Sokrates v tejto časti reaguje na verdikt. Najprv hovorí k tým, ktorý hlasovali za jeho smrť. Tvrdí, že nie nedostatok argumentov viedol k jeho odsúdeniu. Bola to jeho neochota ponížiť sa zvyčajnými emotívnymi apelmi, ktoré sú očakávané od obžalovaných stojacich pred smrťou. Opäť trvá na tom, že vyhliadka smrti neoslobodzuje jednotlivca od nasledovania cesty dobra a pravdy.