En observatør som står på jordens ekvator forestiller seg himmelekvator som en halvsirkel som passerer rett over observatøren gjennom senit. I det observatøren beveger seg mot nord (eller sør), heller himmelekvator mot den sørlige (eller nordlige) horisonten. Himmelekvator er definert å være uendelig langt unna (siden den er på himmelkulen); derfor ser alltid observatøren at endene til halvsirkelen forsvinner over horisonten nøyaktig mot øst og vest, uansett hvor på jorden observatøren er. (På polene er likevel himmelekvator parallell med horisonten.)