מטלות רוחב . הפיקוח על כשרות המזון .גופים פרטיים משגיחים בנתב"ג: מהביקורת עולה כי במהלך השנים קיבלה לאחריותה הרבנות לכשרות ארצית את ההשגחה בנמל התעופה בן גוריון (להלן - נתב"ג), ומסרה את הפיקוח על הכשרות במקומות אלה לארבעה גופי השגחה פרטיים שונים. נמצא כי ברבנות לכשרות ארצית וברבנות אין מצויים מסמכים המסדירים את העברת האחריות להשגחה בנתב"ג לגופי השגחה פרטיים, וכלל לא ברור מהו הבסיס החוקי לפעולתם במקום, כל שכן בחירתם. עוד נמצא כי במהלך הביקורת, ביוני 2016 , לא היו בידי אגף הכשרות ברבנות נתונים מעודכנים על הגופים הנותנים תעודות כשרות בנתב"ג ועל מקור סמכותם לעשות זאת. זאת ועוד, על תעודות הכשרות בנתב"ג מופיעה הכותרת "הרבנות לכשרות ארצית, באישור הרבנות הראשית לישראל", אף שהרבנות לכשרות ארצית אינה ממונה בפועל על מתן תעודות כשרות בנתב"ג, אינה מקבלת דיווחים על הנעשה במתחם ואינה גובה אגרת השגחה מבתי העסק הפועלים בו. יחידת הכשרות הארצית והרבנות אינן יודעות מיהו הגורם הגובה את האגרות והיכן תשלומיהן מופקדים . מדובר ב בתי עסק מושגחים גדולים שהסכום המשוער של האגרות האמורות להיות משולמות גבוה מאוד. משרד מבקר המדינה מעיר בחומרה למועצת הרבנות וליחידת הכשרות הארצית כי הן אפשרו לגופי הש גחה פרטיים להפעיל את סמכות ההשגחה בנתב"ג בלי שמועצת הרבנות הסמיכה אותם לכך; ההשגחה במתחם נעשית בניגוד לחוק איסור הונאה בכשרות ותוך התנערותו של גוף ההשגחה המוסדי, דהיינו הרבנות, מאחריותו ומסמכותו. על הרבנות להפעיל את סמכותה ולקבוע בהקדם מיהו הגורם המוסמך לתת הכשר לבתי האוכל ולבתי העסק הרבים הפועלים בנתב"ג ולהסדיר את סוגיית תשלומי האגרות. בביקורת עלה שאגף הכשרות בירושלים אינו מחזיק במאגר מסודר הכולל את הדיווחים על הליקויים והפרות הכשרות שהתגלו בבתי העסק, והוא אינו עוקב באופן מסודר אחר תיקונם; לדוגמה, המפקחים מדווחים לאגף על תקלות כשרות בפנקס קבלות ובכתב יד שנאסף ללא ריכוז ורישום מסודר. במצב דברים זה, המועצה הדתית אינה יכולה למלא כראוי אחר אחריותה להבטיח את תקינות מערך הכשרות. המועצה הדתית תל אביב-יפו: מבדיקת דיווחי המשגיחים על נוכחותם בבתי העסק עולה כי קובץ הנתונים של המועצה אינו מעודכן ואינו תואם את הנעשה בשטח. בנוגע לרובם של 12 המשגיחים שנבדקו נמצאו פערים בין הדיווחים שלהם ובין הרישום בקובץ - לחלקם בתי עסק נוספים שהם מועסקים בהם וחלקם אינם משגיחים בבתי עסק הרשומים כמעסיקיהם. באופן הזה נפגעת יכולת פיקוחה של המועצה הדתית על עבודת המשגיחים. המועצה הדתית תל אביב-יפו פעלה אמנם לשיפור מערך הדיווח והבקרה על עבודת המשגיחים, אך עם זאת עליה לעדכן באופן שוטף את בסיס הנתונים על בתי העסק המושגחים, על