Stykene til Stenbock vendte vestover med 16 000 mann for å møte de allierte ved Gadebusch, og lar 3 000 mann være tilbake i garnisonen i Stralsund. Seieren deres og bevegelsen videre vestover distraherte de allierte fra beleiringen, og da Stenbock brant ned danske Altona, brant russiske styrker det svenske Wolgast øst for Stralsund som hevn i 1713. De allierte kunne konsentrere seg om Stralsund igjen etter at styrkene til Stenbock, forfulgt av 36 000 polakker, russere og saksere ble slått i slaget ved Tönning den 16. mai 1713. Før de slo seg sammen med beleiringsarméen nær Stralsund, ble de russiske styrkene under Alexander MensjikovDen russiske tsaren Peter den store hadde gitt baron Aleksandr Danilovitsj Mensjikov kommandoen for beleiringen av Stralsund, Stettin og Tönning, men var de første årene selv i Pommern. og et saksisk ingeniørkorps ble ført i stilling fra Tönning til Stettin, den andre store svenske festningen i Pommern, og de tok denne den 20. september 1713. Den russiske tsaren Peter den store måtte trekke styrkene sine fra Det tysk-romerske riket med vilkårene i Adrianopel-traktaten, som ble underskrevet den 25. juni 1714 etter Prut-felttoget.