לקראת סוף שנות התשעים יצר את ה""יומן השני"". ארבעה פרקים שהמשיכו את ""יומן"" ואופיינו גם הם בשילוב נדיר בין המבט האישי והפנוראמי, הכול דרך פריזמה פיוטית. באחד מפרקי היומן השני חוזר פרלוב לארץ הולדתו, ברזיל, במעין מבט מתוק אך מפוכח על ילדותו.