מטלות רוחב . הטיפול באלימות כלפי עובדי ציבור בשנת 2006 ערך תחום ארגון ומינהל מיפוי של מצב הבטיחות במחלקות לש"ח (להלן - "מיפוי מצב הבטיחות " או המיפוי). מנהלי המחלקות לש"ח התבקשו למלא שאלון הנוגע, בין היתר, להיקף תופעת האלימות במחלקותיהם . לפי תוצאות ה מיפוי, בשנת 2006 אירעו786 אירועי אלימות - פי ארבעה מהערכת משרד הרווחה ופי שישה מנתוני המשרד הרשמיים. עוד עולה מה מיפוי כי 249 מ-786 אירועי האלימות (כ -32% )מכלל האירועים דווחו למשרד הרווחה בשנת 2006 , אךעל פי נתוני המשרד דווח לו על 123 .אירועי אלימות בלבד בשנה זו מבדיקת 197 תיקי המדגם עלה ש המשטרה לא הוד יעה למתלוננים על סגירתם של 96 ( מהם49% ,)והדבר עלול לפגוע במימוש זכותם לערור על ההחלטה. עוד עלה שהמשטרה לא הודיעה לחשודים על סגירתם של 75 ( תיקים38%). הועלה כי רק בשנת 2008 החל משרד הבריאות להפעיל מערכת מידע ממוחשבת ייעודית לאירועי אלימות (להלן - מערכת קב"ט), המקשרת בין בתי החולים הממשלתיים ובין אגף הביטחון שבמשרד . מבדיקת הנתונים במערכת קב"ט עלה כי היא טרם הוטמעה בקרב בתי החולים ו לכן לא הוזנו אליה כל אירועי האלימות. נוסף על כך, הזנת האירועים אינה אחידה, ופרטים רבים של האירועים אינם מוזנים כלל או מוזנים באופן שגוי40. במצב זה אי-אפשר לקבל מנתוני המאגר הממוחשב תמונה מלאה ואמינה של היקף אירועי האלימות, הגורמים להם ומאפייניהם. זאת ועוד, משרד הבריאות לא השתמש בנתוני המאגר לפילוח תופעת האלימות ולזיהוי הבעיות המחייבות טיפול. יתר על כן, מערכת המידע הממוחשבת אינה מקושרת למוסדות הרפואיים שאינם ממשלתיים, וקופות החולים, חוץ מן הכללית, אינן מדווחות למשרד הבריאות על אירועי אלימות שהתרחשו בהן. לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי שמשרד הבריאות ימסד את הקשר עם מוסדות רפואיים שאינם ממשלתיים ויבטיח שיהיו לו נתונים מרוכזים ומהימנים על היקף תופעת האלימות בכל מערכת הבריאות. הביקורת העלתה כי במחוזות המשרד קיימו חברי ועדות אל -אלימות פגישות מעטות עם הגורמים הנוגעים בדבר במחוזות המשטרה וכי מטה משרד הרווחה כלל לא קיים פגישות ת יאום עם המשטרה ומשרד המשפטים. על משרד הרווחה ליזום פגישות עבודה קבועות עם הגורמים הנוגעים בדבר במשטרה ולרכז לקראתם את כל הבעיות שמעלים עובדי המחלקות לש"ח. . במהותה מהאלימות בבתי החוליםומן הראוי לייחד הנחיות מתאימות גם למוסדות אלה. משרד מבקר המדינה מעיר, כי ההנחיות עוסקות בדרכי ההתמודדות עם תופעת האלימות בבתי החולים בלבד ולא במוסדות רפואיים בקהילה על מאפייניהם הייחודיים. אמנם סביר להניח שמרבית אירועי האלימות מתרחשים בבתי החולים, אך האלימות במוסדות הרפואיים בקהילה שונה ליישומן של המלצות אלו עשויה להיות תרומה ניכרת להפגת המתח ותחושת האי -ודאות בקרב הפונים לחדרי המיון ומלוויהם , ויש בכך כדי למנוע את התפרצותם של אירועי אלימות מסוימים. לפיכך על משרד הבריאות לוודא כי בכל בית חולים המפעיל חדר מיון יימצא חומר הסברה זמין כמומלץ. משרד מבקר המדינה מעיר כי נוכח היקף פעילות זה מן הראוי שמשרד הבריאות יבוא בדברים עם המשרד לביטחון הפנים ועם המשטרה לשם בחינת הקמתה של נקודת משטרה43 בבתי חולים שבהם היקף הפעילות מצדיק זאת. אולם ב "מיפוי מצב הבטיחות ", שנעשה בשנת 2006 , הועלה שבמרבית המחלקות לש"ח לא מונה נאמן ביטחון כאמור. זאת ועוד, נאמני הביטחון שכבר משמשים בתפקידם במחלקות לש"ח לא השתתפו בהשתלמות מקצועית כנדרש. מהאמור לעיל עולה כי אף ש נושא הכשרת העובדים