המשגיחים ועל המפקחים הן לצורכי פיקוח הן לצורכי ניהול מיטבי של מערך הכשרות. המועצה הדתית רחובות: בביקורת הועלה כי בתיקי משגיחים ובתיקי בתי עסק מושגחים חסרים מסמכים הנדרשים על פי נוהל הכשרות - תעודות הסמכה של משגיחים לתפקיד משגיח כשרות או המלצת רב מקומי, פירוט של בתי העסק המושגחים ושעות ההשגחה והעתק חוזי העבודה בין המשגיח ובין חברת כוח האדם. המועצה הדתית באר יעקב: המועצה אינה מחזיקה בתיקי משגיחים ובתיקי בתי עסק מושגחים, והיא אף לא חתמה על הסכמים עם בתי העסק להעסקת המשגיחים. הטופס היחיד המצוי הוא "טופס בקשה לקבלת תעודת הכשר" הנוגע רק ל-3 מתוך כ-20 .בתי עסק ביישוב הרבנות לכשרות ארצית: הרבנות לכשרות ארצית מתעדת את הנדרש לפי נוהל הכשרות באמצעות רישום ידני על נייר בלבד. אולם תיקי משגיחים ותיקי בתי עסק מושגחים אינם מנוהלים כנדרש בנוהל. מנהל הרבנות לכשרות ארצית מסר לנציגי משרד מבקר המדינה כי בזמן העברת התפקיד לידיו לא הועברו אליו תיקי משגיחים ותיקי בתי עסק מושגחים. הוא הוסיף כי מאז מינויו בנובמבר 2015 הוא הכין תיקי בתי עסק לעסקים החדשים שבהשגחת היחידה. העסקת עובדי המטה במועצה הדתית ירושלים כמשגיחים: שמונה עובדי מטה במועצה הדתית ירושלים שאינם נמנים עם עובדי אגף הכשרות, מועסקים בעבודה נוספת כמשגיחים. חמישה מ הם מועסקים בסה"כ בהיקף של 19-12 שעות ביממה- היקף שעות חריג ובלתי סביר המעורר ספק בנוגע ליכולתם לבצע כראוי את עבודתם הן במשרתם במטה הן כמשגיחים. אי-קביעת גבולות אחריות ברורים והיעדר תיאום בין הרבנות למשרד בא לידי ביטוי גם בחוסר הסכמה בעניין הפעלת הסמכות של כל אחד מהם. להלן דוגמאות: בעקבות עמדה זו של הרבנות קבע בג"ץ כי א ין עוד מניעה לנשים מלשמש משגיחות כשרות. כשרות הוא תחום הנוגע לחלק ניכר מהציבור, נשים וגברים כאחד. מצב שבו שיעור הנשים מכלל משגיחי הכשרות הוא פחות מאחוז, משמעותו הדרה של נשים מעיסוק זה, דבר שאינו עולה בקנה אחד עם הדרישה למתן שוויון הזדמנויות בתעסוקה. על הרבנות ועל המשרד ליזום פעולות פרו -אקטיביות לעידוד שילוב נשים במקצוע השגחת כשרות, ובכלל זה לפרסם את השינוי לציבור, ובכך להרחיב את מעגל העיסוקים של נשים בכל תחומי החיים ובהם מערך ההשגחה הממלכתי על הכשרות. מכאן, רק 1,162 מתוך 3,305 המשגיחים (כ-35% ) מחזיקים בתעודת הסמכה של הרבנות למשגיח כשרות או לרבנות (להלן - משגיחים מוסמכים); הסמכה זו יש בה כדי להבטיח כי המשגיח הוא בעל הידע המקצועי הנדרש, כפי שהרבנות הגדירה ובדקה. לפיכך, קרוב לשני שלישים מהמשגיחים במועצות הדתיות הם משגיחים שאינם בעלי הסמכה מטעם הרבנות הראשית, ובכלל זה משגיחים ותיקים, בעלי המלצת הרב המקומי להמשך העסקתם בהיעדר תעודת הסמכה מטעם