Kada je već bio na samom dnu i kada se izdržavao svirajući violinu (1746. postao je violinist u pozorištu San Samuel u Veneciji, a nije bio baš sjajan violinist, sretan splet događaja promijenio mu je život. Vraćajući se kasno iz svatova u kojima je svirao zapazio je u gondoli mletačkog plemića kojem je pozlilo, a u tom trenutku osim Casanove nikog nije bilo u blizini da pomogne plemiću. Casanova je pomogao plemiću i spasio mu život. Ispostavilo se kako je riječ o glavaru velike venecijanske plemićke porodice Bragadin. U znak zahvalnosti Bagadin mu je dao slugu, gondolu, sobu i deset cekina na mjesec u znak zahvale što mu je spasio život. To mu je omogućilo da živi na ""visokoj nozi"", ali ipak nije potrajalo. Casanova je, što je i sam priznavao bio osvetljubljiv, pa se tako jednom prilikom posvađao s nekim Grkom oko neke sitnice. Međutim nije baš sretno prošao u toj svađi jer je postao predmet poruge. Stoga se želio osvetiti. Prvo je otišao na groblje gdje je odsjekao ruku nekom mrtvacu i po noći se ušuljao u Grkove odaje i zaveo Grkovu ljubavnicu, a ruku je ostavio u krevetu. Kada je Grk ugledao ruku doživio je infarkt. Zbog toga mu se spremalo hapšenje. Ali zahvalni Bagadin upozorava Casanovu da napusti Veneciju, što je ovaj i učinio.