אוניברסיטת תל אביב . הוועד המנהל – מינויים, בחינת זיקות והליך סיום כהונת הנשיא - אוניברסיטת תל-אביב לדעת משרד מבקר המדינה, על מר אקירוב וחברי הוועדה שידעו, לדברי אחד מחבריה, על היכרותו עם המועמדת ועל הקשרים ביניהם, היה לפנות ליועצת המשפטית של האוניברסיטה על מנת שתבחן את טיב הקשרים ביניהם ותקבע מה הצעדים שיש לנקוט בגינם. ממסמכי האוניברסיטה לא עולה כי לפני שהתקבל הסיכום האמור בחנו פרופ' רבינוביץ ומר לאוטמן, בין היתר באמצעות היועצת המשפטית של האוניברסיטה, אם ראוי שמר אקירוב, שהוא יזם פעיל וידוע בתחום הנדל"ן, יהיה מעורב בבדיקת הפרויקט ובניהול המשא ומתן. במסגרת בדיקה כזאת צריך היה לבדוק אם למר אקירוב יש קשרים כלשהם עם מי משלושת היזמים שהגישו הצעות לביצוע הפרויקט, ואם יש קשרים כאלה - האם יש בהם כדי למנוע ממר אקירוב להיות מעורב בבדיקת הפרויקט. כאמור, אחד משלושת היזמים שהגישו הצעות לביצוע הפרויקט הוא חברה אחות של חברה הבונה עבור מר אקירוב את פרויקט ממילא. במרס ובאפריל 2005 פרסמה האוניברסיטה מודעות המזמינות יזמים להציג את מועמדותם לתכנון ולביצוע של הפרויקט ולתפעולו במשך 24 שנים וחצי. האוניברסיטה ציינה כי יתקיים מיון מוקדם, וכי המועמדים שיעברו אותו בהצלחה ישתתפו בהליך הגשת הצעות, ובסיומו ייבחר היזם שיבצע את הפרויקט. עוד נכתב במודעות: "למען הסר ספק מובהר בזאת שהליך זה איננו מתנהל עפ"י חוק חובת המכרזים, התשנ"ב - 1992"25 . במסמכי המ כרז נדרשו המציעים לציין, בין היתר, מיהו הקבלן שיבצע עבורם את הפרויקט. ממסמכי האוניברסיטה עולה כי ההכנסות הצפויות ברוטו של היזם שיזכה במכרז לאורך תקופת הזיכיון נאמדות בכמיליארד ש"ח וההכנסות הצפויות נטו26 נאמדות בכ-165 .מיליון ש"ח לדעת משרד מבקר המדינה, אכן ההחלטה אם הבדיקה תתועד בכתב וידווח על תוצאותיה לוועד המנהל היא עניין שבשיקול דעת. עם זאת, מאחר שסוגיית שוויון הזדמנויות בין המציעים בכוח היא נושא חשוב ורגיש, ומכיוון שהכדאיות הכלכלית של הפרויקט עבורם תלויה במידה רבה בתנאי ההתקשרות וכל שינוי בהם יכול להשפיע על הצעתם, היה ראוי שהי ועצת המשפטית תעלה על הכתב את תוצאות בדיקתה ואת מסקנותיה ותביא אותן לידיעת הוועד המנהל, גם אם לא נדרשה במפורש לעשות זאת. הביקורת העלתה כי היועצת המשפטית לא דיווחה לוועד המנהל על תוצאות בדיקתה, ואף לא נמצאו מסמכים המלמדים שהיא בחנה אם היה בשינוי התנאים משום הפרת עקרונות השוויון וההגינות בדרך הפוגעת בשאר היזמים שהשתתפו במכרז. משרד מבקר המדינה מעיר לאוניברסיטה כי רישום ראוי של פרוטוקולים היה מגביר את שקיפות הדיונים של צוות המשא ומתן, וניתן היה ללמוד מהפרוטוקולים מה היו העמדות שהובעו, אילו החלטות התקבלו ומה היה חלקו של כל אחד מחברי הצוות בתהליך קבלת ההחלט ות בנושא. יש