Bija viens no renesanses laikmeta apstrīdamākajiem pāvestiem (izcēlās ar neslēptu tieksmi uz zeltu, dārglietām, kāršu spēli un sievietēm). Kā cilvēks Aleksandrs VI bija gudrs, viltīgs, godkārīgs, neuzticīgs, izvirtis un baudkārs. Viņš bez žēlastības lika kā ķeceri sadedzināt dominikāņu mūku un sprediķotāju Savonarolu (1498), kas atmaskoja pāvesta Aleksandra VI un laicīgo valdnieku izlaidīgo dzīvesveidu. Aleksandrs VI tirgoja baznīcas amatus, pavairoja savus ienākumus ar jubilejas gada indulgencēm (1500). Baznīcas interešu vietā viņš aizstāvēja Bordžas ģimenes politiku.