Filozofia obsiahnutá v diele nadväzuje na Konfuciove učenie, ale v určitých záveroch sa od neho líši. Mencius tvrdí, že každý človek sa rodí s vrodeným zmyslom pre dobro a spravodlivosť. Podľa Mencia je človek od svojej prirodzenej podstaty morálna bytosť. Prirodzený sklon k dobru a spravodlivostí u človeka je však oslabovaný negatívnym vplyvom vonkajšieho sveta a skorumpovanej štátnej moci a nedostatkom pozitívneho morálneho príkladu počas vývoja konkrétneho človeka a spoločnosti. Hlavnou snahou človeka podľa Mencia by mal byť návrat k prirodzenej podstate každého človeka, teda k dobru a spravodlivosti. V rámci tejto ideológie Mencius v prípade, že panovník krajiny vládne kruto a nestará sa o verejný záujem ospravedlňuje zvrhnutie a odstránenie takéhoto panovníka silou ľudu. Mencius nezavrhuje monarchiu,odmieta však kráľovskú tyraniu.