6.

VYZÝVAJÍ ČLENSKÉ STÁTY A KOMISI, ABY V RÁMCI SVÝCH PŘÍSLUŠNÝCH PRAVOMOCÍ A V SOULADU SE ZÁSADOU SUBSIDIARITY: A. Nadále usilovaly o tyto politické cíle: 1. posilovat postavení a úlohu kultury v politikách a programech prováděných v rámci vnějších vztahů a podporovat spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi působícími v oblasti kultury, především s organizací UNESCO a s Radou Evropy, a to s cílem zlepšit kvalitu a rozmanitost organizovaných kulturních akcí, a obecněji se podílet na uskutečňování cílů vnější politiky a udržitelném rozvoji; 2. šířit Úmluvu UNESCO o ochraně a podpoře rozmanitosti kulturních projevů ze dne 20. října 2005: — podporovat ratifikaci a provádění této úmluvy, která je ústředním prvkem kulturních vztahů Unie a jejích členských států s třetími zeměmi a jedním z pilířů globálního vlivu, — ve svých vnějších vztazích brát plně v úvahu specifičnost kulturních činností, statků a služeb, které mají jak hospodářskou, tak i kulturní povahu, — zahájit se třetími zeměmi politický dialog, který se zaměří zejména na legislativní a regulační rámec a jehož cílem bude rozvíjet postavení kultury v jejich politikách, — podporovat vnější kulturní politiky napomáhající dynamice a vyváženosti v oblasti výměny kulturních statků a služeb se třetími zeměmi, zejména pak s rozvíjejícími se ekonomikami, s cílem chránit a podporovat kulturní rozmanitost ve světě a přispívat k životaschopnosti evropského hospodářství a kultury, — zvyšovat vliv kultury na udržitelný rozvoj a napomáhat spolupráci a solidaritě s rozvojovými zeměmi v duchu partnerství, a to zejména s cílem zvýšit schopnost těchto zemí chránit a podporovat rozmanitost kulturních projevů, včetně kulturních odvětví a současné tvorby; 3. podněcovat mezikulturní dialog tím, že se bude pokračovat v konkrétních projektech, ve zvyšování povědomí o osvědčených postupech úspěšně prováděných v členských státech a mimo Unii v rámci Evropského roku mezikulturního dialogu (2008), zejména s ohledem na letošní hodnocení, které vypracuje Komise, a přispívat k výměně těchto osvědčených postupů. B. Vymezily celkové a jednotné přístupy: — vypracování evropské strategie, která bude mít za cíl souvisle a systematicky začleňovat kulturu do vnějších vztahů Unie a přispívat k tomu, aby činnosti Unie doplňovaly činnosti jejích členských států, — provádění konkrétních strategií s regiony a třetími zeměmi s cílem upřesnit cíle a prostředky působení v oblasti kulturních vztahů; tyto strategie se přizpůsobí zejména stavu a možnostem udržitelného rozvoje v odvětví kultury v těchto zemích a regionech, stavu kulturních výměn s Unií, jakož i jejich hospodářské a sociální situaci, — tyto konkrétní strategie lze vymezit v souladu s rozdělením pravomocí stanoveným Smlouvou, na základě procesu zahrnujícího odborná posouzení a konzultace s dotčenými zeměmi a regiony. C. V tomto rámci zvýšily podporu: — akcí kulturní spolupráce se třetími zeměmi, a to na místní regionální i celostátní úrovni, s cílem zejména podporovat kulturní a umělecké výměny a koprodukce, přispívat k odbornému vzdělávání a mobilitě umělců a kulturních pracovníků a v případě potřeby zvyšovat, zejména prostřednictvím výměny odborných znalostí, možnosti rozvoje kulturních odvětví jednotlivých partnerských zemí, — mezinárodního prosazování evropských kulturních činností, statků a služeb, včetně audiovizuální oblasti, například vnějších audiovizuálních služeb, a mobility evropských umělců a kulturních pracovníků mimo Unii, — mnohojazyčnosti, zejména prostřednictvím výuky jazyků, překladu a rozvoje potenciálu všech evropských jazyků za účelem rozvoje kulturního a ekonomického dialogu se zbytkem světa, a rozvoji mezikulturních kompetencí, — mobility mladých lidí v rámci příslušných iniciativ a programů Společenství, jejich kulturního a uměleckého vzdělávání, včetně jejich vzdělávání v oblasti sdělovacích prostředků, a rovněž podporovaly jejich přístup k rozmanitým uměleckým dílům, — ochrany autorských práv a práv s nimi souvisejících a předcházení padělání a pirátství a boji proti nim na mezinárodní úrovni v rámci příslušných dvoustranných a vícestranných dohod, politického dialogu a spolupráce se třetími zeměmi, — ochrany, zachování a zhodnocování hmotného i nehmotného kulturního dědictví, mezinárodní spolupráce, a to i prostřednictvím výměny zkušeností s ohledem na výše uvedenou úmluvu UNESCO z roku 1970, v oblasti prevence krádeží a nedovoleného obchodu s kulturními statky a boje proti nim, zejména pak v souvislosti se statky, které byly nabyty nezákonně prostřednictvím nepovolených vykopávek nebo vykrádáním historických památek. D. V této souvislosti rozvíjely tyto pracovní metody a nástroje: — provádět rozbory kulturních odvětví třetích zemí, včetně jejich možností rozvoje a jejich regulačních rámců, s cílem přispět k lepšímu stanovení strategií a činností, které se mají provést; k tomuto rozboru přispěje i Komise ve spolupráci s členskými státy a třetími zeměmi, — využívat zkušeností členských států a podporovat spolupůsobení, a tím přispívat ke vzájemnému doplňování činností prováděných Unií a činností jejích členských států a dále podněcovat společné kulturní akce a kulturní projekty na mezinárodní úrovni; k tomu by mohla přispět i otevřená metoda „kulturní“ koordinace, — zajistit, v rámci stávajících finančních nástrojů, aby se stanovily operační programy přizpůsobené specifickým rysům v oblasti kultury, zejména malým produkčním a distribučním společnostem, a místním zvláštnostem jednotlivých členských států a partnerských zemí: zlepšit přístup pracovníků k informacím o programech a podpůrných činnostech, zjednodušit postupy k získání dotací, vyčlenit finanční podpory v dlouhodobém rámci atd., — při sjednávání mezinárodních dohod s regionálními organizacemi či partnerskými zeměmi zohlednit strategie, které byly stanoveny pro každou z nich, — podporovat zapojení umělců, kulturních pracovníků a v širší míře občanské společnosti, členských států i partnerských zemí, do přípravy a provádění vnějších kulturních politik, — v neposlední řadě rovněž podněcovat širší spolupráci mezi kulturními institucemi členských států Unie působícími ve třetích zemích, včetně kulturních institutů a jejich ekvivalentů v těchto zemích, zejména prostřednictvím vytváření sítí.