emisí (bod 5.1 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
  
M
f = 3,030 + 0,044 = 3,074 mg 
  
MSAM = 2,159 – 0,909 = 1,250 kg 
 
g PTmass 42,1010002, 4237
250,1074,3?·?  
 
 Výpo ĝet hmotnostních emisí korigovaný pozadím (bod 5.1 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
g 9,32 10002, 4237
69,1811245,1341,0
250,1074,3
mass ?·Ú
ÛÙ
Ê
ËÉ
××
ØÖ
ÇÇ
ÈÆ×
ØÖÇ
ÈÆ/·/ ? PT 
 
Výpoĝet specifických emisí (bod 5.2 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
 
g/kWh 5,94 62,72 / 372,391 ? ?xNO  
g/kWh 2,47 62,72 / 155,129 ? ?CO  
g/kWh 0,199 62,72 / 12,462 ? ?HC  
  
3.3 Plynné emise (motor na stla ĝený zemní plyn)  
  
PĻedpokládají se tyto výsledky zkouš ky se systémem PDP–CVS s dvojitým Ļedīním: 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/213
  
 
MTOTW (kg)  4237,2 
Ha (g/kg)  12,8 
NO x conce (ppm)  17,2 
NO x concd (ppm)  0,4 
CO conce (ppm)  44,3 
CO concd (ppm)  1,0 
HC conce (ppm) bez separátoru  27,0 
HC concd (ppm) bez separátoru  2,02 
HC conce (ppm) se separátorem  18,0 
HC concd (ppm) se separátorem  0,65 
CH 4 conce (ppm)  18,0 
CH 4 concd (ppm)  1,1 
CO 2,conce (%)  0,723 
Wact (kWh)  62,72 
 
Výpoĝet korekĝního faktoru NO x (bod 4.2 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
 
1,07410,71)- (12,8 0,0329-11KGH, ?·?  
 
Výpoĝet koncentrace NMHC (bod 4.3.1 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
 
a) Metoda GC 
  
NMHC conce = 27,0 – 18,0 = 9,0 ppm 
 
b) Metoda NMC   PĻedpokládá se ú ĝinnost vztažená k methanu 0,04 a ú ĝinnost vztažená k ethanu 0,98 (viz 
bod 1.8.4 dodatku 5 p Ļílohy 4): 
 
mpp 8,4 0,04- 0,9818,0- 0,04)-(1 27,0NMHCconce ?·?  
 
ppm 1,37 0,04- 0,980,65- 0,04)-(1 2,02NMHCconcd ?·?  
 L 375/214 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
Výpoĝet koncentrací korigovaných pozadím (bod 4.3.1.1 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
 
PĻedpokládá se referen ĝní palivo 100 % methanu se složením C 1H4: 
9,5(4/4)))(1 (3,76 (4/2)11100FS ?-·--·?  
 
13,01
10 44,3) (27,0 0,7239,5DF4-?
·--?  
 
U NMHC s metodou GC je koncentrace pozadí rozdílem mezi HC concd a CH 4 concd :  
 
NO x conc = 17,2 – 0,4 · (1 – (1/13,01)) = 16,8 ppm 
 
CO conc = 44,3 – 1,0 · (1 – (1/13,01)) = 43,4 ppm 
 
NMHC conc = 8,4 – 1,37 · (1 – (1/13,01)) = 7,13 ppm (metoda NMC) 
 
NMHC conc = 9,0 – 0,92 · (1 – (1/13, 01)) = 8,15 ppm (metoda GC) 
 
CH 4 conc = 18,0 – 1,1 · (1 – (1/13, 01)) = 17,0 ppm (metoda GC) 
  
Výpoĝet hmotnostního pr Ńtoku emisí (bod 4.3.1 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
  
NO x mass = 0,001587 · 16,8 · 1,074 · 4237,2 = 121,330 g 
 CO
mass = 0,000966 · 43,4 · 4237,2 = 177,642 g 
 
