„Stauntonas buvo puikus debiutų tyrinėtojas. Kaip teoretikas jis geresnis nei praktikas, nors savo laiku ir buvo stipriausiu šachmatininku. Jo partijos absoliučiai šiuolaikinės…. Jis labai gerai suprato pozicinio žaidimo principus, todėl kartu su V. Šteinicu turėtų būti priskiriamas prie pirmųjų šiuolaikinių šachmatininkų. Skirtingai nuo P. Morfio ir V. Šteinico, kurie nevystydavo rikių g2, ar g7 laukeliuose, Stauntonas tai darė. Kai jis, juodaisiais, uždarosios siciliškosios ginybos variante, išvystydavo g7 laukelyje rikį, varžovai nesuvokdavo ką toliau daryti ir atsidurdavo prie suskilusios geldos. Ir taip atsitikdavo… su geriausiais to laikotarpio šachmatininkais!…“