הטיפול ראשית צריך לכלול טיפול במחלה אשר הביאה לאי-ספיקת הלב- כך למשל, טיפול באיסכמיה לבבית או ביתר לחץ דם. מצבים כגון טכיקרדיה או פרפור עליות צריכים להיות מטופלים במהירות באמצעות שימור קצב סינוס ככל שניתן. קוצר נשימה יטופל על ידי הפחתת נפח הדם- למשל משתנים והגבלת מלח והפחתת נפח דם מרכזי (ניטרטים). כמו כן ניתן לטפל באמצעות מעכבי ACE, מעכבי בטא ו- ARB כדרך למנוע פעילות נוירוהורמונלית. יצוין כי בשונה מטיפול במקרים של אי-ספיקת לב עם מקטע פליטה מופחת, במצבים של אי-ספיקת לב עם מקטע פליטה שמור אין כיום סכימה ברורה אשר מגדירה את אופן הטיפול הפרמקולוגי בחולים אלו.