Date: 1510
Issuing place: Åbo
Country: Suomi
Language: ruotsi
Document type: Paikallishallinto, Kirjeet

Myn ödmuwgh och weluiligh throtiänisth nw och altiid tiilforende sändh met war Herre. Kere, werdugh herre, teckis ider herredöm wile wete, ath the godhe mæn äre nw höm kompne, som wore tiil Riszeland; och kom mästher Pouel höm pascha apthon och Hogenskæl worthe siwk pa väghen, swa han bleff ligiandis emyllan Wiborgh och Aboo. Kere, werdug herre, lath mästher Poual mich forstho, ath the kunde ingen lwndhe komma tiil noghen dagh met myndre ath the loffuadhe, ath en herredag skulde stho iij aar epter sancte Margarete dagh näst kommandis, annars hade then store försthe warith in pa then fatighe landzende Karilen, bränt, skynnat och röffuath; och skulle then herredaghen sthoo weth Woxen; tho wil then store förste wite theris roor bade tiil landh och watten; met swa skäl skal thet sthoo i dagh i lx aar. Och hade ecke ider herredöms fulmectughe senningebudh tho warith ther, tho hadhe then herredagh warith om inthe. Kere, werdug herre, när Gud fögher Hogenskäl komber fram, huad han wet mich ytermera sägie for thiande, vil iak tho biwda ider herredöm ther tiil om met Henrik Scriffuere, som nw skal ofortoffuit skinde sigh vdoffuer tiil ider herredöm. Och sade mästher Poual mich, at then store förste skulde sendhe hiidh ij bayorer met breff och werff tiil ider herredöme och verdugiste, werduge fädher, erlige herrer, rigsins rood, ij aff them här senaste wore. Kere, werdug herre, huad iak kan vara ider herredöm tiil ödmiwgt, gangh och bestondh wil iak lägie mik all winningh om, thet Gud kenne, then iak ider herredöm och sancte Erik konungh befeller met liff och siäl tiil äwigh tiid. Snarligh ex Abo sloth, tredie dagh pascha anno Dominj 1510. Josep Pedersson. (På en sedel:) Kere, verdugh herre, teckis ider herredöme wile withe, ath then store förste war ved en ganske swar macht. Tho bedreff han al syn ärende met the Plässkoge alt met listochet; hade han bud epter them, at the skulde koma tiil honom til Nogordh. Tho sende the honom nogre skomagare, swtare och pelsare och fegnade han them ganske wel och begoffuade them met flogeldz supar, sambledz supar och silkes supar; och sende them höm ighen och bad the andre gode män, som hade klagamal och ärende tiil honom, koma tiil Nogord. Tho redde sigh alle ostadh, the yperste j staden wore, och menthe alle skulde worde swa begouade som the worthe, och kome tiil honom tiil Nogord; tho hade han them tiil gäst och for wel met them; j then sama glädj togh han them alle wed halssen och satthe them i torn, i iärn och skarp fengilse. Met samma farth drogh han in för Plässkogen och sade for them, ath the gode män i sende tiil mich tiil Nogord och klagade ider nöd och bryst ider är öffuergoth, thy är iak komen här met them och the met mik ath hiälpe ider alle tiil rettha; tho lothe the vp alle porta och toge honom in met store verdughet. Annan dagen hade han bud epter alle the yperste och beste i stadhen wore, ath the skulde koma tiil honom pa slothet met theris klagamal; then tiid the ther vp komme, tho lath han sloo alle portar tiil och tog them alle wedh halssen och lath sloo them met iärn och sende them intil Mwskoven och annars stadz i syt land, ther the wore beuarade och rodde sig ecke selff; och i häl sloo alle the andre han vdoffuer kom och vtdreff quinfolk och swa monge i staden wore, och satthe ther nye fogothe och syt eiget folk och bemannade then stad. Swa drog han täden och intil Nogord och ther besätthe met nye fogothe och syt eiget folk. Och tho finge the gode män ther swar, som wore tiil Riszeland, pa syn ärandhe. Och wore ther the lybiske senningebud, mästher Iohan Rode och greffwe Konrodh, och mästarens bud aff Liffzland, och finge the ingen god swa[r] pa syn ärande. War och mästher Dauid ther; hurv danne tal han förde pa ider herredöm och flere verdugiste verduge fädher, erlige herrer, rigisins rod, thet foor ider herredöm ytermera framdelis withe; swa the gode män goffue honom ther swar pa, ath alt han hade talath och sakt, thet hade han lwget som en skaalk, swa ath thæn store förste fornam, ath han for met drawel och legn, swa han var ther inthe syden betrodder eller hörder. Ider herredöm her met alzmectugen Gud befalendis.