הרבנות. גם הביקורת הנוכחית העלתה כי אף שחלפו יותר מ -20 שנים מאז פרסום מסקנות ועדת צדוק, טרם עוגנו בחקיקת משנה נוהלי הפעולה של לשכות הרבנות המקומית ושל המועצות הדתיות. מצב זה מנציח את היעדר התיאום בין הרבנים המקומיים לעובדי המועצות הדתיות הכפופים מהבחינה המינהלית למשרד לשירותי דת. במצב זה אין לעתים בכוחה של הרבנות לכפות את הנחיותיה על הרבנים המקומיים, ואלה קובעים הנחיות כשרותיות על פי השקפתם. כמו כן, וכפי שהדבר בא לידי ביטוי גם בדוח ביקורת זה, ראשי המועצות הדתיות אינם רואים עצמם לעתים כפופים להנחיות המשרד לשירותי דת. הקיפאון השורר בעניין קידום התיאום בין הרבנויות המקומיות למועצות הדתיות הוא בלתי נסבל. משרד מבקר המדינה כבר העיר על כך בעבר וגם הממשלה ביקשה לתת לכך מענה; הכול ללא כל הצלחה. היעדר התיאום בין הרב המקומי למועצה הדתית גורם לנזק, לבלבול ו לחוסר יעילות של השירות לציבור וכן גם עלולים להיווצר פערים בעלויות הכשרות בין מועצות דתיות שונות. האחריות לפתרון סוגיה זו מונחת לפתחם של הגורמים שבכוחם לתת לכך מענה - הממשלה והמשרד לשירותי דת והעומד בראשו . ראוי שגורמים אלה, בשיתוף הרבנים הראשיים, יעבירו לפתחה של הממשלה את האחריות לקידום יישומן של המלצות ועדת צדוק, לרבות עיגון נהלים בחקיקת משנה, התקנת תקנות להסדרת הסמכויות של הרבנות המקומית ושל המועצה הדתית ונקיטת האמצעים להבטחת יישומם. .מתרשים 1 עולה כיב-73 מתוך92 המועצות הדתיות (כ-79% ) לפחות50% .מהמשגיחים אינם מוסמכים להלן דוגמאות של מועצות דתיות בהן מספר המשגיחים המוסמכים נמוך או נמוך מאוד: משך זמן .השגחה יומי .שנקבע .לבית העסק .(בדקות) תשלום חודשי .שנקבע בעבור .ההשגחה(1) .)(בש"ח עלות .השגחה .לשעה .חודשית(2) .)(בש"ח מאז, במשך יותר מ -15 שנים, לא הסדירו המשרד והרבנות את תקצובה ותקנונה של הרבנות לכשרות ארצית. גביית דמי ההשגחה אינה מוסדרת בדין - לא בחוק ולא בתקנות. במצב זה גביית דמי ההשגחה באמצעות הרבנות לכשרות ארצית נעשית שלא בסמכות. גבייה כזו גם מטילה מעמסה כספית על בעלי בתי העסק המושגחים שרוב רובם משתייכים למגזר המיעוטים, ואף מפלה בינם לבין משווקים אחרים. אף על פי כן עלה שמאז הקמתה לא תקצבה ולא תקננה המערכת הממשלתית את הרבנות לכשרות ארצית. לכן, היא נאלצה למצוא חלופות למימון הוצאותיה התפעוליות, והיא עושה זאת באמצעות גביית דמי השגחה שאינם כלולים ברשימת האגרות שלמועצות דתיות מותר לגבות על פי תוספת לתקנות שירותי הדת היהודיים. יצוין בעניין זה כי בשנים 2015-2014 ערך מבקר עיריית נתניה דוח ביקורת על המועצה הדתית נתניה ובו נכלל פרק הנוגע לרבנות לכשרות ארצית. המבקר הפנימי הצביע על ריכוז יתר של סמכויות בידי מנהל היחידה