משטרת ישראל . טיפול המשטרה בעבירות רכוש משרד מבקר המדינה מעיר למשטרה כי הגעה במועד לאירוע עשויה להגביר את הסיכוי ללכידת העבריין, להגדיל את שביעות הרצון מצד נפגעי העבירה ולהגביר את אמון הציבור בה. עליה להמשיך ולפעול כדי להביא לידי כך שסיירי המשטרה יגיעו לאירועים בתוך זמן ההגעה המרבי שקבעה. על המשטרה למצות עד תום את יכולתה הטכנולוגית כדי לצמצם את מספר תיקי החקירה של תיקי עבירות הרכוש הנסגרים בעילה של על"ן. .תיעוד חסר ולקוי של פריטי רכוש שדווח כגנוב בתיק החקירה הממוחשב מצמצם באופן ממשי את יכולתה של המשטרה לזהותו בין כל פריטי הרכוש שתפסה, לאתר את בעליו החוקיים ולקשור חשוד לעבירת הגניבה. על המשטרה להנחות את שוטריה להקפיד על בדיקת פריטי הרכוש ועל הזנתם המפורטת למערכות המשטרה. .בשנים 2016 ו-2017 איחרו סיירי המשטרה להגיע לכ -28% בממוצע מהאירועים הקשורים לעבירות רכוש. שיעור האיחור הניכר ביותר הוא במחוזות מרכז ותל אביב. איחור בהגעה לזירה עלול להביא לידי פגיעה בקורבן העבירה או בסיכויים ללכידת העבריין. השימוש בנתוני תקשורת בחקירות של עבירות רכוש שבהן מעורב טלפון סלולרי, יכול להביא לידי פריצת דרך בחקירה. נוכח הקושי של המשטרה לאתר עברייני רכוש - על המשטרה למצות עד כמה שיותר את סמכותה ולהשתמש בכל האמצעים הטכנולוגיים שברשותה למצות את החקירה בתיקים שבהם נגנב טלפון סלולרי ולהחזירו לבעליו. כאמור בין השנים 2015 - 2017 דווח ע ל כ-45 אלף טלפונים סלולריים שנגנבו שהם 9% .מכלל פריטי הרכוש שדווח עליהם כגנובים בשנים אלה .נמצא כי המשטרה אי נה ממצה את כל שלבי החקירה הפורנזית לפני שהיא סוגרת תיקי חקירת עבירות רכוש בעילת על"ן. בבדיקת משרד מבקר המדינה נמצא שב -14 תיקי חקירה ובכללן תיקי חקירת עבירות פע"ר, לא בדקו חוקרי מז"פ זירות של עבירות רכוש שבהן ניתן היה לצפות שהעבריינים השאירו אחריהם עקבות, להלן דוגמאות. ממצאי הבדיקה העלו כי במרבית התיקים שנבדקו לא פעלו חוקרי המשטרה כדי לאסוף את המידע שנאגר באמצעים טכנולוגים. נמצא כי ב-110 (כ-74% ) מתיקי החקירה שנבדקו לא נ סרקו זירת העבירה וסביבתה לאיתור אמצעים טכנולוגים ; ב-13 תיקים (כ-9% ) לא נשאל המתלונן בעת קבלת הודעתו אם נמצאו אמצעי מעקב טכנולוגיים בזירת העבירה ובסביבתה ; ב-32 תיקים (כ -21% ) דיווח המתלונן בהודעתו על קיומם של האמצעים הטכנולוגים , אך המשטרה לא פעלה לאיסופם ; בשישה תיקים (כ -4%) לא נבדקה ראיה דיגיטלית ויזואלית שהמציא המתלונן לחוקרי המשטרה. בשליש מתיקי החקירה שבדק משרד מבקר המדינה (56 תיקים) לא הקפידה המשטרה לתעד בתיק החקירה הממוחשב את המאפיינים הייחודיים של הרכוש הגנוב שעליו דיווח האזרח בפנייתו למשטרה. עוד נמצא כי בחלק מהמקרים שנבדקו הוזן תיאור כללי בלבד של פריט הרכוש שדווח כגנוב. בכלל זה