U prvom svjetskom ratu 1914.-1918.g. gimnazija proživljava teške dane. Od ljeta 1914.g. do siječnja 1916.g. školska zgrada služi kao vojna bolnica. Kada je napravljena velika vojna bolnica uz željezničku prugu Vinkovci-Vukovar, na polju pokraj sela Bršadin tzv. ""drveni Beč"" učenici i profesori se vračaju u svoju zgradu. Za vrijeme prve Jugoslavije 1925.g. škola mijenja naziv u ""Državna klasična gimnazija u Vinkovcima"". Beogradsko je Ministarstvo prosvjete željelo postepeno dokinuti gimnaziju krajem 1927.g. Cijelu stvar spašava gradska deputacija koja je upućena u Beograd, te je odluka Ministarstva poništena. Nakon uvođenja šesto siječanjske diktature 1929.g. i nove teritorijalne podjele Jugoslavije na 9 banovina, Vinkovci su ušli u tzv. Drinsku banovinu. Tada se u školu uvodi ""ekavica"" i to traje do 1931. godina. kad je kotar Vinkovci dodjeljen Savskoj banovini. Novi nastavni jezik je bio srpsko-hrvatsko-slovenski. Od 1920-g. do 1941.g. direktor škole je Hrvat. Nakon pada vlade 1934.g. škola ponovno mijenja naziv, ali sada i program. Ukidaju se klasični predmeti, a novi naziv je ""Državna realna gimnazija"". Judaizam je do 1941. na gimnaziji predavao vinkovački rabin Mavro Frankfurter.