לכשרות ארצית דאז, שבין היתר , הוא זה שקבע את גובה דמי ההשגחה החודשיים שבית עסק מושגח נדרש לשלם לקופת המועצה הדתית נתניה. בביקורת של משרד מבקר המדינה נמצא שהרבנות לכשרות ארצית לא קבעה אמות מידה לסיווג בתי העסק המבקשים הכשר על פי גודלו של בית העסק. יתרה מכך, גובה דמי ההשגחה גם לא נקבע במסמך מחייב. לא זו אף זו, נמצא כי בתי העסק המושגחים משלמים בפועל סכומים חודשי ים גבוהים מאלה שדיווח מנהל היחידה לשעבר והם נעים בין 500 ש"ח ליותר מ- 4,000 .ש"ח במצב זה, לא רק שקביעת דמי ההשגחה אינה מוסדרת בדין אלא היא גם אינה מוסדרת ברמת המועצה, ובפועל היא מתבססת רק על הערכתו וקביעתו האישית של מנהל היחידה לכשרות ארצית. .1. המועצה הדתית ירושלים אינה גובה את אגרות הכשרות מראש אלא באיחור של שנה . מדי שנה בספטמבר המועצה נוהגת לשלוח שוברי ם לתשלום האגרה עד סוף השנה הקל נדרית בעבור אותה שנה ; הכול בניגוד לחוק ולתקנות. 2. המועצה נותנת הנחות ניכרות על סכום האגרה, בניגוד לתקנות, למשל אגרת כשרות לחנויות בשר ודגים; בשנת 2016 גבתה המועצה 528 ש"ח בלבד במקום 1,369 .ש"ח 3. המועצה גובה מחנויות לממכר ירקות ופירות תשלום עבור שירותי פיקוח, וזאת בניגוד לתקנות. המועצה הדתית דורשת מבעלי החנויות לממכר ירקות ופירות בשוק מחנה יהודה בירושלים לשלם עבור שירותי הפיקוח, סך 3,120 ש"ח לשנה בנוסף לתשלום עבור ההשגחה. הליקויים שעלו בביקורת זו מצביעים על אי-יישומו של נוהל הכשרות, ואף יותר מזה - זלזול של המועצות הדתיות בהוראותיו עד כדי אי -יישומו באופן גורף. למשל, העובדה שהמועצות הדתיות איפשרו למשגיחי כשרות לעבוד ללא הסמכה כנדרש; חלק מהמשגיחים הם עובדי המועצות הדתיות ועבודת ההשגחה היא עבודה נוספת, וזאת ללא אישור ובניגוד לנוהל. ייתכן שיחסה הספקני של הרבנות - הגורם ההלכתי העליון והמנהיג את העולם הדתי - ממלכתי - לנוהל הכשרות היה גורם משמעותי שהשפיע גם עליהן. ב-20 מועצות דתיות (כ-22% מהמועצות הדתיות שמסרו למשרד מבקר המדינה נתונים על המשגיחים המוצבים בהן, על עובדי המועצה ועל חברי המועצה) נמצאו 26 בעלי תפקידים ולהם קרבה משפחתית למשגיחים הפועלים בתחומן האסורה על פי הנוהל, בלי שהמועצה הדתית אישרה זאת באישור לחריגה כפי שהנוהל קובע. להלן כמה דוגמאות: משרד מבקר המדינה מעיר לעניין זה כי בנוגע לקשר בין הנוהל ובין סוג ההעסקה של המשגיחים הבהיר היועץ המ שפטי של המשרד לשירותי דת, בתשובתו מינואר 2017 למשרד מבקר המדינה, כי ההגבלות על העסקת משגיחים בגלל קרבה משפחתית לבעלי התפקידים המוגדרים במועצה הדתית חלות על כל המשגיחים בכל אופני ההעסקה - עובדי מועצה, עובדי בתי העסק המושגחים או עובדי חברה חיצונית. .