Myös Leevi Madetojan ura alkoi Leinon merkeissä; näytelmämusiikki Leinon Shakkipeliin (1910) oli hänen ensimmäinen huomiota herättänyt orkesteriteoksensa. Vaativat viisiääniset kuorolaulut, kuten Iltatunnelma (1916) ja Soita somer, helkä hiekka, ovat vakiinnuttaneet paikkansa suomalaisessa kuorokirjallisuudessa. Madetojan viimeiset Leino-sävellykset, kuten valoisaa kesätunnelmaa henkivä Hän kulkevi yli kukkien, syntyivät vasta 1940-luvulla vähän ennen hänen kuolemaansa. Kuulaan ja Madetojaan verrattuna Oskar Merikannon yksinlaulut edustivat kansanomaisempaa, vaivattoman kaunista melodisuutta. Eräinä kaikkein rakastetuimpina Leino-lauluina ovat pysyneet Hymyilevän Apollon säkeisiin pohjautuva duetto Oi kiitos sa luojani armollinen (1906) sekä koraalimainen Oi muistatko vielä sen virren (1905).