לא הייתה הקפדה על בירור של המספר הסידורי שהטביע היצרן ברכוש המדווח והזנתו למערכת המחשב - מספר שיאפשר בעתיד את זיהוי הרכוש ושיוכו לתיק חקירה ספציפי. במקרים אחדים נמצא כי הוזנו כל מאפייני הרכוש בשדה מלל אחד, וכתוצאה מזה לא ניתן לאתר את פריט הרכוש לפי מאפייניו באמצעות הדוחות המובנים במערכת. נמצא כי אח"ם לא קיים דיון מעמיק בהמלצותיה של המחלקה שיישומן מצריך שיתוף פעולה עם גורמי חוץ , שהיה עשוי לסייע לו לצמצם את אירועי עבריינות הרכוש. משרד מבקר המדינה מעיר למשטרה כי הגברת האיסוף של ידיעות וחומר מודיעיני תסייע לה לצמצם את מספר תיקי החקירות של עבירות הרכוש שנסגרים בעילת על"ן. לפיכך על המשטרה לבחון את הדרכים שיאפשרו לה להגדיל את היקף החשיפה המודיעינית הקשורה לעבירות הרכוש, כדי לשפר את סיכוייה למצות את החקירה ולהביא את העבריינים לדין. בדיקת משרד מבקר המדינה כללה 18 תיקי חקירה שבהם דווח על גניבת כרטיס אשראי. נמצא כי למעט תיק חקירה בודד, בכל יתר התיקים לא גבתה המשטרה מהמתלונן את פרטי הכרטיס, כך שלא ניתן היה לבדוק אם נעשה בו שימוש, ולסייע בכך לאיתור העבריין ולחקירתו. הבדיקה העלתה שבתיק החקירה שבה נשאל המתלונן על פרטי כרטיס האשראי, הוא נשלח על ידי חוקרי המשטרה לחברת כרטיס האשראי מספר פעמים להמציא בעצמו דוחות על השימוש בכרטיס. החקירה נסגרה לבסוף בעילת על"ן, לאחר שהאזרח הפסיק להמציא מסמכים למשטרה. חוקר המשטרה לא פעל בעצמו ולא הפעיל את סמכותו כדי להשיג את המידע הדרוש לחקירה מחברת כרטיסי האשראי. המידע על השימוש בכרטיס לאחר גניבתו יכול לקדם את החקירה ולהביא לידי לכידת העבריין ולשפר בכך את ההרתעה בתחום זה. לנוכח ההיקף הגדול של הגניבות על המשטרה להקפיד לתעד את פרטי כרטיסי האשראי ולהפעיל את סמכותה לקבל מידע מחברות האשראי על השימוש בכרטיסים הגנובים. שיפור האכיפה בתחום זה יסייע למימוש מדיניות הממשלה להגברת השימוש באמצעי תשלום מתקדמים ולא בכסף מזומן. ממצאי סקרי הלמ"ס שהזמין המשרד לבט"פ, וממצאי סקרי המשטרה משקפים תמונת מצב שונה בנוגע לשיעורם של נפגעי עבירות רכוש שפונים למשטרה מתוך כלל הנפגעים מעבירות אלה. משרד מבקר המדינה מעיר למשטרה כי למרות הטענה שלא נכון להשוות ביניהם, היה עליה לברר את המשמעויות העולות מממצאי הסקרים, לבדוק את הסיבות לפערים ביניהם. משרד מבקר המדינ ה מעיר למשטרה כי מסקרי הלמ"ס ומהסקרים שהיא עצמה ערכה עולה תמונה עגומה בשל השיעור הנמוך של אלו שהביעו שביעות רצון מטיפולה בעבירות רכוש. על המשטרה לבחון את הסיבות שהביאו לידי כך שנפגעי עבירות רכוש אינם מדווחים לה עליהן, את חוסר האמון של נפגעים אלה ביכולה לטפ ל בתלונתם ואת הסיבות לכך ששורר חוסר שביעות רצון מהטיפול שלה בקרב האזרחים הפונים אליה - דבר העלול להשליך על החלטת אזרחים אלה