העסקת בנו של הרב הראשי האשכנזי של אבן יהודה: נמצא כי מר אוריאל רוזנצויג בנו של הרב הראשי האשכנזי של היישוב - הרב יעקב רוזנצויג - מועסק במועצה הדתית משנת 1997 כמפקח וכמשגיח, ללא היתר. .מלוח 2 עולהשבחלק ניכר מ-48 המועצות הדתיות לא נבדקו נושאיםמהותיים בתחום הכשרות, אף שבדיקת נושאים כאלה נדרשה על פי ההנחיות . שכר המשגיחים לא נבדק בכשני שלישים מהמועצות הדתיות ; קליטת משגיחים, ניהול תיקי משגיחים, דיווחי משגיחים, קליטת מפקחים, ניהול תיקי מפקחים, דיווחי מפקחים, תעודות כשרות וניגוד עניינים לא נבדקו בכחצי מהן; וניהול תיקי בתי עסק מושגחים לא נבדק בכשליש מהן. במצב זה עומדת בפני המשרד לשירותי דת תמונת מצב חלקית בלבד בדבר תפקוד המועצות הדתיות בכל הנוגע להיבטים חשובים הנוגעים למערך הכשרות. בשל חשיבותה של הבקרה השוטפת והקבועה על מערך הכשרות ולנוכח הליקויים שעלו בביקורת זו של משרד מבקר המדינה, שרבים מהם עלו במספר רב של מועצות דתיות, על המש רד לשירותי דת לקבוע תדירות מחייבת לבדיקתם של נושאים מהותיים בתחום הכשרות. נושא הביקורת מס' המועצות .שהנושא לא נבדק בהן שיעורן מתוך 48 .המועצות שנבדקו .נושא הביקורת מס' המועצות .שהנושא לא נבדק בהן שיעורן מתוך 48 .המועצות שנבדקו הועלה כי ועדת הביקורת המשרדית לא פעלה על פי הוראות הנוהל מפברואר 2014 והיא דנה רק ב -15 מתוך49 דוחות הביקורת האמורים (כ-31%.) משרד מבקר המדינה מציין, כי נכון למועד סיום הביקורת ועל פי הסברי מנהל אגף מערכות מידע של המשרד לשירותי דת לנציגי משרד מבקר המדינה, פיתוח מודול כשרות של מערכת "שירת הים" הושלם ב -90% ;מהמתוכנן המודול במצבו הנוכחי הותקן בתחילת ספטמבר 2016 "ל"הרצת פיילוט בארבע מועצות דתיות. הוא ציין כי להערכתו תותקן המערכת לצורך הפעלתה המלאה במועצות הדתיות לקראת סוף 2017 . ובאשר ליוזמה להקמתה של חברה ממשלתית לניהול מערך הכשרות משרד מבקר המדינה מציין, כי זו טרם הבשילה לכלל החלטה המוסכמת על כל הגורמים המעורבים, בה בעת המשרד גם בוחן חלופות נוספות. מכאן, בעת הקרובה טרם הבשיל המענה שהציג המשרד בנוגע לליקויים שעלו. לכן, כל עוד לא הונהגה רפורמה מקיפה בהסדרת מערך הכשרות וכל עוד לא מופעלת מערכת סדורה לניהול מושכל של המערך, על המשרד להפעיל, באמצעים שברשותו, את אחריותו המינהלית על עבודתן של המועצות הדתיות ולהגביר את הפיקוח על הנחיותיו ואת אכיפתן בתחומי עבודתן של המועצות הדתיות. יש לציין לחיוב את קיום הכנסשנועד להטמיע תהליך סדור של הפקת לקחים מערכתית ותיקון ליקויים. למרות זאת, על אגף הבקרה למסד תהליך תקופתי קבוע של הפקת לקחים לצורך שיפור מתמיד של אופן פעולתו. עליו להפיץ בקרב המועצות הדתיות ובקרב הנהלת המשרד את המסקנות המהותיות שעלו בעקבות תהליך