Sõna ise pärineb ladina keelest illuminati, tähendades „valgustatud” ja illuminaatlikul liikumisel on kaks eraldi suunda. Üks on põhiolemuselt protestantlik/gnostiline kristluse vorm ja teine (millega on seotud Weishaupt) on vabamõtlejate ja sageli ateistlik (või vähemalt mittekristlik) usk inimkonna täiustumisvõimetesse; Weishaupti valitud nimi Illuminaatidele oli Perfektilibilisten, „täiustumisvõimelised”.