Reprezentativne figure 17. stoljeća bili su David Hartley, Hugo Grotius, Thomas Hobbes, John Locke, te Samuel von Putendorf. Thomas Hobbes raspravljao je kako deduktivno zaključivanje iz aksioma stvara znanstveni okvir, pa je stoga njegov Leviathan bio znanstveni opis političkog commonwealtha. U osamnaestom stoljeću društvene znanosti su se nazivale moralnom filozofijom nasuprot prirodnoj filozofiji i matematici, a uključivale su prirodnu teologiju, prirodnu etiku, prirodnu jurisprudenciju te politiku koja je uključivala ekonomiju i financije (""dohodak""). Čista filozofija, logika, književnost i povijest bili su izvan tih dviju kategorija. Adam Smith bio je profesor moralne filozofije, te učenik Francisa Hutchesona. Ličnosti tog vremena bili su François Quesnay, Rousseau, Giambattista Vico, William Godwin, Gabriel Bonnet de Mably, te Andre Morellet. Encyclopédie koja je nastala u to vrijeme sadržavala je različita djela o društvenim znanostima.