S'oo jõõkõnõ siin um kärre joosuga vai niguq üldäss, et suurõ sadamõgaq. Tuuperäst tetti timä pääle mitu veskit. Kaeq s'oost Saarlasõst nimäq nakkasõq joq pääleq. Saarlasõhn kats tükkü. Sõs vana Tõnis uma hurgaliga. Sõs tulõ Eomõis, sõs Kaska jaq kõgõ perähn Alksnes. Uma kuus veskit s'oo lähkü maa pääl. Mi saq viil ärq ütlet vai olõt. Aq näet um pikki jaq suuri jõki, kohe saa-õiq määnästki veskit kohe tetäq eiq. Olõ-õiq säntsiid kotussiid eiq. Niguq taa suur Mustjõgi jaq, kohe s'oo Pärli jõgi sisse juusk. Ma-i tiiäq tan parlaq üttegi veskit ollõv. Taa juusk tast läbi luha, um muanõ jaq mää põh'aga. Aq miiq jõõl um uma kimmäs ruusa- ja liivapõhi all. Jaq kivve täüs kuq kurivaim, väikeiisi jaq suuri. Ärq ummaq joq sammõldanuq, nilbõq jaq rohilidseq. Näet sääl kivve all oll' kalul hüä elläq, sääl neh muguq tillidiq õnnõq. Kala um ka-ks tark elläi. Ärq saq ülguq! Ka kuq timä hinne kohe kivi alaq um vidänü, sõs pää hoit timä õks kivi alt välläpoolõq, et sõs timä näge kõik ärq miä sünnüs jaq lasõ-õiq mõnõl tõõsõl kalal hinnest kinniq n'opadaq. Aq inemist timä vainlanõ pelgäs. Niguq ärq näge, nii um kaonuq. Lask hannaga uma lopsu jaq lätt. Võtaq viil kinniq.