Īpaši savdabīgas ir dejotājmušu ""dejas"" kāzu lidojuma laikā (no tā cēlies arī dzimtas nosaukums). Tēviņš un mātīte veic sinhronas un diezgan sarežģītas kustības, tuvojoties un attālinoties, kustoties pa labi un pa kreisi, reizēm pārvietojoties pa apli vai astoņnieku. Deju kustības katrai dejotājmušu sugai ir atšķirīgas, tādējādi caur šādu deju tiek noteikta partnera piederība pareizajai sugai. Šīs dejas raksturojas arī ar to, ka tēviņi ņem līdzi visbiežāk labi iepakotu, zīda tīmeklī ietītu medījumu — sīku mušiņu vai odu. Reizēm zīda pauniņa ir tukša, bez kukaiņa. Pirms kopulācijas tēviņš šo „dāvanu” piedāvā mātītei, tādējādi glābjot savu paša dzīvību, jo mātītes bieži vien pēc kopulācijas var apēst arī tēviņu. Interesanti, ka šādu „dāvanu” partnerei sagādā arī no ziedu nektāra pārtiekošās sugas, un tēviņam nav jābaidās kļūt par partneres upuri.