אפוא להצר על כך שהדבר לא נעשה כנדרש. הביקורת העלתה כי לכל אורך התקופה, ממינויו במרס 2007 של מר אקירוב לצוות המשא ומתן עם שיכון עובדים ועד לדיון האמור בוועד המנהל ביולי 2007 , לא העלה מי מחברי הוועד המנהל וההנהלה, ובכללם היועצת המשפטית של האוניברסיטה, שידעו על חלקו של מר אקירוב במשא ומתן, את הצורך לבחון אם בהיותו יזם מרכזי ופעיל בתחום הנדל"ן אין במעורבותו בפרויקט המעונות משום חשש לניגוד עניינים או לכל הפחות פוטנציאל לניגוד עניינים; וממילא לא נבחן ע ניין זה. גם לאחר שפרופ' גליל ביקש כאמור בדיון ביולי 2007 למנוע "כל ספק של מראית עין לניגוד אינטרסים" בפעולות האוניברסיטה הנוגעות לפרויקט, לא מצאו לנכון חברי הוועד המנהל ואף היועצת המשפטית, שנכחה בדיון האמור של הוועד המנהל, לבחון את הנושא והמתחייב ממנו. עוד הועלה כי מר אקירוב לא דיווח בשום שלב לוועד המנהל או לגורמים אחרים באוניברסיטה, ובהם היועצת המשפטית, שחברת סולל בונה, שהיא כאמור חברה אחות של חברת שיכון עובדים, שעמה התקיים המשא ומתן, בנתה באותו מועד עבור חברה בשליטתו פרויקט בנייה בשכונת ממילא בירושלים, ועל פי המסמכים שהומצאו לאוניברסיטה, אף אמורה לשמש קבלן מבצע מטעם שיכון עובדים בפרויקט המעונות; אף שכבר במרס 2007 העבירו אליו כאמור הגורמים העוסקים בנושא באוניברסיטה את כל חומר המכרז והוא ידע עובדות אלה. מר אקירוב המשיך לייצג את האוניברסיטה במשא ומתן עד נובמב ר 2007 וגם לא ביקש מהיועצת המשפטית של האוניברסיטה חוות דעת לגבי הצעדים המתחייבים מזיקתו לשיכון עובדים ולסולל בונה. משרד מבקר המדינה מעיר ליושבת הראש לשעבר ולד"ר גלייטמן כי היה עליהם לדווח על היכרותם לוועדת החיפוש וליועצת המשפטית של האוניברסיטה כדי שיבחנו את טיב הקשרים ויחליטו כיצד לפעול. כאמור, אין מקום לכך שבעל הקשר יחליט בעצמו כי הגילוי מיותר. הביקורת העלתה כי ד"ר גלייטמן, שמונה כאמור במאי 2009 לחבר בוועד המנהל של האוניברסיטה, כיהן באותה עת כיו"ר הוועד המנהל של מכללה אקדמית מתוקצבת - המכון הטכנולוגי חולון (להלן - המכון). לא נמצאו בתיקי האוניברסיטה וות"ת מסמכים המעידים שהאוניברסיטה או ד"ר גלייטמן עצמו ביקשו מוות"ת לאשר שד"ר גלייטמן יכהן בעת ובעונה אחת בשני המוסדות. יצוין כי המכון נמצא בסמיכות גאוגרפית לאוניברסיטה ויש בו חוגים ותחומי לימוד הדומים לאלה שבאוניברסיטה (כגון הנדסה, מדעי המחשב וניהול). מטבע הדברים במצב זה יש פוטנציאל לתחרות בין המוסדות. הועלה כי ועדת החיפוש והוועד המנהל לא עסקו כלל בעניין זה ולא בחנו אם כהונה בשני מוסדות אקדמיים קרובים שיש בהם תחומי לימוד זהים, אין בה משום חשש לניגוד עניינים. לדעת משרד מבקר המדינה, על האוניברסיטה לדרוש ממועמדים לחברות בוועד המנהל למלא שאלון אשר בו יידרשו