לפנות למשטרה בעתיד. עליה להפיק לקחים ולגבש מתווה פעולה לתיקון המצב הנוכחי. מיגור הפשע מושג בין היתר על ידי חיזוק ההרתעה והגדלת סיכויי ההיתפסות של העבריין. מהנתונים בתרשים 4 עולה כי הרוב המוחלט של התיקים נסגר. במרבית החקירות של עבירות הרכוש המשטרה אינה מצליחה לבסס ראיות שיביאו לידי הגשת כתב אישום. רק באחד מכל 15 מתיקי חקירה ( 6.5% ) מוגש כתב אישום. מכאן שלמעשה המשטרה אינה משיגה הרתעה שתביא לצמצום המקרים של עבירה על החוק ופגיעה באזרח. מהביקורת עולה כי אף ש המשרד לבט"פ הזמין את סקר הביטחון האישי כדי שממצאיו ישמשו כלי תכנוני מרכזי לקביעת מדיניותו - הוא לא דן עם המשטרה בממצאיו - על הסיבות לחוסר האמון ביכולתה לטפל בעבירות רכוש ולחוסר שביעות הרצון מהטיפול שלה בתלונות שעליהם מצביעים ממצאי הסקר. הבטחת איכות החיים ותחושת הביטחון של אזרחי ישראל מושתתת במידה רבה על האופן שבו תופסים האזרחים את היכולת של המשטרה ורשויות המדינה לאכוף את החו ק, ובכלל זה הטיפול בעבירות רכוש. משרד מבקר המדינה מברך על המגמה המסתמנת בשנים האחרונות של הקטנת היקף עבירות הרכוש. ואולם ראוי להדגיש כי אין במגמה זו כדי לגרוע מחובתה של המשטרה לנקוט בפעולות להתמודדות עם תופעת הימנעותם של מרבית מנפגעי עבירות הרכוש מדיווח למשטרה על ביצוע העבירות; וכן עליה לפעול להגדלת שיעורם של נפגעי העבירות המדווחים למשטרה על העבירה ואשר מדווחים כי הם אינם שבעי רצון מטיפולה בעניינם. כאמור בשני עניינים אלו - שיעורי הדיווח ורמת שביעות הרצון - לא חל שיפור ממשי בשנים האחרונות. עוד מעיר משרד מבקר המדינה כי ההפחתה במספר הכולל של עבירות הרכוש, בלא שחל בד בבד גידול בשיעור הדיווח על עבירות - מעידה על שיפור חלקי בלבד בנושא. על כן על המשרד לבט"פ והמשטרה לבחון ולנתח את ממצאיו של סקר הביטחון האישי ואת המסקנות העולות מהם ולפעול הן להגדלת שיעורי הדיווח על עבירות והן לשיפור בדרכי הטיפול בעבירות המדווחות. פעולות כאלו יסייעו בהגברת אמון הציבור ביכולתה של המשטרה לטפל בתחום זה. מהתרשים עולה כי השיעור הממוצע של סגירת התיקים בשל עבירות פע"ר בעילת על"ן בשנים 2015 - 2017 היה כ-92% , ומשנת2015 עד שנת 2017 הוא גדל בכ-4%. זאת למרות החשיבות הרבה שייחסה להן המשטרה. מהנתונים בתרשים עולה כי בשנים2015 - 2017 סגרה המשטרה את מרבית תיקי החקירה - כ-54% (כ-135 אלף תיקים) בתוך שבוע ימים מיום פתיחתם. המשטרה סגרה כ-34% מהתיקים בתוך יומיים בלבד ממועד הגשתם, כאשר כ -17% (כ-50 אלף) מהם נסגרו עוד ביום פתיחתם. נמצא שהמשטרה לא דנה בממצאי סקר י הביטחון האישי שהכי נה הלמ"ס עבור המשרד לבט"פ ולא נ יתחה את הממצאים האלה. על המשטרה לקיים דיון וניתוח כאמור, שכן לא ניתן על סמך מכלול הנתונים - הירידה בהיקף עבירות הרכוש למול ה יעדר הדיווח