להתמודדות עם אירועי אלימות נדון בהרכבים שונים וגובשו המלצות בעניין זה, לא גיבש משרד הרווחה תכנית מעשית לכך. מבדיקת מועדי כינוס הוועדות בשלושת המחוזות עלה כי הוועדות לא התכנסו בתדירות הרצויה - אחת לחודש - לדיון בדיווחים על אירועי אלימות במחלקות לש"ח, אף שהצטברו דיווחים כאלה 35 ,. נוסף על כך ועדת אל -אלימות במחוז הצפון לא התכנסה כלל לדיון באירועי אלימות פרטניים שהופנו אליה. אמנם למקצת הדיווחים שנבדקו צורף מכתב תגובה שכתבה מרכזת הוועדה למחלקה לש"ח בשם הוועדה, אולם לא נמצא שהוועדה קיימה דיון בנדון. .בישיבות הוועדה (כ -54% ) התרחשו חודשיים עד כשישה חודשים לפני מועד הדיון בעניינם. .מגבילים שיבטיחו את ביטחונם של המותקפים ; מרבית התיקים שהתביעה דרשה כי תבוצע בהם השלמת חקירה נסגרו בלא השלמת החקירה; פעמים רבות חלפה חצי שנה ויותר ממועד סיום החקירה ועד מועד קבלת ההחלטה על המשך הטיפול בתיק. המשטרה מסרה בתשובתה מדצמבר 2009 כי מאז שנת 2003 לא ביצעה חטיבת החקירות ביקורת בנושא איכות הטיפול בעברה של תקיפת עובד ציבור משום שהיא נדרשת לפקח על מגוון תחומים. עוד מסרה המשטרה כי חטיבת החקירות מינתה רפרנט שאליו יכולים נציגי הרשויות השונות לפנות בתלונה על טיפול המשטרה בעברת אלימ ות כלפי עובד ציבור. הרפרנט מברר את התלונות, מנחה את היחידות כיצד לנהוג במקרים אלה, ומגבש נהלים וחוזרים לטיפול בנושא. לדעת משרד מבקר המדינה, על המשטרה להפעיל אמצעי בקרה ופיקוח כדי לוודא שמדיניותה המחמירה בנושא הטיפול בעברות אלימות כלפי עובדי ציבור מיושמת. בין היתר, עליה להבטיח מיצוי מהיר של החקירה; לשחרר, במידת הצורך, חשודים בתנאים מגבילים שיבטיחו הגנה על המותקפים; לוודא שסגירת תיקי חקירה ב עילה של חוסר עניין לציבור תיעשה רק בידי הגורם המוסמך לכך; ולהגיש כתבי אישום ללא עיכוב. עם זאת, בדיקת תיקי החקירה העלתה כ י לעתים מבוצעות עברות התקיפה בידי אנשים שהעבריינות אינה אורח חייהם, וההליך הפלילי אינו הולם את נסיבות העברה. במקרים אלו, כדי לא לפטור אותם בלא כלום, ראוי לנקוט צעדים חלופיים להליך הפלילי שיהיה בהם כדי להרתיע את החשוד מלבצע מעשה דומה בעתיד, כגון אזהרת החשוד , החתמתו על התחייבות כספית לבל יחזור ויבצע עברה דומה ומתן תרומה למוסד ציבורי. לדעת משרד מבקר המדינה, חשוב לקבוע מדיניות מרכזית שתנחה את גורמי החקירה והתביעה בטיפולם בחשודים אלו , וכן לבחון את הצורך להסדיר - ובמידת הצורך לעגן בדין - את השימוש ב אמצעים האמורים, המהווים "ארגז כלים" לטיפול חלופי בחשודים. בישיבה שכינס מנכ"ל משרד הרווחה באפריל 2008 לשם דיון באלימות כלפי עובדים סוציאליים הוחלט שצוות בראשות מנהל אגף הביטחון של המשרד והממונה על הביטחון במרכז השלטון המקומי יכין מסמך המפרט את תפקידי השומר, סמכויותיו ועלות העסקתו. אף על פי כן עד מועד סיום הביקורת, אוגוסט 2009 , לא הוכן המסמך האמור, ולמעשה משרד הרווחה ומרכז השלטון המקומי לא הסדירו את נושא אבטחתם של עובדי המחלקות לש"ח, החשופים לאירועי אלימות . לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד הרווחה ומרכז השלטון המקומי לפעול לאלתר להסדרת הנושא בשיתוף המשרד לביטחון הפנים והמשטרה.
נמצא שאף על פי שהוועדה הייתה אמורה לפעול כוועדה מתמדת היא לא פעלה במשך פרקי זמן של שנים. בשנת 2008 נעשה ניסיון לחדש את פעילותה, והיא קיימה ישיבה אחת בלבד - בדצמבר באותה השנה. לפיכך במהלך השנים היא לא ריכזה את הנתונים ולא ניתחה אותם, והם לא שימשו מצע לדיון.