Leinon palava kiinnostus teatteria kohtaan jatkui myös sekä teatterikritiikeissä että omina näytelminä. Ihailemansa August Strindberg esikuvanaan hän paneutui historialliseen keskiaikaan ja luotsasi suomalaisen kansansielun kehitystä näytelmissä Lalli (1907) ja Maunu Tavast (1908). Näytelmä Simo Hurtta (1908) jatkoi aiemmin ilmestyneen samannimisen runoelman aihepiiriä.