של נפגעי העבירות - לקבל תמונה ברורה על היקף העבירות ועל יעילות פעולות המשטרה בתחום זה. תמונת המצב העולה מנתוני המשטרה מעידה כי מרבית התיקים נסגרים בתוך פרק זמן קצר בעילת על"ן. אף אם מאפייני העבירות הללו מקשים לעיתים על מיצוי החקירה, הרי שמדובר בתוצאה המחייבת פעולות הערכה ותיקון ממשיות שיבטיחו מיצוי של כל מערכי החקירה העומדים לרשות המשטרה. על המשטרה לנתח את תוצאות הניסיון ליישום מתווה הרצף החקירתי, ולוודא שיישומו של מודל זה אכן יכול לחולל שינוי ולהוביל לניהול יעיל ואפקטיבי של חקירות עבירות הרכוש, לחיזוק יכולת ההרתעה שלה, להגדלת הסיכוי שעבריי נים ייתפסו ולהגברת אמון הציבור ביכולתה. .בביקורת נמצא כי למרות המשקל הרב של עבירות הרכוש מכלל העבירות, לא קבעה המשטרה נהלים ופקודות בנוגע לאופן הטיפול הנדרש בעבירות הרכוש השונות, לרבות קריטריונים ותבחינים להפעלת אמצעי החקירה הקיימים במשטרה בתיקים אלה. משרד מבקר המדינה מעיר למשטרה כי "קביעת סטנדרט" במתווה הרצף החקירתי אינו תחליף להכנת נהלים ופקודות. לפיכך עליה לגבש בנהלים ובפקודות את אופן הטיפול הנדרש כדי למצות את החקירות של עבירות הרכוש. עליה לעשות זאת לפי המתכונת של מתווה הרצף החקירתי שהיא בוחנת במועד הביקורת או של מתווה אחר שיאושר על ידי פיקוד המשטרה. .עבריינות רכוש היא אחד הגו רמים העיקריים לפגיעה בביטחון האישי. ממצאי הביקורת מעלים כי המשטרה אינה נותנת מענה הולם לטיפול בעבירות אלה ו אינה מצליחה ל יצור הרתעה כלפי העברייני ם. כשליש מתיקי החקירות של עבירות הרכוש שמנהלת המשטרה נסגרים בתוך יום או יומיים ממועד הגשת התלונה בעילת עבריין לא נודע, והסיכוי שעבריין רכוש ייתפס בידי המשטרה ויוגש נגדו כתב אישום הוא נמוך. רבים מהאזרחים נפגעי עבירות הרכוש אינם מדווחים למשטרה , בין היתר בשל חוסר האמון שלהם ביכולתה לטפל בתלונתם. תפקידה של המשטרה הוא ל עסוק במניעת עבירות וב פענוחן ובתפיסת עבריינים ו הבאתם לדין. לפיכך נודעת חשיבות למיצוים של כל אמצעי החקירה העומדים לרשותה. דוח זה מצביע על כך שיכולתה של המשטרה לפענח עבירות רכוש מוגבלת וכי היא אינה ממצה את כל הכלים העומדים לרשותה. תחושת הביטחון האישי מושתתת במידה רבה על האופן שבו תופסים האזרחים את היכולת של ה משטרה ורשויות המדינה לאכוף את החוק . המשטרה בתיאום עם המשרד לבט"פ נדרשת לבצע בחינה מערכתית של דרך הטיפול בעבירות רכוש, לגבש מתווה פעולה סדור וליישם אותו, כדי שיביא לידי שיפור ההרתעה והאכיפה ולהגברת אמון הציבור ביכולתה לטפל בעבירות אלה. . ואולם, המשטרה לא המציאה לביקורת מסמכים המאשרים ומבססים את האמור בתשובותי ה למרות דרישות חוזרות ונשנות של משרד מבקר המדינה. לפיכך על המשטרה לבחון את ההמלצות שהעלתה המחלקה בסקירות ואת יישומן. כמו כן עליה לתעד את תהליך הדיון וקבלת ההחלטות כדי שניתן יהיה לעקוב ולפקח על אופן מימוש ההחלטות וההמלצות. .