Seda raskust väldib preferentsialism, mille järgi seesmine hüve on soovide täitumine ning heaolu on seda suurem, mida rohkem ja mida tugevamaid oma soove on täidetud ning mida vähem ja mida nõrgemaid oma soove on täitmata. Sellisel kujul on sel vaatel raskusi. Tundub, et võidakse soovida asju, mis heaolule kaasa ei aita. John Rawls tõi näiteks soovi loendada rohuliblesid. Seda arvestades formuleeris ta kriitilise preferentsialismi, mis räägib soovide asemel mõistuspärastest eesmärkidest. Ent ka mõistuspäraste eesmärkide täidetus ei pruugi iseenda heaolule kaasa aidata. Derek Parfit toob näiteks soovi, et keegi võõras saaks terveks. Seda arvestades on sõnastatud egotsentriline preferentsialism, mis võtab arvesse ainult neid soove, mis käivad soovija enese kohta Saavutuspreferentsialismi järgi saab heaolu määratleda selle kaudu, kuivõrd iseenda eesmärke saavutatakse või ei saavutata.