לציין פרטים בדבר עיסוקיהם האחרים על מנת שיהיה אפשר לבחון אם העיסוק בד בבד עם כהונתם בוועד המנהל לא יעמיד אותם במצב של ניגוד עניינים. על האוניברסיטה גם להקפיד שדיווחים, דיונים ובירורים בעניינים חשובים אלו יתועדו כנדרש. על ות"ת להוציא הוראות מפורשות בנושא ולהקפיד שהמוסדות להשכלה גבוהה ימלאו הוראות אלה. הביקורת העלתה כי במועד סיום הביקורת, ספטמבר 2010, כ -15 חודשים לאחר השינוי בחוקה, עדיין לא מונתה ועדת חיפוש לצורך מינוים של שני נציגי הציבור החסרים. 4. בסיכום צוין כי ועדת החיפוש הכינה רשימה של שישה מועמדים בעדיפות ראשונה וקבעה מי מחברי הוועדה ייפגש עם כל אחד מהם, לפני שיזומנו לפגישה עם כל חברי הוועדה. בסיכום האמור לא צוין על מי הוטל להיפגש עם ד"ר מרידור , ואולם בספטמבר 2009 הבהירהד"ר מרידור למשרד מבקר המדינה כי מי שנפגש עמה ושכנע אותה להיפגש עם חברי הוועדה היה מר אקירוב. פגישה זו לא הוזכרה כלל בסיכום ועדת החיפוש, הגם שהיה צריך לראות בה חלק מתהליך האיתור ולתעדה בהתאם. משרד מבקר המדינה מעיר בעניין זה כי לזיקות ולקשרים בין אנשים יש מאפיינים שונים, ובחינת קשרים שונים עשויה להוביל לתוצאות משפטיות שונות - מהסתפקות בעצם גילוי הזיקה, ואף קביעה כי בנסיבות העניין אפילו הגילוי לא היה נחוץ, ועד פסלות מוחלטת. בחינת אופיו של הקשר חייבת להיעשות, כאמור לעיל, על ידי גורם מוסמך והוא יכריע, לפי אמות מידה מקצועיות ועל סמך מידע שיקבל, אם יש לפעול בנושא וכיצד. בעל הזיקה אינו מוסמך, כאמור, להחליט בעצמו שהגילוי מיותר. לפיכך היה על מר אקירוב ופרופ' גולדמן לדווח מבעוד מועד על הקשרים ביניהם לוועדת החיפוש וליועצת המשפטית של האוניברסיטה. (ה) ד"ר שוקי גלייטמן כיהן במשך כשנתיים כדירקטור חיצוני בחברת "וואלה תקשורת בע"מ", בעת שיושבת הראש לשעבר הייתה יו"ר הדירקטוריון של החברה. כמו כן מסרה יושבת הראש למשרד מבקר המדינה כי יש לה היכרות רבת שנים עם ד"ר גלייטמן שהחלה עוד קודם שהתמנה לתפקידו ב"ווא לה תקשורת בע"מ". הועלה כי יושבת הראש וד"ר גלייטמן לא דיווחו לוועדת החיפוש או ליועצת המשפטית על דבר היכרותם זו. מהפרוטוקולים של ישיבות הוועד המנהל לא עולה כי מי מחברי הוועד ביקש לקבל לעיונו את הד וח של היועץ החיצוני או כי מר אקירוב מסר להם דוח זה ביזמתו, ובתיקי האוניברסיטה לא נמצא דוח המסכם את תוצאות בדיקת המכרז, אף על פי שמדובר כאמור בנושא חשוב ומהותי ובפרויקט בהיקף כספי ניכר ביותר. . לדעת משרד מבקר המדינה, הליקויים שהובאו בפרק זה בנוגע להליך הבחירה והמינוי של ד"ר מרידור מלמדים על פגמים מהותיים בקיום ההליך. בישיבת הוועד המנהל ביולי 2007 , הישיבה השנייה מאז כניסתו לתפקיד של פרופ' גליל, הוא הסתייג לראשונה במפורש ממעורבותו של מר אקירוב בפרויקט. פרופ' גליל