Sa 52 godine vratio se u Veneciju i ponudio svoje usluge svojim donedavnim progoniteljima za koje je radio kao špijun i za to su ga plaćali. Međutim kako je bio svadljiv čovjek posvađao se ubrzo s plemićem Grimanijem i sav razljućen napisao je tekst u kojem je napao plemstvo nakon čega je izbio grozan skandal. Shvativši da će opet biti uhapšen napustio je Veneciju zauvijek. Htio se vratiti porodici i rodbini, bratu i sestri u Dresdenu. Put mu je stao u mjestu Teplice (Češka) u augustu 1785. godine. Tu je sreo grofa Josefa Balnsteina kojeg je upoznao prije dvije godine u Beču. Grof mu je ponudio mjesto bibliotekara u svom dvorcu. U Teplicama je u dobi od 72 godine, na poticaj svog ljekara, počeo pisati knjigu i za dvije godine napisao je 12 knjiga naslovljenih ""Historija mog života"". Knjige je, iako je bio Italijan, napisao na čistom francuskom jeziku. Danas je to jedna od najvećih autobiografija svih vremena. Skraćena verzija knjige objavljena je u periodu između 1826. i 1838. godine, a potpuna verzija 1960. godine. U tom djelu Casanova opisuje svoje avanture i ljubavne afere. Međutim to djelo ipak ima svoju historijsku vrijednost jer daje sliku jednog vremena tj. opis običaja koji su tada vladali. Posao bibliotekara Casanova je obavljao do svoje smrti 4. juna 1798. godine. Bio je to kraj i posljednja Casanovina stanica na putovanjima po Evropi, a putovao je širom Evrope - od Madrida do Petrograda, od Londona do Istanbula.