קרן קסריה אדמונד בנימין דה רוטשילד . סדרי מימוש מטרות הקרן - קרן קיסריה אדמונד בנימין דה רוטשילד הביקורת הנוכחית העלתה כי גם לאחר הביקורת האמורה, המשיכה הקרן בשנים 2007 ו- 2008 להשקיע באפיקי השקעה שאינם סולידיים. בשל המשבר הפיננסי בשוק המניות בשנת 2008 נגרם לקרן הפסד ניכר של כ-87 .מיליון ש"ח רק בשנת 2009 שינתה הקרן את מדיניות ההשקעה שלה והחליטה להתמקד בנכסים פיננסיים סולידיים. . דוח מבקר המדינה משנת 2000 עסק גם בפטור ממסים, וצוין בו כי "לא ניתן לפטור את הקרן ממס הכנסה וממס שבח בלי שהפטור יהיה מעוגן בחוק". בדוח אף צוין כי לא קודמו הליכי חקיקה לפטור את הקרן ממס הכנסה וממס שבח על זכויות במקרקעין שהקרן מכרה, ואולם עד מועד סיום הביקורת לא יזם משרד האוצר חקיקה בנושא והעניין עדיין מצוי במחלוקת בין הקרן ובין רשויות המס. .לדעת משרד מבקר המדינה , אין לכלול תשלומים אלה במסגרת התשלומים שהקרן מחויבת לתרום להשכלה גבוהה, הן מפני שהם מנוגדים להסכמה בדבר דרך חישוב היקף התרומות והן בשל כך שההתחייבות והתשלומים האלה קבועים ואינם תלויים בהכנסות הקרן או בהכנסות שמניב פארק התעשייה. עוד בדוח משנת 2000 ציין מבקר המדינה כי מאז הקמתה עסקה החברה בהכנת תכנית מתאר לכלל אדמות קיסריה וכי עד סיום הביקורת דאז לא אושרה התכנית. הנתונים דלעיל מראים שבידי הקרן נותרה קרקע מעטה הזמינה לבנייה למגורים - 286 דונם בלבד. גם בביקורת זו נמצא כי בידי הקרן אין תכנית מתאר לכלל אדמות קיסריה ובכלל זה לקרקע שייעודה כעת הוא לחקלאות - 11,180 דונם. אם תבקש הקרן לשנות את ייעוד הקרקע יהיה עליה לפעול אצל הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה, ואחר כך להכין תכנית מפורטת ולהביאה לאישור הוועדה. מדובר בתהליך ארוך ומורכב אשר עלול להיתקל בהתנגדויות ולהימשך שנים, דבר שיעכב את המשך הפיתוח של היישוב. . לאורך השנים לא דרשה מדינת ישראל מהקרן, שבה היא שותפה, לקדם את תכנון הקרקעות. על הנציגים שבמועצת הקרן, בפרט אלה שהמדינה מינתה, היה לראות בפעולה זו יעד של המדינה ושל הקרן עצמה ולפעול בהתאם, דבר שהם לא עשו. מכיוון שהליכי תכנון במדינת ישראל ידועים כנמשכים זמן רב, ראוי שהשרים הנוגעים בדבר והקרן יקבעו תכנית תחומה בלוחות זמנים לקידום תכנית מתאר לקיסריה ולאישורה. הביקורת הנוכחית העלתה כי המחלוקת האמורה לעיל לא יושבה ואף לא ננקטו צעדים ליישובה, ולמעשה משנת 1973 לא שילמה הקרן למינהל דמי חכירה בגין הקרקעות שבידיה. . לקרן מאות מיליוני ש"ח יתרות כספיות ופיקדונות לזמן ארוך שלא נקבע להן ייעוד. אף כי סכומי התרומות שהקרן העניקה היו הסכומים שהיתה מחויבת לתרום, הם מהווים חלק קטן בלבד ממה שהיה ביכולתה לתרום. מדובר בסוגיה עקרונית שיש לה היבטים ציבוריים ושיש לתת עליה את הדעת. על מועצת הקרן ובעלי המניות בה - מדינת ישראל ובית רוטשילד - לקיים ביניהם דיאלוג רעיוני ומעשי, שבו תיבחן השאלה האם נוכח הזמן שחלף ונוכח שינוי הנסיבות והגידול