Kao dječak Casanova je bio sklon nestašlucima. Tako je ocu, koji se u slobodno vrijeme zanimao za optiku, ukrao kristal. Otac je uskoro primijetio kako nedostaje jedan kristal i počeo ga tražiti. Kako bi izbjegao neminovnu kaznu mali Casanova je kristal prebacio u bratov džep i tako je okrivio brata koji je bio kažnjen za nešto što nije učinio. Casanova je planirao postati sveštenik. Naime, u ono doba za mlade ljude skromnih finansijskih mogućnosti to je bila šansa da uđu u tzv. ""veliko društvo"". Studirao je na univerzitetu u Padovi i u sjemeništu svetog Cypriana. Međutim kao sveštenik previše je pio, a kraj je definitvno uslijedo kada je s jednom mladom damom uhvaćen in flagrante. Potom je radio za advokata Manzonija, a 1742. godine primio je doktorat s padovskog univerziteta. Godine 1744. postao je sekretar kardinala Acquavive u Rimu ali novi skandal primorao je Casanovu da napustio ovo radno mjesto i otputuje u Napulj. Nakon toga prijavio se u vojsku gdje je na ostrvu Krfu (Grčka) bio oficir. Međutim Casanovu je više zanimala uniforma nego vojska. Uskoro je napustio vojsku, ali je time ostao bez sigurnog izvora prihoda. Stoga putuje u Istanbul, ali se na kraju opet vraća u Veneciju. Nakon povratka u rodni grad zapao je u loše društvo (tada je imao 21 godinu). Tad u jednoj od večeri, kada se pilo na veliko, Casanova i njegovih sedam prijatelja odvajaju jednu ženu od supruga na prijevaru i ona te večeri vodi ljubav s cijelim društvom.