Dziesma komponēta Zarečjes pilsētiņā Pleskavas guberņā, kur Vītols 1899. gada vasarā pie brāļa ārsta Anša pavadīja atvaļinājumu. Vītols šo skaņdarbu pēc komponēšanas nosūtīja savam draugam Kalējam, rakstot: ""...pielieku kādu mazu kori. Cik Jums viņš patiks, nezinu, jo viņš nav modernā, bet drīzāk Mocarta stilā sarakstīts. Bet domāju, ka Ģētes cēlie vārdi modernu apstrādājumu nepielaiž."" Citāts rāda, ka Vītols pats nenoliedza gara radniecību ar lielajiem meistariem, un skaistā larghetto, cou molto espressione veidotā miniatūra ir tās zīmīgs paraugs, kaut Vītola izteiksmē aizvien atradīsim pa niansei, kas raksturīga tikai viņam. Te interesanti salīdzināt šo Vītola miniatūru ar tā paša teksta Šūberta darbu — atšķirība, neraugoties uz abu komponistu aptuveni vienādo skolas ievirzi, būs diezgan spilgta.