Úřední věstník C 082 , 13/03/2001 S. 0001 - 0003



Usnesení rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, ze dne 26. února 2001 o posílení schopnosti Evropské unie v oblasti civilní ochrany (2001/K 82/01) RADA EVROPSKÉ UNIE A ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ, ZASEDAJÍCÍ V RADĚ, 1. PŘESVĚDČENI, že nekonečná řada katastrof způsobených člověkem, technikou nebo živly postihujících Evropskou unii i třetí země vyžaduje posílení a zefektivnění schopnosti Evropské unie a členských států v oblasti civilní ochrany; 2. JSOUCE TOHO NÁZORU, že – aniž by byla dotčena odpovědnost členských států – Společenství musí podporovat odpovídající kombinaci připravenosti a prevence, účinný sběr a šíření informací a zkušeností, koordinaci prostředků, jež jsou k dispozici na úrovni členských států i Společenství, jakož i spolupráci mezi členskými státy, zejména jde-li o katastrofy takového rozsahu, že přesahují dostupnou kapacitu zásahu jednotlivých členských států; ZDŮRAZŇUJÍCE, že akční programy v oblasti ochrany stanovené rozhodnutím Rady 98/22/ES [1] a rozhodnutím Rady 1999/847/ES [2] přispívají k lepšímu využívání a integraci zdrojů členských států a doplňují opatření přijatá jako odpověď na předcházející usnesení Rady a členských států [3] 4. DOMNÍVAJÍCE SE, že je vhodné doplnit dosavadní usnesení tímto usnesením, které bere v úvahu nejnovější vývoj, včetně vývoje v oblasti zvládání nevojenských krizových situací v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky (SZBP); 5. ZDŮRAZŇUJÍ, že pružnost, která je vlastní akčním programům Společenství, by měla usnadnit přizpůsobení akcí plánovaných na úrovni Společenství i členských států vznikajícím prioritám v oblasti civilní ochrany, mimo jiné zlepšením začlenění cílů civilní ochrany do politiky jiných oblastí, jako je ochrana životního prostředí, a měla by zvýšit úlohu prostředků civilní ochrany pro civilní hlediska zvládání krizových situací; 6. INFORMACE/ŠKOLENÍ/KOMUNIKACE UPOZORŇUJÍ v tomto ohledu na: a) příručku civilní ochrany v Evropské unii, které mimo jiné obsahuje popis vnitrostátní organizace civilní ochrany, související právní texty a metodiku plánování postupu v nouzových situacích, přičemž ZJIŠŤUJÍ, že potřebuje v mnoha ohledech doplnění a aktualizaci; b) rámec Společenství jako přidanou hodnotu pro kontakty mezi vnitrostátními korespondenty; c) skutečnost, že je při katastrofách v zájmu dostupnosti nejnovějších informací nezbytné větší využívání moderních informačních prostředků a telekomunikačních systémů; d) důležitost vytváření iniciativ, jako jsou informativní kampaně o civilní ochraně a informační, školicí i osvětové iniciativy zaměřené na veřejnost, a zejména na mladé lidi, aby se zvýšila úroveň sebeochrany občanů; e) prospěšnost výměny osob odpovědných za civilní ochranu jako součásti školících programů, a zejména cvičení napodobujících krizové situace, což usnadní soustředění zkušeností osob činných v civilní ochraně; f) skutečnost, že se má rychleji rozvíjet spolupráce mezi školami a vnitrostátními výcvikovými středisky činnými v civilní ochraně; g) význam vyhodnocování zkušeností dobrovolného sektoru nevládních a jiných soukromých organizací podílejících se na civilní ochraně, aby se lépe využilo jejich zdrojů a posílil příspěvek, jejž mohou učinit k činnostem vztahujícím se k civilní ochraně; 7. OPERAČNÍ ČINNOSTI A NÁSTROJE ZDŮRAZŇUJÍ: a) pokrok dosažený v ujednáních o vzájemné pomoci mezi členskými státy a organizacemi civilní ochrany; b) cenu operační příručky Společenství s výčtem kontaktních míst na úrovni členských států i Společenství, míst přístupu k odborným informacím od znalců o některých oblastech zásahů, jakož i soupisů zdrojů dostupných v každém členském státě a postupů a uspořádání umožňujících přístup k těmto zdrojům, což vše přispívá k lepší koordinaci mezi členskými státy; c) cenu nepřetržité zásahové pohotovosti po celých 24 hodin zajišťované