זה, כדי שישמשו תשומה לגיבוש מדיניות לצמצום מתמשך של הליקויים. יש להדגיש בעיקר את הצורך להפיץ את המסקנות האמורות ואת ממצאי הדוחות וההמלצות שבהם לגורמים הרלוונטיים במשרד וברבנות העוסקים בנושא הכשרות ולוודא שיוטמעו בקרבם, דבר שעד כה לא נעשה. משרד מבקר המדינה שב ומטעים כי בפעילותם החסרה של אגף הבקרה ושל ועדת הביקורת המשרדית לתיקון הליקויים יש משום פגיעה קשה באפקטיביות של הביקורות שנעשו. כמו כן, פעילות חסרה כזאת פוגעת בהרתעת המועצות הדתיות מלפעול בניגוד לנוהל הכשרות. נוסף על כך, בהתנהלותו זו המשרד לשירותי דת אינו מקיים באופן מלא את אחריותו לפיקוח על תחום הכשרות במועצות הדתיות. הועלה כי אגף הבקרה לא עקב אחר תיקון הליקויים שהתגלו במועצות הדתיות שבהן עסקו דוחות הביקורת שפורסמו בפרק הזמן יולי 2012- אוקטובר2015. כבר בדוח שנתי57ב ציין משרד מבקר המדינה כי "משרד הדתות השקיע משאבים ניכרים במנגנוני פיקוח ובקרה, אולם לא פעל מתוך מחויבות לאימוץ מסקנות הביקורת ולהוצאתן אל הפועל. לדעת משרד מבקר המדינה היה על משרד הדתות לקבוע לוח זמנים לתיקון הליקויים וליישום ההמלצות העולות מהביקורות ולעקוב אחר ביצוען"78. .על אגף הכשרות למלא את תפקידו כגורם המרכזי ברבנות שאמור לתת מידע אמין, עדכני, וזמין לציבור בתחום הכשרות. על יו לפעול במרץ ל טיובם של מאגרי מידע שהוא מפעיל, ולהבטיח את עדכניות ם ואת זמינותם לציבור. 1. המועצות הדתיות אינן נוהגות לפרסם לציבור הודעות בדבר החלטותיהן על הסרת תעודות כשרות, אלא רק במקרים חריגים. 2. רק מועצות דתיות מעטות מדווחות לאגף הכשרות הארצית על הסרת תעודות כשרות כנדרש. 3. עדכוני הכשרות המפורסמים באתר האינטרנט של הרבנות אינם מאפשרים חיפוש ייעודי על פי שם בית עסק או שם של מוצר. כדי לאתר מידע על כשרות שנשללה מבית עסק או מוצר שאינו כשר, יש לחפש בכלל עדכוני הכשרות שפרסם האגף באתר , בין דפי אינטרנט באתר המתפרסמים כאמור אחת לכמה שב ועות, וכל אחד מהם מכיל כמה עמודים. בדרך פעולה זו של הרבנות יתקשה האזרח לקבל מידע זמין ונוח על כשרות בית עסק או ייעוץ בנושא הכשרות. 4. אתר הרבנות הראשית אינו כולל מידע כולל לגבי בתי אוכל כשרים בתחומי המועצות הדתיות ברחבי הארץ, ולגבי רמת הכשרות בהם . 5. ברשימת הרבנים המוצגת באתר האינטרנט נכללים מי שכבר אינם מכהנים, ובכלל זה רב עיר שנפטר בשנת 2014. מהדוגמאות שלעיל עולה כי בהיעדר שפיטה, האכיפה של יחידת האכיפה ושל המועצות הדתיות על גופי הכשרות המתחזים רופפת ביותר. כמו כן, בהיעדר הגשת כתבי אישום נמנעים גופים אלה מליידע את הציבור בדבר תעודות הכשרות שהם מעניקים. קיים אפוא כשל ביכולתם של הגופים העוסקים באיסור הונאה בכשרות להילחם נגד התופעה של גופי