שיבח את תרומ תו של מר אקירוב לאוניברסיטה, אך ציין כי לדעתו צוות המשא ומתן בעניין הפרויקט חייב לכלול את אנשי האוניברסיטה. פרופ' גליל הוסיף כי "הוא מבקש ממר אקירוב לייעץ לאוניברסיטה בנושא והוא מברך על כך, אך אינו רוצה שהוא ייצג את האוניברסיטה במו"מ... אין הוא קובע שקיים ניגוד אינטרסים בייצוג האוניברסיטה ע"י מר אקירוב אך הוא רוצה למנוע כל ספק של מראית עין לניגוד אינטרסים, ולדעתו, בתהליך זה חייב המנכ"ל להוביל את המו"מ". הביקורת העלתה כי למרות ההמלצה האמורה לעיל של הוועדה המשפטית ולמרות הצורך בתיקון החוקה, בספטמבר 2010 טרם הותקנו בחוקה סעיפים המפרטים את סמכויותיו של נשיא האוניברסיטה וסעיפים המפרטים את סמכויות הפיקוח של הוועד המנהל על הנשיא; ואף לא הוחל בתהליך להתקנת סעיפים כאלה. לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שהוויכוח על הסמכויות של הוועד המנהל והנשיא, שאין כל ביטחון שלא יישנה, הקשה מאוד את התפקוד של האוניברסיטה, ונוכח העובדה שגם הוועדה המשפטית עצמה לא הגיעה לתמימות דעים בענ יין זה, על האוניברסיטה לבחון את סעיפי החוקה ולשקול לקבוע בה או במסמך מחייב אחר (כגון התקנון) את סמכויות הנשיא והוועד המנהל ואת קשרי הגומלין ביניהם, כדי לצמצם ככל האפשר חילוקי דעות ומשברים דומים בעתיד. יצוין כי מערכת היחסים שהתפתחה בהמשך בין הנשיא ובין מר אקירוב הייתה עכורה. מר אקירוב הביע את אי-שביעות רצונו מתפקודו של פרופ' גליל ואף סבר כי יש להדיחו מתפקידו. מר אקירוב וחברים נוספים התבטאו בחריפות כלפי הנשיא בישיבות הוועד המנהל (ראו להלן). ממסמכי האוניברסיטה לא עולה כי בעקבות קבלת המכתב האמור ולנוכח חומרת הדברים שפורטו בו קיים הוועד המנהל דיון בנושא, ואף לא עולה מהם כי יו"ר הוועד העלה עניין זה בישיבות הוועד, אף שראוי היה שהדבר ייעשה. מהאמור לעיל עולה כי ממועד ביצוע התיקונים האמורים ועד לתיקון החוקה במאי 2010 (ראו להלן), לא הייתה לחבר הנאמנים כל מעורבות בהליכי המיון והבחירה של חברי הוועד המנהל או השפעה על תהליכים אלה. ככלל, הוועד המנהל, שאינו מוגדר כמוסד העליון שלה, לא היה נתון לפיקוח ולביקורת, והוא היה היחיד המוסמך למנות ולפטר מי מחבריו; ואילו לחבר הנאמנים, שמעמדו בשדרה הניהולית גבוה ממעמדו של הוועד המנהל (אף שכאמור הוא לא הוגדר מפורשות כמוסד העליון באוניברסיטה), לא ניתנה באותה עת כל סמכות מעשית בעניין זה. עוד עולה כי יחסי הגומלין בין הוועד המנהל לנשיא וחלוקת הסמכויות ביניהם לא הובהרו בחוקה במ ידה מספקת: מצד אחד, סמכויותיו העיקריות של הנשיא - למעט הסמכות למנות את הרקטור, המנכ"ל וסגני הנשיא ולהעבירם מתפקידם - לא פורטו. בפועל הנורמה המנחה היחידה בנושא יסודי זה הייתה סעיף 43.1 בחוקה, המנוסח באופן כללי; מצד