NMHC mass = 0,000516 · 7,13 · 4237,2 = 15,589 g    (metoda NMC) 
 NMHC
mass = 0,000516 · 8,15 · 4237,2 = 17,819 g    (metoda GC) 
 CH
4 mass = 0,000552 · 17,0 · 4237,2 = 39,762 g    (metoda GC) 
  
Výpoĝet specifických emisí (bod 4.4 dodatku 2 p Ļílohy 4): 
 
xNO = 121,330 / 62,72 = 1,93 g/kWh 
 
CO = 177,642 / 62,72 = 2,83 g/kWh 
 
NMHC = 15,589 / 62,72 = 0,249 g/kWh (metoda NMC) 
 
NMHC = 17,819 / 62,72 = 0,284 g/kWh (metoda GC) 
 
4CH = 39,762 / 62,72 = 0,634 g/kWh (metoda GC) 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/215
  
 
 4. FAKTOR POSUNU ʷ (S
ʷ) 
 4.1 Výpo ĝet faktoru posunu ʷ (S
ʷ)5 
 
100*O - 4m + n100 inert - 12 = S
2 %×
ØÖÇ
ÈÆ×
ØÖÇ
ÈÆn  
 kde: 
  S
ʷ  = faktor posunu ʷ; 
 inert %  = % objemových inertních plyn Ń v palivu (tj. N 2, CO 2, He atd.); 
 O 2* = % objemových p Ńvodního kyslíku v palivu; 
 n a m = vztahují se na st Ļední hodnoty C nHm, které pĻedstavují uhlovodíky v palivu, tj.: 
  
100%1100%5100%4100%3100%2100%15 4 3 2 4
diluent..C C C C CH
n
/-ÚÛÙ
ÊËÉ·-ÚÛÙ
ÊËÉ·-ÚÛÙ
ÊËÉ·-ÚÛÙ
ÊËÉ·-ÚÛÙ
ÊËÉ·
?  
 
 
100%1100%8100%6100%4100%48 3 6 2 4 2 4
diluent..HC HC HC CH
m
/-ÚÛÙ
ÊËÉ·-ÚÛÙ
ÊËÉ·-ÚÛÙ
ÊËÉ·-ÚÛÙ
ÊËÉ·
?  
 
  kde:   CH
4  = % objemových methanu v palivu; 
 C 2  = % objemových všech uhlovodík Ń C2 (napĻ.: C 2H6, C2H4 atd.) v palivu; 
 C 3  = % objemových všech uhlovodík Ń C3 (napĻ.: C 3H8, C3H6 atd.) v palivu; 
 C 4  = % objemových všech uhlovodík Ń C4 (napĻ.: C 4H10, C4H8 atd.) v palivu; 
 C 5  = % objemových všech uhlovodík Ń C5 (napĻ.: C 5H12, C5H10 atd.) v palivu; 
 diluent  = % objemových Ļedicích plyn Ń v palivu (tj.: O 2*, N 2, CO 2, He atd.). 
     
                     
5  Stoichiometric Air/Fuel ratios of automotive fuels: SAE J1829, June 1987 (Stechiometrické pom īry vzduch / palivo 
u automobilových paliv – SAE J1829 z ĝervna 1987). John B. Heywood, Internal Combustion Engine 
Fundamentals (Základy spalovacích motor Ń), McGraw-Hill, 1988, kapitola 3.4 „Combustion stoichiometry“ 
(„Stechiometrie spalování“) (s. 68 až 72) L 375/216 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
  
 
  4.2  P Ļíklady výpo ĝtu faktoru posunu ʷ S
ʷ: 
 
  P Ļíklad 1: G25: CH 4 = 86 %, N 2 = 14 % (objemových) 
 
1 = 860860 = 
10014 - 1860  1 = 
100 diluent - 1..  + 100C2 + 100CH1
 = n,, ,
%% % 2 4
·ÚÛÙ
ÊËÉ·ÚÛÙ
ÊËÉ·
 
