Date: 1497
Issuing place: Åbo
Country: Suomi
Language: ruotsi
Document type: Piispat, Kirjeet

PRemissis humillima recommendacione, reuerentia et salute. Verdugeste verduge ffædher, herrer och godhe men, bröder och besynnerlige gode vener. Hiit föres mongahanda tydende och sægninger i landet, som wj nöduge höre, kenne Gudh; och gonger her mongahanda rycthe i bland menighethen, ther nepliga nogot got eller bestondh kan epterfölie. Om swa i sanningen ær som rycthet gonger, atj mellan jdher verdughether och herredöme och riksens forstondare och höffuidzman her Sten Sture ær komen noghen twedrecht, missæmie och owilia, som Gud forbiwdhe at swa wore, kan hwar i syn stadh wel betracta huadh gagn eller bestondh ther wille epterfölie. Nær som riksens och wore fiende the omilde Rytzer och andra flere faa swodane tydende höra, som wel spörs snarare æn noghen tror, skule the migit drystes och störkies ther aff, och ær nogh rædhendis at Swerigis rike bliffuer ther met migit fornedrat och thenne fatighe landzende renth forderffuat. Oss hopas ati wel haffua i synne i hwadh wodha och fara thenne fatighe landzende och jæmwel Swerigis rike och tess jnbiggere ære nw stadde. Pa then ena sidhen lighie the omilde Rytzer oss pa halszen, brenna, skynna, mordha och forderffua alt thet the offuerkoma, pa then andra sydhen wele frömende herrer trenghie sigh jn i riket, och pa then tredhie sydhen begynner nw then fula och snödha tilskynderen diæffwlen, som ær vphof tiil all twedrecth vtspredha syn falska rodh oc blanda owilia i mellan riksens inbiggere, som Gud forbiwdhe at noghen tiidh sculle skee i wore dagha; ther wille inthe got epterfölie. Wij behöffue icki longth sökie epter epterdömilse; huadh skadha och forderff rikit och tess jnbiggere haffua fongit aff swodane twedrecth wore longth aff sæya, och huadh blotz vtgiwtilse och mandropp ther aff ær skeet fordom i riket ær æn nw wel i folks omynnelse. Wij menthe swa wel, ath thet bebundh, som bebreffuet och besworet wart i Stokholm nw for noghen aar i mellan riksens rodh och tesselikis i mellan them och wor kere höffuidzman her Sten Sture sculle bliffue widh macth, som nw alstingis migit behoff giordis. Togh fructhe wii fast fore at ther ær komet nogot hynder vthi, epter thy som ricthet gonger. Ty bedhie wij alles ider verdugheter och herredöme ödmiuklige och kerlige formane, ati for Gudz rætwisa sculdh welen nw betracta thet menige bæsthe och troliga forarbethe ath fredh och endrecth motthe bliffua jnbördis i riket och all twedrecth och owilia motthe afflægghies och medheles i thet bæsthe, at swodane blotz vtgiwtilse och mandropp, som fordom skeet haffuer inbördis i riket, motthe nw bliffue affstyrt, som nw alle störste macth pa ligger. Nær som endrecth och sæmie ær inbördis i riket, tho hopas oss tiil Gudh at all ærende grepe en godh ændha. Sker och annars, som Gud forbiwdhe, ær nogh jæffwendis at riket bliffuer noghen tiidh widh svodane stoot och macth, som thet warit haffuer. Epter Gudz enkanneliga forsyn och met thet folk, som wor kere höffuidzman lagde her i landwern, tho haffuom wi forholdet oss i thenne forlidhne winther moth the omilde Rytzer thet bæsthe wi haffuom kwnnet, swa ath the haffua engen ytermera skadha giort pa thenne fatige landzende her tiil, æ huad Gud wil her epter worda kan. Wij skickade wor sendebudh til Nouegordh widh fastegongx tiidh, epter fredh och dagh, som oss tho storligha behoff giordis; them formodhom wij nu daglica dagx hiit heem igen. Swa snart Gud fögher at the koma, wele wj ofortöffwat biwdhe ider tiil om all ærende. Verdugeste fæder och herrer, thet wi swa diwplige scriffue i tesse ærende, kenne Gud, thet göre wi i en god acth och meningh ati skulen tess yterligere tagha tiil synnes, hwadh skadha och forderff epter swodane twedrecth wille fölie. Alzmectigeste Gud skiwthe ider thet i hughen, som oss allom saman kwnne wara gagnligeste och nyttigeste. Hwar wj kwnne wara ider tiil wilie, kerlech och bestondh, göre wi ganske gerna Her met alles ider verdugheter och herredöme alzmectigh Gudh och alle Swerigis helge patroner til siel och liiff æwinnelige befellendis. Snarliga scriffuit i Abo fferia quarta pasche anno Domini mcdxc septimo, nostro sub sigillo. Magnus, Dei et apostolice sedis gracia episcopus Aboensis etc. Adress: Reuerendissimo reuerendisque in Christo patribus et dominis Jacobo, miseracione diuina archiepiscopo Vpsalensi, ceterisque eadem miseracione episcopis, necnom nobilibus viris militaribus scutiferis et armigeris, regni Suetie conciliariis, fratribus et amicis in Christo sincerissimis.