אחר, אמנם לוועד המנהל הוענקה בחוקה הסמכות למנות את הנשיא ואף להעבירו מתפקידו, אך לא פורטו סמכויות הפיקוח שלו על הנשיא 13 . עניינים אלה לא הוסדרו במסגרת תיקון החוקה במאי 2010. הביקורת העלתה כי הוועד המנהל לא קיים עד ספטמבר 2010 כל דיון בבקשה האמורה, וכי הנושא לא הועלה להצבעה, אף שהדבר מתחייב על פי החוקה. יצוין כי בעקבות פנייתו של מר גולדברג התקיימו מגעים בינו ובין יושבת הראש דאז, ובתחילת דצמבר 2009 הם אף גיבשו מסמך הבנות בדבר מתווה לביצוע שינויים בחוקה, וכי הוקמה ועדה שתגבש שינויים אלה (להלן - ועדת צ'שנובסקי). לדעת משרד מבקר המדינה, בקשה של חבר הנאמנים לפטר את חברי הוועד המנהל והעומד בראשו, המוגשת בהתאם לחוקת האוניברסיטה, היא הליך חריג ומהותי מאוד, המחייב את הוועד המנהל לדון בנושא בכובד ראש ולקבל החלטה מפורשת בעניינו, תוך תיעוד הולם של הדיון וההחלטה. המחלוקת היסודית בין הגרסה שהעלה מר גולדברג ובין הגרסה שהעלו יושבת הראש לשעבר וה אוניברסיטה בעניין העובדות הנוגעות לטיפול בבקשה האמורה מותירה ספק בדבר תוקף הבקשה ובדבר כוונת הצדדים. למחלוקת מעין זו אין מקום במערכת הניהולית של מוסד אוניברסיטאי כדוגמת אוניברסיטת תל -אביב; היא מחייבת דיון, ליבון ונקיטת צעדים אופרטיביים ליישוב הפערים העומדי ם בבסיסה הנוגעים לסוגיות יסודיות. היה על יושבת הראש לקיים דיון בבקשה ולחלופין לברר עם מר גולדברג אם בקשתו עדיין בתוקף. אשר למר גולדברג - היה עליו לעמוד על כך שהוועד המנהל יפעל על פי החוקה וידון בבקשתו, אם לא ביטל אותה. חבר הנאמנים מונה כאמור מאות חברים, חלק מהם מחו"ל ולא כולם נוכחים בדיונים, ולכן הסיכוי ש-60% מכלל החברים יצביעו בעד הפסקת כהונה הוא קלוש. כמו כן, לחבר הנאמנים לא הוקנו כל סמכויות לעניין הפסקת הכהונה של יו"ר הוועד המנהל. יצוין כי בישיבת הוועד המנהל שהתקיימה בדצמבר 2009 ציין חבר הוועד מר אלפרד אקירוב כי "לא היה עוד תקדים של הצבעת חבר נאמנים בה הצביעו 60% מהחברים, ולכן היכולת של חבר הנאמנים להדיח חברים בוועד המנהל היא לא מעשית". אין מסמכים המעידים שהאוניברסיטה בחנה את השינוי האמור בחוקה נוכח טענתו של מר אקירוב. .לדעת משרד מבקר המדינה, אף שלהלכה פרופ' גליל התפטר, שכן הוא חתם על מכתב התפטרות, הרי שרצף האירועים שתוארו לעיל, ובייחוד החלטתם של חברי הוועד המנהל לתת לנשיא אולטימטום של 48 ,שעות מלמד שההליך שבעקבותיו סיים פרופ' גליל את תפקידו היה למעשה הליך הדחה. כמו כן אין לקבל את הטענה שישיבת ההמשך הייתה "ישיבת התייעצות" בלבד, שכן מדובר למעשה בישיבה שהתקבלה בה החלטה חשובה ותקדימית. ישיבה כזאת יש לקיים על פי כל הנהלים המקובלים ולהקפיד על רישום פרוטוקול מסודר שישקף נאמנה את מה שהתרחש בדיון. 