במשאבי הקרן, אין מקום לשנות את שיעור התרומות שהיא נותנת. בכלל זה יש לבחון מהו היקף ההון ועודפי הנזילות שעל הקרן להחזיק כדי להבטיח את המשך פעילותה ופעילות החברה באופן תקין וכדי לחזק ולקדם את יעדיה. בדרך זו תמוצה מטרתה החברתית החשובה של הקרן - קידום ההשכלה הגבוהה בישראל . הימנעות מפעולה זו עלולה להביא לניצול של כספים מחוץ למטרות הקרן. יש גם לתת את הדעת לסדרי חלוקת העושר האזורי הנובע ממשאבי המדינה בין היישובים שבסביבת קיסריה, שכן זו דרכה של המדינה לאזן בין פערים כלכליים וחברתיים. ראוי ששר הפנים, בשיתוף שר האוצר ושר המשפטים, ישקלו להקדים ולקבוע, עוד לפני שיפוג תוקפו של ההסכם בין הממשלה ובין בית רוטשילד בשנת 2022 , מהי המתכונת הנכונה וההוגנת להפעלת פארק התעשייה וחלוקת רווחיו. .יש מקום ששר האוצר ושר המשפטים יבחנו במשותף ובהידברות עם הקרן את המתכונת הראויה להמשך פעילותה ואת מסמכי היסוד שלה - תזכיר ההתאגדות ותקנות ההתאגדות - ולהתאימם לנסיבות שהשתנו במשך כ -50 שנות קיומה של הקרן, זאת כדי שייעשה שימוש מיטבי בכספים הנצברים בקרן. .קרן קיסריה הוקמה כדי לנהל את מקרקעי קיסריה, לפתח את היישוב ולתרום להשכלה הגבוהה בארץ. המדינה ובית רוטשילד מחזיקים בקרן בבעלות משותפת ובחלקים שווים. במשך השנים שחלפו מהמועד האמור פותחו ואוכל סו היישוב ואזור התעשייה הסמוך לו והקרן תרמה מאות מיליוני ש"ח להשכלה גבוהה וליעדים אחרים. חלוקת העושר הנובע ממשאבי המדינה בין היישובים שבסביבת מקור העושר היא פתרון שהמדינה אימצה פעמים אחדות כדי לאזן את הפערים החברתיים והכלכליים שבחברה הישראלית. חלוקה זו עשויה לתקן חוסר שוויון בהקצאת שטחים בעלי פוטנציאל הכנסות גבוה. לכן, לדעת משרד מבקר המדינה יש מקום ששר הפנים, בשיתוף שר האוצר ושר המשפטים, ישקלו להקדים ולקבוע, עוד לפני שיפוג תוקפו של ההסכם בין הממשלה ובין בית רוטשילד בשנת 2022 , מהי המתכונת הנכונה וההוגנת להפעלת פארק התעשייה וחלוקת רווחיו. משרד מבקר המדינה מעיר למינהל, כי מצב שבו יש לרשות שלטונית תביעה כלפי גוף כלשהו והיא אינה פועלת ליישובה אינו תקין. ראוי כי המינהל יפעל בנחרצות וישלים את הטיפול בעניין זה, הנמשך כבר ארבעה עשורים. משרד מבקר המדינה מעיר כי מדובר במסמך אשר עוסק בסוגיות עקרוניות שהכינו שני עובדים בכירים במערכת הממשלתית, שהם שניים מ"שומרי הסף" של שירות המדינה ושמתפקידם להגן על האינטרסים של המדינה. הסוגיות שהועלו במסמך נוגעות לשרים שאליהם הוא הופנה, כל אחד בתחום אחריותו; מדובר בסוגיות עקרוניות שראוי היה שהשרים יתייחסו אליהן באופן סדור ובכלל זה שיקיימו עבודת מטה מתאימה ויקבלו החלטות בעניינן. בפועל עלה כי בעקבות המסמך קיים שר האוצר דאז דיונים אחדים בעניין הקרן, אולם שר האוצר דאז והשרים האחרים דאז שקיבלו את המסמך לא הביאו את הנושא לכלל פתרון; הם גם לא הביאוהו לדיון בממשלה או להכרעה בפני ראש הממשלה. יש לראות בחומרה היעדר טיפולם של השרים הנמענים