בשנת 1162 גורש על ידי אנדרי בוגולובסקי משטחי נסיכות ולדימיר ועבר לקונסטנטינופול עם אימו. בדרך חזרה לרוסיה הוא עבר דרך טביליסי והתחתן עם הנסיכה המקומית. לאחר פטירת אחיו מיכאל הראשון התמנה להיות נסיך ולדימיר. בן דודו, בתמיכת האצולה מרוסטוב, ניסה להדיחו אך בקרב מכריע וסבולוד ניצח את מתנגדיו. תקופת שלטונו הייתה תקופת הזוהר של נסיכות ולדימיר. בבסיס הכוח שלו הייתה אצולה מערים חדשות (ולדימיר, קוסטרומה, טבר, דמיטרוב). בהתאם לעדויות הכרוניקה צבאו היה גדול וחזק. הוא ניהל 3 מערכות צבאיות נגד בולגריה של הוולגה (בשנים 1181, 1183 ו-1186). במהלך 3 מערכות אחרות בתקופת 1180–1207 הוא הצליח להשתלט על נובגורוד ושטחים נוספים. תוך שיתוף פעולה עם נסיך גליץ' הוא השפיע על הנעשה בנסיכויות קייב וצ'רניגוב.