מינהל הכנסת . בירור תלונה בענייני מינהל הכנסת משרד מבקר המדינה מעיר, שבמינהל הכנסת אין תיעוד מלא ממנו נית ן ללמוד כיצד נתקבלו ההחלטות באשר לרכישת קרמיקה ולביצוע עבודות הריצוף. משרד מבקר המדינה העלה שרכישות השטיחים לא התבססו על תכנית עבודה שנתית, אלא נעשו לשיעורין, לפי צרכים שעל פי רוב הוגדרו "דחופים". מינהל הכנסת קיים רק פעם אחת הליך של בירור מחירים עבור כל הרכישות; בבירור המחירים ביקש המינהל הצעות לרכישה של שישה שטיחים מסוג מסוים, אולם בתוך פחות משנה רכשה הכנסת 24 שטיחים. בחלק מהרכישות הוציאה מחלקת בנא"ם הזמנת קנייה רק לאחר שהשטיחים כבר סופקו לכנסת. משרד מבקר המדינה סבור כי על המתלונן , שכמנהל בנא"ם היה גם אחראי לרכישות בכנסת, הייתה מוטלת החובה להתריע ב"זמן אמת" על הליקויים ברכישת השטיחים ולהציג את הליקויים למנכ"ל, לחשב וליועץ המשפטי למינהל הכנסת. ממצאי פרק זה מצביעים על כך שהכנסת פעלה בנושא זה בניגוד לכללי מינהל תקין. משרד מבקר המדינה העלה שעל אף האמור במכתב המנכ"ל האמור לעיל, המשיכה הכנסת לרכוש שטיחים שלא על פי הנהלים. להלן הפרטים: נמצא, כי סיור זה לא תועד כלל, לא נרשמו החלטות שנתקבלו במהלכו, וכתוצאה מכך לא ניתן לשחזר את ההחלטות שנתקבלו בו ואת הנימוקים להן ביחס להוצאות שיפוצים שאושרו. זאת ועוד, גם בסיום הסיור לא הוכן דוח המפרט את הצרכים, עבודות השיפוצים ורכישות הציוד, הנדרשים, ואת הנימוקים לביצועם. לדעת משרד מבקר המדינה, הואיל ומדובר בסיור מקצועי שבו נתקבלו החלטות לגבי הוצאת כספים מקופת מינהל הכנסת, היה מקום לתעד אותו, לרבות פירוט של כל הליקויים בדירה והעבודות הדרושות לתיקונם. 3. בסיור קבלנים שהתקיים בכנסת ב- 1.8.06 והיה תנאי חובה להשתתפות במכרז המאוחד השתתפו חמישה קבלנים. המועד האחרון להגשת הצעות המחיר נקבע ל - 8.8.06 . אולם כבר למחרת הסיור, ב- 2.8.06 , פנה מהנדס הכנסת לחברה א' בעניין החלפת שטיחים בקומת הוועדות והדבקת שטיחים בקומת הסיעות17 . העתקים של הפנייה נשלחו, בין היתר, למנכ"ל, לחשב ולמנהל בנא"ם . ההחלטה לפנות לחברה א' לשם ביצוע העבודה התקבלה תוך עקיפת ועדת המכרזים, בחוסר שקיפות ולא לפי כללי מינהל תקין. יצוין שעלות רכישת השטיחים והדבקתם הסתכמה בכ - 450,000 .ש"ח משרד מבקר המדינה מעיר שממאי 2006 , המועד שבו הוצאו המתנות מן המחסנים, ועד אמצע 2009 ., אף גורם בכנסת לא חתם על הוצאתן מן המחסן משרד מבקר המדינה לא מצא אסמכתאות בכתב לבירורי המחירים שנעשו במחלקת בנא"ם לשטיחים אלה כדרישת התכ"ם. זאת ועוד, מנהל בנא"ם כתב על המזכר כי "יש לבקש צפי לכמות שטיחים לשנת 2007 כדי להיערך למכרז". נמצא שמנהל בנא"ם לא עמד על כך שדרישתו תבוצע ולא דרש מעובדיו להכין צפי לרכישת השטיחים. מן האמור לעיל עולה שבמשך כחצי שנה רכש מינהל הכנסת שטיחים שלא לפי כללי מינהל תקין: לא פורסם מכרז לרכישתם, וחלקם הובאו לכנסת לפני הוצאת הזמנה. ספק א', שממנו רכש מינהל הכנסת את השטיחים, לא היה בעל ההצעה הזולה ביותר בבירור המחירים; הצעתו הייתה שלישית מארבע הצעות שהתקבלו. זאת ועוד, ברכישות הנוספות התבססה מחלקת בנא"ם על בירור מחירים שעשתה חודשים אחדים קודם לכן. מחלקת בנא"ם לא בדקה אם המגבלות שמנעו מהמציעים הזולים לממש את הצעתם באוקטובר 2006 היו תקפות גם ברכישות שלאחר מכן, ואם לא חל שינוי במחירי השטיחים מאותו מועד. משרד מבקר המדינה מעיר כי לפני ביצוע העבודות בדירתה הפרטית של יו"ר הכנסת ה -17, ראוי היה לבחון את סוגי ההוצאות המותרות מכוח החלטות ועדת הכנסת והנוהל הישן, ולשתף בנושא זה גם את לשכת הייעוץ המשפטי של הכנסת. משרד מבקר המדינה רואה בחיוב את החלטתה של יו"ר הכנ סת ה -17 להשיב ביזמתה סך של 25,380 ש"ח עוד קודם שהסתיימה הבדיקה של משרד מבקר המדינה בעניין זה. לדעת משרד מבקר המדינה על מינהל הכנסת מוטלת החובה לתת את הדעת ולבחון ולדון אם תהליכי הבקרה והפיקוח בכל הקשור לתהליך קבלת ההחלטות בנוגע למימון ההוצאות עבור יו"ר הכנסת מספקים, או שיש לשקול שילובו של גורם בלתי תלוי שיוכל לסייע בנושא. מן האמור לעיל עולה שהדיון בוועדת המכרזים נועד לאשר בדיעבד שינויים בתנאי המכרז, ואכן בתום הדיון אישרה הוועדה את מה שכבר נעשה. בסופו של יום אישור הוועדה היה "חותמת גומי" להחלטות שהתקבלו והוצאו אל הפועל. יש לראות בתמיהה את העובדה שהמנכ"ל דאז קיבל את ההחלטה על השינוי בתנאי המכרז עוד בטרם קיבל על כך את אישור ועדת המכרזים. יוצא אפוא, שבמשך 11 חודשים, אוקטובר 2000- ספטמבר 2001 ,לא היה למינהל הכנסת מבקר פנימי. . לבקשת משרד מבקר המדינה, העבירה לו המבקרת הפנימית של הכנסת את תכניות העבודה שהכינה לשנים 2008- 2005 , כשהן מאושרות על ידי הממונה10 . מממצאי הביקורת עולה שכל אחת מתכניות העבודה השנתיות שהכינה המבקרת הפנימית כללה שבעה עד שמונה נושאי ביקורת, אולם בפועל כמעט לא פורסמו דוחות ביקורת. עוד נמצא שהממונים על המבקרת הפנימית - יו"ר הכנסת ה-16 ולאחר מכן המנכ"ל דאז - לא דרשו הסברים לאי -יישום התכניות, לא פעלו די על מנת להביא לשינוי מצב זה, ולחלופין לא התאימו את תכניות העבודה ליכולת של המבקרת הפנימית ליישמן. תפקוד הממונים במינהל הכנסת בנוגע לתוספת כוח אדם מקצועי וטכני ליחידת הביקורת הפנימית, בייחוד לאחר שהצורך בתוספת זו הוכר עוד בשנת 2001 , לא שיקף פעולה נחושה ואפקטיבית מצידם להסדרת הנושא. בכך יש כדי לעורר חשש כי הצורך להביא לשינוי בתפקודה של יחידת הביקורת הפנימית בכנסת לא היה בעדיפות גבוהה בקרב הממונים על מינהל הכנסת. לדעת משרד מבקר המדינה, אין לקבל קיום מציאות זו מטעמים ציבוריים וחוקיים. העדר סיוע מקצועי וטכני, כמו גם עריכת בדיקות "בזמן אמת" ובירור תלונות, כפי שמסרה המבקרת הפנימית, אכן יכולים להשפיע על היכולת ליישם את תכניות העבודה שאושרו בכנסת. ואולם, אין להשלים עם מציאות של אי ביצוע גורף של תכניות עבודה שנתיות במשך שנים. לעניין זה מחדלי הטיפול של העומדים בראש מינהל הכנסת תרמו אף הם לתוצאה תפקודית לקויה זו. כאמור, תכניות העבודה השנתיות של יחידת הביקורת הפנימית בכנסת כמעט לא בוצעו. יושבי ראש הכנסת, המזכיר דאז והמנכ"ל דאז לא פעלו די על מנת להביא לשינוי מצב זה, ותחת זאת נעשו בדרך כלל בדיקות נקודתיות ומצומצמות. מדובר בליקוי חמור ומתמשך שאין לו מקום בגוף ציבורי. משרד מבקר המדינה מעיר שתשובתו של מזכיר הכנסת דאז, מר אריה האן, אינה עולה בקנה אחד עם סיכום הפגישה שהתקיימה בלשכתו בהשתתפות נציגי לשכת המבקרים הפנימיים ביולי 2001 , שבו הוא הבהיר שבעיקרון הוא מכיר בצורך להעמיד לרשות המבקרת הפנימית כוח מקצועי מיומן.
משרד מבקר המדינה מעיר, כי לאור תוצרי העבודה של הביקורת הפנימית בכנסת במהלך השנים, הרי שלא ניתן לקבל את התייחסות המזכיר דאז כמענה מספק. על הכנסת היה לבחון במהלך השנים את הגורמים לחולשה של עבודת יחידת הביקורת הפנימית ולנקוט בפעולות ממשיות על מנת להביא לשינוי במצב זה.