  
4 = 860860  4 = 
100 diluent - 1..   + 100HC4 + 100CH4
 = m,,
%% %4 2 4
·ÚÛÙ
ÊËÉ·ÚÛÙ
ÊËÉ·
 
 
 
161 = 
44 + 1  10014 - 12 = 
100*O - 4m + n100 inert - 12 = S ,%2×
ØÖÇ
ÈÆ·×
ØÖÇ
ÈÆ×
ØÖÇ
ÈÆ×
ØÖÇ
ÈÆn  
 
 
PĻíklad 2: GR: CH 4 = 87 %, C 2H6 = 13 % (objemových) 
 
 
131 = 1131 = 
1000 - 11302 + 8701 = 
100 diluent - 1..  + 100C2 + 100CH1
 = n ,, , ,
%% %2 4
··ÚÛÙ
ÊËÉ·ÚÛÙ
ÊËÉ·
 
  
264 = 11306 + 8704 = 
100 diluent - 1..   + 100HC6 + 100CH4
 = m ,, ,
%% %6 2 4
· ·ÚÛÙ
ÊËÉ·ÚÛÙ
ÊËÉ·
 
 
 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/217
  
9110 = 
4264 + 131  1000 - 12 = 
100*O - 4m + n100 inert - 12 = S ,,,%2×
ØÖÇ
ÈÆ·×
ØÖÇ
ÈÆ×
ØÖÇ
ÈÆ×
ØÖÇ
ÈÆn  
 
PĻíklad 3: USA: CH 4 = 89 %, C 2H6 = 4,5 %, C 3H8 = 2,3 %, C 6H14 = 0,2 %, O 2 = 0,6 %, 
N2 = 4 % 
 
 
*+111 = 
1004 + 0,64 - 100204 + 02303 + 04502 + 8901 = 
100 diluent - 1..  + 100C2 + 100CH1
 = n ,, , , ,
%% %2 4
· · ··ÚÛÙ
ÊËÉ·ÚÛÙ
ÊËÉ·
 
  
 
244 = 
1004 + 60 - 1002014 + 02308 + 04504 +8904 = = 
100 diluent - 1100HC8 + ..   + 100HC6 + 100HC4 + 100CH4
 = m
,,, , , ,%% % % %8 3 6 2 4 2 4
· · ··ÚÛÙ
ÊËÉ·ÚÛÙ
ÊËÉ·ÚÛÙ
ÊËÉ·ÚÛÙ
ÊËÉ·
 
 
960 = 
10060 - 4244 + 111  1004 - 12 = 
100*O - 4m + n100 inert - 12 = S ,, ,,%2×
ØÖÇ
ÈÆ·×
ØÖÇ
ÈÆ×
ØÖÇ
ÈÆ×
ØÖÇ
ÈÆn  
 
__________ L 375/218 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
PĻíloha 9  
 
ZVLÁŠTNÍ TECHNICKÉ POŽADAVKY  
NA VZNĪTOVÉ MOTORY POUŽÍVAJÍCÍ JAKO PALIVO ETHANOL 
 
 U vznītových motor Ń, které jako palivo používají ethanol, pl atí pro zkušební postupy stanovené 
v pĻíloze 4 tohoto p Ļedpisu následující zvlá štní úpravy odpovídajících bod Ń, rovnic a faktor Ń. 
 V dodatku 1 p Ļílohy 4
 