6. רק לאחר שוועדת החיפוש בחרה בד"ר מרידור, היא התבקשה להגיש לאוניברסיטה "קורות חיים" ובהם ציינה, בין היתר, את התפקידים שהיא ממלאת, ובכללם את כהונתה כדירקטורית בחברת אלרוב. יצוין כי גם לאחר שעובדה זו הובאה בדרך האמורה לידיעת האוניברסיטה לא יזם גורם כלשהו באוניברסיטה, ובכלל זה היועצת המשפטית, בדיקה של הנושא. 7. הוועד המנהל החליט במרס 2009 לאשר את מינויה של ד"ר מרידור ליו"ר הוועד המנהל בהצבעה גלויה, אף שלפי החוקה נדרש היה כאמור לאשר את המינוי בהצבעה חשאית. בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה ליקויים בהליך הבחירה והמינוי של פרופ' גולדמן וד"ר גלייטמן: (א) ועדת החיפוש לא רשמה פרוטו קול מפורט דיו שמתעד את ישיבותיה ואת פעולותיה האחרות בנושא שבוצעו בין הישיבות (כגון פגישות עם מועמדים פוטנציאליים). אמנם מזכירת הוועד המנהל רשמה בכתב יד את מקצת הדברים שנאמרו בשתי הישיבות שקיימה הוועדה, אולם רישום זה אינו מפורט דיו וחסר פרטים יסודיים הנוגעי ם להליך שהתקיים: לא נכללו בו עיקרי הדברים שנאמרו בדיונים, ההחלטה על בחירתם של שני נציגי הציבור האמורים, הנימוקים לבחירתם והנימוקים לפסילת מועמדים אחרים; חברי הוועדה אף לא אישרו את הדברים שנרשמו, כמקובל לגבי פרוטוקולים. (ב) ועדת החיפוש לא ראיינה איש מהמועמדים, גם לא את המועמדים שעליהם החליטה להמליץ. נציגי הציבור המכהנים בוועד המנהל, שהוא אחד מגופי הניהול החשובים של האוניברסיטה עושים זאת בהתנדבות ומתוך תחושת שליחות. נציגי הציבור ממלאים מצד אחד תפקיד ציבורי חשוב ומשמעותי המחייב כישורים מקצועיים והקדשת ז מן וכרוך בנשיאה באחריות, ומצד אחר נהנים ממידה מסוימת של כבוד ויוקרה. גוף ציבורי הנדרש למנות בעלי תפקידים מעין אלה מחויב לפעול לפי העקרונות החלים על גופים ציבוריים בבואם לבחור נושאי משרה ובעלי תפקיד, כגון הגינות, שוויון הזדמנויות ומקסום תועלות על ידי בחירת הטובים ביותר. משום כך נקבע אף בחוקת האוניברסיטה כי הבחירה תיעשה בסיוע ועדת חיפוש, שכלי יסודי בעבודתה הוא קיום ריאיון עם המועמדים. עבודתה של ועדת חיפוש לבחירת חברי ועד מנהל של אוניברסיטה חייבת להיות מושתתת על הליך סדור ושוויוני. העובדה שנציגי ציבור אינם מקבלים תמורה עבור חברותם בוועד מנהל אינה מעידה על חשיבות הכהונה או יוקרתה. על כן ראוי היה לקיים הליך מיון סדור, הכולל ראיונות עם כמה מועמדים והתרשמות בלתי אמצעית מהם, כדי שיהיה לוועדה בסיס מספק להשוואה ביניהם, והיא תוכל לקבל החלטה מיטבית בדבר המועמדים שעליהם תמליץ. (ג) בין פרופ' בולסלב גולדמן ובין מר אלפרד אקירוב יש קשרים חברתיים. פרופ' גולדמן מסר למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2010 כי גם את יושבת הראש לשעבר הוא מכיר שנים רבות. ואולם מהרישום האמור עולה כי מר אקירוב ופרופ' גולדמן