Uurimusi vene kirjanduse ja vene keele õpetamise metoodikast. 1920. aastate alguses toimetas (koos P. Afanasjev-Kozloviga) trükki sarja Русские классики для эстонских школ (Nikolai Gogol, Anton Tšehhov), 1920. aastate teisel poolel avaldas kohalike saksa ja vene koolide tarbeks hulga raamatuid (Johann Voldemar Jannsen, Jakob Pärn, Jakob Mändmets, Eduard Vilde) sarjast ""K/ü ""Loodus"" Eesti kirjandus vene koolidele"". 1940–41 avaldas Mihhail Lermontovi ja Mihhail Zoštšenko teosed (vene-eesti sõnastikega). 1945 ilmus vene keele õpik kõrgkoolidele, kus tekstidele oli lisatud sõnastik, grammatikareeglid, harjutused ja kordamisküsimused. Selline komplekssusprintsiip vastab ka tänapäevastele võõrkeelte õpetamise metoodika põhimõtetele. 1946–48 ilmus (kaaskoostajad Valmar Adams ja Hilda Maiste-Aller) 2-osaline vene kirjanduse lugemik üliõpilastele. Avaldas 1936 väikese vene-eesti sõnaraamatu, oli koos Peeter Arumaa ja Johannes Voldemar Veskiga suure 2-köitelise vene-eesti sõnaraamatu kaasautor (1940–47; 2. trükk 1975), Voldemar Muheli ""Vene-eesti sõnaraamatu"" (1. tr 1953) ja Johan Tamme ""Eesti-vene sõnaraamatu"" (1. tr 1955) toimetaja. Avaldas ka luuletusi (almanahhis ""Via sacra"", 1923), oli aktiivselt tegev kohalike venelaste kirjanduselu ja kultuuriürituste korraldamisel, suhtles aktiivselt Eduard Vilde, Gustav Suitsu, Friedebert Tuglase jt eesti kirjanikega, tõlkis vene keelde nende jt (Friedrich Reinhold Kreutzwald, August Gailit jt) teoseid.