 4.2 Korekce suchého/vlhkého stavu 
××
ØÖ
ÇÇ
ÈÆ·-?
AIRWFUELFH
GG2,57711,877F  
 
 4.3 Korekce vlhkosti a teploty u NO
X 
298) (TB 10,71) (HA11K
a aDH,/·-/·-?  
 
  kde:  A = 0,181 G
FUEL/GAIRD – 0,0266 
 B = – 0,123 G FUEL/GAIRD + 0,00954 
 T a = teplota vzduchu, K 
 H a = vlhkost nasávaného vzduchu, g vody na 1 kg suchého vzduchu 
 4.4 Výpo ĝet hmotnostních pr ŃtokŃ emisí 
  Hmotnostní pr Ńtoky emisí (g/h) pro každý režim se vypo ĝtou následujícím zp Ńsobem, 
pĻiĝemž se pĻedpokládá, že hustota výfukového plynu je 1,272 kg/m
3 pĻi 273 K (0 °C) a 
101,3 kPa: 
  1) NO
x mass = 0,001613 · NO x conc · K H,D · G EXHW  
  2) CO
mass = 0,000982 · CO conc · GEXHW  
  3) HC
mass = 0,000809 · HC conc · K H,D · G EXHW  
  kde NO
x conc, CO conc, HC conc1 jsou stĻední koncentrace (ppm) v surovém výfukovém plynu 
urĝené podle odstavce 4.1. 
 
                     
1 Vztaženo na ekvivalent C1. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/219
  
 
  Pokud jsou plynné emise nepovinn ī urĝeny systémem s Ļedīním plného toku, použijí se 
tyto vzorce: 
   1) NO
x mass = 0,001587 · NO x conc · K H,D · G TOTW  
  2) CO
mass = 0,000966 · CO conc · GTOTW  
  3) HC
mass = 0,000795 · HC conc · GTOTW  
  kde NO
x conc , CO conc, HC conc 1 jsou stĻední koncentrace (ppm) korigované pozadím ve 
zĻedīném výfukovém plynu pro každý režim, ur ĝené podle odstavce 4.3.1.1 dodatku 2 
pĻílohy 4. 
 V dodatku 2 p Ļílohy 4
 
 Odstavce 3.1, 3.4, 3.8.3 a 5 dodatku 2 se nevztahují pouze na vzn ītové motory. Vztahují se rovn īž na 
vznītové motory používajíc í jako palivo ethanol. 
 4.2 Zkušební podmínky musí být nastaveny tak,  aby teplota a vlhkost vzduchu v sání motoru 
odpovídaly v pr Ńbīhu zkoušky b īžným podmínkám. Za b īžné podmínky pro zkoušky se 
považuje 6 ±0,5 g vody na kilogram suchého vzduchu p Ļi teplotī 298 ±3 K. V t īchto 
mezích se neprovádí žádná další korekce NO
X. Jestliže tyto podmínky nejsou dodrženy, je 
zkouška neplatná. 
 4.3 Výpo ĝet hmotnostního pr Ńtoku emisí 
 4.3.1  Systémy s konstantním hmotnostním pr Ńtokem 
   U systém Ń s výmīníkem tepla se ur ĝí hmotnost zne ĝišŁujících látek (g/zkouška) z t īchto 
rovnic: 
   
 1) NO
X mass = 0,001587 · NO X conc · KH,D · MTOTW  (motory používající jako palivo ethanol) 
   2) CO 
mass = 0,000966 · CO conc · MTOTW (motory používající jako palivo ethanol) 
   3) HC 
mass = 0,000794 · HC conc · MTOTW  (motory používající jako palivo ethanol) 
  
 _____________  
1 Vztaženo na ekvivalent C1. L 375/220 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 kde: 
  NO
x conc, CO conc, HC conc1, NMHC conc = stĻední koncentrace korigované pozadím, za celý 
cyklus, zjišt īné integrací (povinné pro NO X a HC) nebo zm īĻené ve vacích, ppm. 
  M
TOTW  = celková hmotnost Ļedīného výfukového plynu za celý cyklus ur ĝená podle 
odstavce 4.1, vyjád Ļená v kg. 
 4.3.1.1 Ur ĝení koncentrací korigovaných pozadím 
   Aby se ur ĝily netto koncentrace zne ĝišŁujících látek, musí se od zm īĻených koncentrací 
odeĝíst stĻední koncentrace pozadí plynných zne ĝišŁujících látek v Ļedicím vzduchu. 
StĻední hodnoty koncentrací pozadí se mohou ur ĝit metodou vaku k jímání vzork Ń nebo 
kontinuálním m īĻením s integrací. Použije se tento vzorec: 
 