לפי נתוני המשטרה לשנים 2015 - 2017 , יותר מ-40% מכלל תיקי החקירה המשטרתית היו תיקי חקירות של עבירות רכוש, ואילו שיעור הידיעות המודיעיניות הקשורות בעבירות אלו היה בממוצע כ-23% בלבד. עוד עולה כי בתקופה הנבדקת הייתה ירידה שנתית של כ -40% בשיעור ידיעות המודיעין הקשורות בעבירות רכוש, ובחציון הראש ון של שנת 2018 הוא עמד על כ-18% . . יוצא אפוא שסגירת התיקים בעילת על"ן שנמצאו בבדיקת משרד מבקר המדינה, נעשתה ללא מיצוי יכולת המשטרה לאתר ראיות דיגיטליות מאמצעים טכנולוגים, על אף שבחלק מהמקרים אמצעים אלו היו קיימים ואולי ניתן היה להסתייע בהם לאיתורו ולזיהויו של העבריין. הבדיקה העלתה כי בכל 22 התיקים שנבדקו שבהם נגנב טלפון סלולרי סגרו חוקרי המשטרה את תיקי החקירה בעילת על"ן, בלי שפעלו לקבל נתוני תקשורת כדי לנסות לאתרו ולהשיג ראיות נגד העבריין. במצב הקיים המשטרה אינה יכולה לתת מענה לכל הבדיקות הפורנזיות הנדרשות בתיקי החקירה. לכן יש חשיבות לכך שבמקרים שבהם חוקרי מז"פ מצאו ממצאים פורנזיים, הם יישלחו למעבדות מז"פ לבדיקה. המענה לצורך בהרחבת היכולת של המשטרה בתחום הפורנזי מחייב גם בחינה מעמיקה במישור של הקצאת ה משאבים, שהרי מדובר בנדבך חקירתי מרכזי שמשפיע באופן ישיר על יכולתה של המשטרה לאתר מבצעי עבירה ולהעמידם לדין. מהתרשים עולה כי 65% מנפגעי עבירת הגניבה בשנת2016 (כ-150 אלף) לא דיווחו למשטרה על הגניבה. מרביתם (כ -84 אלף) עקב תפיסתם כי אין למשטרה יכולת או רצון לטפל בגניבה. יוצא איפוא כי על פי תוצאות הסקר שיעור עבירות הגניבה המדווח למשטרה הוא רק כשליש מכלל העבירות. מנתוני הסקר עולה כי מרבית משקי הבית בישראל ש נפגעו מעבירות רכוש שנעשו בדירת מ גורים או מגניבה מ כלי רכב לא דיווחו על כך למשטרה, ורוב הדיווחים למשטרה הם על גניבת כלי רכב. יצוין כי משקי הבית שלא דיווחו על גניבת רכוש מדירתם ציינו כי הסיבה העיקרית לכך היא חוסר היכולת של המשטרה לטפל בעבירות אלה. מממצאי סקר הלמ"ס לשנת 2017 עולה כי נמשכת מגמת אי -הדיווח במרבית משקי הבית שנפגעו מעבירות בדירת מ גורים או מגניבה מכלי רכב.
בשנת 2017 העיר מבקר המדינה למשטרה12 על רמת העדיפות הנמוכה שמייחסת המשטרה לבדיקת מוצגים שניטלו בזירות של עביר ות רכוש במעבדת דנ"א. בשל כך נבדק רק חלק מכלל המוצגים שנאספו בזירות אלו והדגימות שנלקחו מהם. המבקר אף התריע על כך ש אם לא ייבדקו המוצגים והדגימות שנאספו בזירות העבירה האמורות - יפחתו הסיכויי ם לגילוי העבריינים וירדו לטמיון המשאבים שהשקיעו יחידות החקירה. בבדיקה נמצאו שמונה תיקים שבהם איתר חוקר מז"פ מוצגים פורנזיים בזירה, אך הם או דגימות שנלקחו מהם - לא נשלחו לבדיקת מעבדות מז"פ.