Komisí a ujednání s Komisí týkajících se vysílání odborníků; d) užitečnost společného telefonního čísla 112 pro nouzové volání stanovené rozhodnutím Komise 91/396/EHS ze dne 29. července 1991 o zavedení jednotného evropského tísňového telefonního čísla [4]; e) úlohu trvalé sítě vnitrostátních korespondentů pro zajištění soustavné spolupráce v rámci Společenství a pro sběr informací o pomoci dostupné v každém členském státě v případě katastrofy; f) důležitou úlohu, kterou mohou, zejména na svých pravidelných setkáních, sehrát ředitelé civilní ochrany nebo jejich protějšky při stanovení klíčových priorit a společných cílů a při zajištění vysokého stupně koordinace; 8. MEZINÁRODNÍ SPOLUPRÁCE a) ZDŮRAZŇUJÍ, že se má zlepšit koordinace opatření přijatých na mezinárodní úrovni, například v rámci OSN, OBSE a NATO, aby se racionálně využívalo zdrojů potřebných pro tato opatření; berou na vědomí záměr členských států a Komise učinit kroky, které zabrání duplicitě a posílí nejúčinnější možné využívání odborných znalostí; b) ZJIŠŤUJÍ, že se země ESVO účastní různých činností akčního programu Společenství; c) VÍTAJÍ skutečnost, že úmluva OSN/EHS o přeshraničních důsledcích průmyslových nehod vstoupila v platnost dne 19. dubna 2000; d) TRVAJÍ na urychleném provedení usnesení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, ze dne 9. prosince 1999 o spolupráci s kandidátskými zeměmi střední a východní Evropy a Kyprem v civilní ochraně [5], zejména pokud jde o vzájemnou výměnu informací včetně operačních příruček. JSOU TOHO NÁZORU, že stejná péče má být věnována ostatním zemím, které jsou kandidáty přistoupení k Evropské unii; e) VYZÝVAJÍ Komisi a členské státy, aby pokračovaly v pilotních projektech civilní ochrany v rámci evropsko-středomořské strategie a aby hledaly cesty a prostředky k upevnění spolupráce založené na této strategii; f) VYZÝVAJÍ TÉŽ Komisi a členské státy, aby prostřednictvím programu Eurobaltic hledaly cesty a prostředky k zavedení podobné akce spolupráce v civilní ochraně v oblasti Baltského moře a v oblasti Barentsova moře; 9. ZDROJE CIVILNÍ OCHRANY PŘI ZVLÁDÁNÍ KRIZOVÝCH SITUACÍ a) ZJIŠŤUJÍCE, že při uskutečňování akčního plánu pro řešení nevojenských krizí načrtnutého Evropskou radou na zasedání v Helsinkách v prosinci 1999 bude možná nutné použít prostředků civilní ochrany, a že je proto nutné zajistit vyvíjení úsilí k dosažení spojitosti mezi oběma pilíři; b) VÍTAJÍ, že ve studii o konkrétních cílech civilních aspektů řešení krizí předložené Evropské radě na zasedání ve Feiře ve dnech 19. a 20. června 2000 byla přiznána přednost civilní ochraně; c) BEROU NA VĚDOMÍ, že rozhodnutím Rady přijatým dne 22. května 2000 byl zřízen Výbor pro civilní aspekty řešení krizí [6]; d) DOPORUČUJÍ, aby po posouzení příslušnými orgány mohly být zdroje nebo prostředky civilní ochrany členských států použity při řešení krizí k podpoře SZBP. [1] Úř. věst. L 8, 14.1.1988, s. 20. [2] Úř. věst. L 327, 21.12.1999, s. 53. [3] Usnesení ze dne: - 25. června 1987 o zavedení spolupráce Společenství v oblasti civilní ochrany (Úř. věst. C 176, 4.7.1987, s. 1),; - 13. února 1989 o novém vývoji spolupráce Společenství v oblasti civilní ochrany (Úř. věst. C 44, 23.2.1989, s. 3), - 23. listopadu 1990 o spolupráci Společenství v oblasti civilní ochrany (Úř. věst. C 315, 14.12.1990, s. 1), - 23. listopadu 1990 o zlepšení vzájemné pomoci mezi členskými státy v případě přírodní katastrofy nebo katastrofy způsobené člověkem (Úř. věst. C 315, 14.12.1990, s. 3), - 8. července 1991 o zlepšení vzájemné pomoci mezi členskými státy v případě přírodní nebo technické katastrofy (Úř. věst. C 198, 27.7.1991, s. 1), - 31. října 1994 o posílení spolupráce Společenství v oblasti civilní ochrany (Úř. věst. C 313, 10.11.1994, s. 1). [4] Úř. věst. L 217, 6.8.1991, s. 31. [5] Úř. věst. C 373, 23.12.1999, s. 2. [6] Úř. věst. L 127, 27.5.2000, s. 1. --------------------------------------------------