לא דיווחו, משום מה, בשום שלב ליועצת המשפטית של האוניברסיטה על קשרים אלו. יצוין כי כחצי שנה לאחר שפרופ' גולדמן מונה לחבר הוועד המנהל של האוניברסיטה הוא מונה גם לדירקטור חיצוני בחברת אלרוב, שהיא כאמור בשליטתו של מר אקירוב, והוא מכהן בתפקיד זה עם יושבת הראש לשעבר. זאת ועוד, לדעת מ שרד מבקר המדינה, לא היה מקום לקיים דיון ואף לקבל החלטה בעניין רגיש ומהותי זה - סיום כהונת נשיא - ללא נוכחותו של רקטור האוניברסיטה, שהוא בעל הסמכות האקדמית העליונה שלה, המשמש ממלא מקום הנשיא בהיעדרו. הרצון לשמור על "דיסקרטיות וחשאיות" אינו יכול להצדיק דרך פעולה שבמהותה אינה עולה בקנה אחד עם חוקת האוניברסיטה. לכן לא היה מקום לקבל בחפזה החלטה על סיום כהונת נשיא, וראוי היה להודיע מראש בסדר היום של הישיבה על הכוונה לפעול לסיום כהונת הנשיא. פעולה בדרך זו הייתה מאפשרת הכרעה לאחר קיום התייעצויות ובחינה נרחבת יותר ב ידי כל אחד מהצדדים. בדרך זו אף ניתן היה להבטיח קיום הליך שקוף יותר שיהיה גלוי לחברי מוסדות נוספים באוניברסיטה כגון הסנט וחבר הנאמנים. .הודעתם של עו"ד ארדינסט ופרופ' גליל למשרד מבקר המדינה בעניין הדיווח שמסרה יושבת הראש לגבי ההחלטה שהתקבלה בישיבת ההמשך אינה עולה בקנה אחד עם התרשומת מאותה ישיבה, ולפיה לא התקבלה החלטה על הדחה אלא החלטה לפתוח בהליך של הדחה (שלא ברור כיצד יסתיים), ועם מכתבו האמור של מר קרול. לדעת משרד מבקר המדינה, מצב שבו לאחר ביצוע מהלך רגיש ומשמעותי כל כך של סיום כהונת נשיא אוניברסיטה יש שתי גרסאות שונות בדבר אופן קיום ההליך ונסיבות סיום הכהונה הוא מצב בעייתי העלול ללמד על ניהול כושל של ההליך; אפשר שקיום קפדני של הכללים בנושא, לרבות תיעוד מדויק, היה מונע את אי - הבהירות האמורה. על האוניברסיטה להפיק במהרה את הלקחים מאירוע זה. בחוקה לא נקבע שנציגי הציבור צריכים להיות מתחומים מגוונים. מעיון ברשימת נציגי הציבור שכיהנו בוועד המנהל של האוניברסיטה בשנים האחרונות עולה כי כמעט כולם פעילים בתחום העסקי או הניהולי, וכי לא כיהנו בו נציגי ציבור מתחומים חשובים אחרים שצוינו בחוקה. יצוין כי בישיבת הוועד המנהל במאי 2009 העירה חברת הוועד עו"ד אורן כי המועמדים שהוצעו לכהונה בוועד המנהל באותה ישיבה הם "אנשים ראויים אך הם לא 'מגוונים' את המוסד". החוקה גם לא הגדירה במפורש את תחום העיסוק והניסיון של יו"ר הוועד המנהל, כפי שנעשה לגבי נציגי הציבור, אולם בפועל במשך השנים כיהנו בתפקיד זה נציגי ציבור, רובם (בכלל זה שני האחרונים) מהתחום העסקי. אין חולק על תרומתם של אנשי עסקים המכהנים בוועד המנהל לאוניברסיטה ועל הערך המוסף החשוב שמביאים ניס יונם וכישוריהם. ואולם אופיו ומהותו של המוסד האוניברסיטאי הציבורי - מטרותיו, האתגרים העומדים לפניו