conc = conc
e – conc d · (1 – (1/DF))  
 kde:   
 conc = koncentrace dané zne ĝišŁující látky ve z Ļedīném výfukovém plynu korigovaná o 
množství p Ļíslušné zne ĝišŁující látky obsažené v Ļedicím vzduchu, ppm 
 
 conc
e = koncentrace dané zne ĝišŁující látky zm īĻená ve zĻedīném výfukovém plynu, 
ppm 
  conc
d = koncentrace dané zne ĝišŁující látky zm īĻená v Ļedicím vzduchu, ppm 
  DF = faktor Ļedīní 
     Faktor Ļedīní se vypo ĝte takto: 
  
DF = 
4-10) (,2· - -conceCOconceHCconceCOSF
 
    kde:    CO
2,conce  = koncentrace CO 2 ve zĻedīném výfukovém plynu, % objemových 
 HC conce  = koncentrace HC ve z Ļedīném výfukovém plynu, ppm C1 
 CO conce  = koncentrace CO ve z Ļedīném výfukovém plynu, ppm 
 F S  = stechiometrický faktor 
  
                     
1  Vztaženo na ekvivalent C1. 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/221
  
 
  Koncentrace zm īĻené pro suchý stav se p Ļevedou na vlhký stav podle odstavce 4.2 dodatku 
1 pĻílohy 4. 
   Stechiometrický faktor pro obecné složení paliva CH
ōOßNY se vypoĝte takto: 
FS = 
2ʱ
2ʰ - 4ō1 3,762ō11100
-×
ØÖÇ
ÈÆ-·--·  
 
 Jestliže není složení paliva známo, mohou se alternativn ī použít tyto stechiometrické 
faktory: 
  F
S (ethanol) = 12,3 
 4.3.2 Systémy s kompenzací pr Ńtoku 
  U systém Ń bez výmīníkŃ tepla se ur ĝí hmotnost zne ĝišŁujících látek (g/zkouška) výpo ĝtem 
okamžitých hmotnostních emisí a integrováním okamžitých hodnot za celý cyklus. Také se 
použije pĻímo na okamžitou hodnotu koncentrace korekce pozadím. Použijí se tyto vzorce: 
 (1) NO
x mass = 
  (2) CO
mass = 
 
(3) HC mass = 
   kde:  
 conc
e =  koncentrace dané zne ĝišŁující látky zm īĻená ve zĻedīném výfukovém 
plynu, ppm 
 
 conc d = koncentrace dané zne ĝišŁující látky zm īĻená v Ļedicím vzduchu, ppm 
 
 M TOTW,I  = okamžitá hmotnost z Ļedīného výfukového plynu (viz bod 4.1), kg 
 
 M TOTW  = celková hmotnost z Ļedīného výfukového plynu za celý cyklus (viz bod 
4.1), kg Å
?· /· ·/ · ·n
1iconc TOTW i,conciTOTW, 0,000966)1/DF)(1CO(M 0,000966)CO(Md e
Å
?·/· ·/ · ·n
1iconc TOTW i,conciTOTW, 0,000479)1/DF)(1HC(M 0,000479)HC(Md eÅ
?·/· · / · ·n
1iconcdx TOTW i conce,x i TOTW, 0,001587) 1/DF)(1 NO (M 0.001587) NO (ML 375/222 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 
 
 DF = faktor Ļedīní urĝený podle odstavce 4.3.1.1. 
 4.4 Výpo ĝet specifických emisí 
  Emise (g/kWh) se vypo ĝtou pro všechny jednotlivé složky takto: 
 
 
act massx x W/ NO= NO  
 
 act mass W/ CO=CO  
 
 act mass W/ HC=HC  
 
  
 kde: 
   W
act = skuteĝná práce vykonaná v cyklu ur ĝená podle odstavce 3.9.2, kWh 
  
____________  
  27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 375/223