בנושאים שהועלו במסמך והימנעותם מהתמודדות עם סוגיה מורכבת ורגישה זו. הביקורת העלתה כי משרד הפנים לא היה מעורב בקביעת הפרויקטים שיזכו למימון מהקרן, אלא הרשויות המקומיות והקרן בלבד. משרד מבקר המדינה מעיר לקרן, כי אף שמדובר ביעדים חיוביים לקידום ההשכלה במובנה הרחב, הם לא עלו בקנה אחד עם יעדיה. יש לשוב ולציין שלא היה מקום להרחיב את מטרות הקרן המנויות בתזכירה קודם שהמדינה תאשר את הקריטריונים. על הקרן ושרי האוצר והמשפטים לבחון האם יש מקום לשנות את מטרותיה של הקרן כך שהיא תרחיב את יעדי התרומות שהיא מעניקה, אם התשובה לכך תהיה חיובית יהיה צורך לבטא את השינוי גם במסמכי היסוד של הקרן. משרד מבקר המדינה מעיר לעניין זה, כי על פי תזכיר ההתאגדות מקורן של תרומות הקרן להשכלה גבוהה הוא במשאבי הקרן בכללותם, ללא הבדל מה היה מקורם - רווחים ממכירת מקרקעין או מההשקעות הפיננסיות של הקרן. לראשונה נעשתה הבחנה בין מקור הרווחים בשנת 1989 בהחלטה שקיבלו שר האוצר והברון רוטשילד עובר לחתימתם על ההסכם להארכת ההסכם מ - 1962 ; אז נקבע כי היקף התרומות יהיה ביחס להיקף ההכנסות מההשקעות הפיננסיות - מדובר בשינוי מהותי של המצב הקיים שחייב שינוי של תזכיר ההתאגדות של הקרן, אולם התזכיר לא שונה.
מאז הוקמה הקרן חלפו כ-50 .שנים, שבמהלכן כאמור הלך ותפח הונה המציאות שהייתה בעת הקמת הקרן השתנתה: מדינת ישראל הלכה והתפתחה, גדל ה שטח המבונה בה, מספר תושביה גדל מאוד, המבנה החברתי שלה השתנה, מספר האוניברסיטאות ומספר הסטודנטים במדינה גדל. הנסיבות ששררו בשנת 1962 - בפרט מיעוט של מוסדות להשכלה גבוהה ומספר קטן יחסית של הלומדים בהם - השתנו במידה רבה. נוכח שינויים אלה ואחרים, והאמצעים הכספ יים הניכרים שהקרן מחזיקה, היה מקום שמדינת ישראל ומועצת הקרן יבחנו האם יש להמשיך בפעולת הקרן במתכונתה הקיימת. הביקורת העלתה כי בחינה כזו לא נעשתה. במשך השנים הצטברו בידי הקרן נכסים פיננסיים רבים, ללא יעד לניצולם באופן תכליתי; בפועל הנכסים הפיננסיים של הקרן שימשו ליצירת הכנסות לצורך הגדלת הון הקרן. אי -ניצול יתרות הנכסים פיננסיים וצבירתם ללא שימוש אינם תורמים להשגת היעדים של הקרן. בכך ששר האוצר לא עמד על כך שיש לייעד את הכספים למילוי יעדי הקרן, הוא לא מילא את תפקידו כמי שמייצג את המדינה בבעלות עליה. לדעת משרד מבקר המדינה, לא ניתן להתעלם מהשאלות העקרוניות שעלו בדוח זה באשר למתכונת הראויה לפעילות הקרן כדי להתאימה לנסיבות החדשות הנכונות לימינו. על כן, על מדינת ישראל ומועצת הקרן לבחון מהו היקף ההון שעליה להחזיק כדי להבטיח את המשך פעילותה ופעילות החברה באופן תקין ו בהתאם לכך לקבוע את היקף התרומות השנתי שהקרן מעניקה. בדרך זו תמוצה מטרתה החברתית החשובה של הקרן - קידום ההשכלה הגבוהה בישראל. משרד מבקר המדינה מדגיש את החשיבות שפעולות אלו יעשו בהידברות של הצדדים, באישור של שרי האוצר והמשפטים להסכמות שיושגו ובגיבוי מתאים במסמכי היסוד של הקרן.