והשיקולים שעליו ועל מוסדותיו להביא בחשבון במסגרת פעולותיהם והחלטותיהם - אינם קשורים בהכרח רק לענייני כספים וכלכלה. לכן לדעת משרד מבקר המדינה על הגורמים הנוגעי ם בדבר באוניברסיטה לתת את הדעת על כך כי ראוי שבוועד המנהל יכהנו גם נציגי ציבור בעלי ניסיון מוכח בתחומים חשובים אחרים כגון רוח, חברה, תרבות, רווחה, ביטחון וחינוך, כדי שיוכלו לתרום מידיעותיהם בתחומים האמורים לקידומה של האוניברסיטה. לשם כך יש מקום לשקול גם שינוי בחוקה שיבטיח שהוועד המנהל יהיה הטרוגני ומגוון ככל הניתן. (ז) הוועד המנהל החליט במאי 2009 'לאשר את מינוים של פרופ גולדמן וד"ר גלייטמן בהצבעה גלויה, אף שלפי החוקה נדרש היה כאמור לאשר את המינוי בהצבעה חשאית. (ח) ועדת החיפוש המליצה כאמור לוועד המנהל על שני מועמדים בלבד לשני התפקידים הפנויים, אף שבחוקה צוין כאמור כי המועמדים ייבחרו "מקרב מומלצי" ועדת החיפוש - ועל כן היה על הוועדה להמליץ על מועמדים נוספים. יצוין כי חברת הוועד המנהל עו"ד אורן ציינה בישיבה האמורה במאי 2009 כי "לדעתה ועדת החיפוש צריכה להציג בפני הוועד המנהל יותר ממועמד אחד לתפקיד", ובתגובה ציינה יושבת הראש דאז כי "בפעמים הבאות תישקל האפשרות להבאת מספר מועמדים לבחירה".
2. ואלה הממצאים שהעלה משרד מבקר המדינה בעניין ישיבת הוועד המנהל וישיבת ההמשך: (א) יושבת הראש לא דיו וחה מבעוד מועד למוסדות העליונים של האוניברסיטה - חבר הנאמנים והסנט - על כוונתה להביא להפסקת כהונתו של פרופ' גליל ולא התייעצה אתם בעניין זה, כפי שראוי היה לעשות לנוכח העובדה שמדובר בנושא חשוב ומהותי, ואף לא דיווחה להם על כך בדיעבד. (ב) ישיבת ההמשך שבה הוחלט להודיע לפרופ' גליל כי עליו להתפטר התקיימה ללא המשקיפים הקבועים (המנכ"ל, היועץ המשפטי ויו"ר אגודת הסטודנטים), שאמורים על פי החוקה להשתתף בישיבות הוועד המנהל. (ג) בסדר היום המתוכנן של ישיבת הוועד המנהל האמורה, שהועבר לחברי הוועד המנהל ולמשקיפים לפני הישיבה, לא נאמר כי הוועד המנהל צפוי לדון בסיום כהונתו של נשיא האוניברסיטה, ולכן איש מהם לא היה יכול להתכונן לדיון בנושא ואף להתייעץ בעניין זה עם גורמים אחרים לקראת הדיון. (ד) לא הוכן פרוטוקול רשמי מסודר ומפורט דיו של ישיבת ההמשך. (ה) יושבת הראש קיימה את הישיבה אף שרקטור האוניברסיטה דאז לא נכח בה. יצוין כי שניים מהחברים (פרופ' גולדמן וד"ר גלייטמן) שנכנסו לתפקידם בסמוך למועד הישיבה, השתתפו בדיון ואף תמכו במהלך שהביא להפסקת כהונתו. (ו) ההחלטה להודיע לפרופ' גליל כי עליו להתפטר לא התקבלה בהצבעה חשאית כנדרש בחוקה. משר ד מבקר המדינה מעיר כי שיטת ההצבעה אינה עניין טכני אלא מהותי, ולא בכדי נקבע בחוקה כי החלטות בעניינים אישיים וכבדי משקל, כגון העברת נשיא מתפקידו, יתקבלו בהצבעה חשאית.