כשרות מתחזים. על הרבנות, בשיתוף היועץ המשפטי לממשלה, לבחון אמצעי אכיפה נגד גופי כשרות מתחזים. בד"צים הם גופים פרטיים הרשומים כחברות וחייבים במס בהתאם. יצוין כי בשנת 2013 'בדק משרד מבקר המדינה את נושא "מיסוי רבנים, 'מקובלים ובד"צים"75 . משרד מבקר המדינה מפנה את תשומת לבה של רשות המסים לפעילותם של הבד"צים שצוינו לעיל. מהאמור לעיל עולה כי במשך שנים מנצל גוף כשרות שהוגדר במסמכי הרבנות כ"מתחזה " את החוק שאינו מא פשר לפעול נגד גופי כשרות מתחזים. האמור לעיל גם ממחיש את הנזק שבאי-הגשת כתב אישום במשך זמן רב נגד מי שביקש להישפט. הדבר גורם לזילות החוק, לפגיעה באמון הציבור במערכת אכיפת החוק ולהטעיית שומרי כשרות. מהביקורת הנוכחית עלה כי הרבנויות והמועצות הדתיות בירושלים ובנתניה עדיין מגבילות הכנסת תוצרת מזון שקיבלה הכשר מרבנויות ביישובים אחרים לתחומי ירושלים ונתניה. בביקורת הנוכחית נמצא כי הרבנות בירושלים ממשיכה להטיל הגבלות על הכנסת תוצרת מזון, מסוגים שונים ובעלת הכשר שמקורו במועצה דתית אחרת, לתחומי ירושלים וממשיכה להעניק הכשר לתוצרת שמקורה מחוץ לירושלים. לנוכח הממצאים שהועלו בנוגע להפעלתה של הרבנות לכשרות ארצית ואשר יתוארו להלן54 , על המשרד ועל הרבנות להפעיל את סמכותם ולהסדיר בהקדם את מתכונת ההפעלה הרצויה של הרבנות לכשרות ארצית על פי הוראות החוק ולפי סדרי מינהל תקין. מתשובת המועצה הדתית רחובות עולה, כי במקרים מסוימים מתערבבים תפקידי ההשגחה והפיקוח על ההשגחה. ערבוב התפקידים נוגד את נוהל הכשרות שמטרתו להבטיח שההשגחה והפיקוח על ההשגחה יבוצעו באמצעות שני בעלי תפקידים שונים, וללא תלות במשגיח. עולה מתוך כך, כי המודל שהמועצה הדתית רחובות מפעילה בתחומה לא נותן מענה להוראות הנוהל ויתרה מכך, אף עלול, בסופו של דבר, להביא לעיתים להתייקרות עלות ההשגחה - זאת מאחר והמשגיחים (נאמני הכשרות) נמצאים בבתי העסק זמן קצר בלבד, ולעומת זאת ש כרם משולם לפי מלוא מכסת השעות המיועדות לתפקידם כ"נאמני כשרות". נציגי משרד מבקר המדינה סיירו בין בתי עסק מושגחים בעיר רחובות והעלו כי מודל ההפעלה של המועצה הדתית רחובות אינו תמיד מיושם בפועל: בשל התנגדותם של המשרד לשירותי דת ושל הרבנות, ואף שחלפו כארבע שנים מאז קיבלה הממשלה את החלטתה האמורה בדבר הפחתת עלויות הכשרות המוטלות על בתי המלון בארץ, לא עלה בידי משרד התיירות ומשרד ראש הממשלה להביא לידי יישומה. משרד מבקר המדינה מעיר למשרד לשירותי דת כי סדרי מינהל תקין מחייבים את המשרד הממשלתי להביא מחלוקות והסתייגויות מהחלטות ממשלה אל שולחן הממשלה, דבר שלא נעשה וממילא לא הופחתו עלויות הכשרות בבתי המלון. משרד מבקר המדינה מעיר לכל הגורמים המעורבים כי עליהם לפעול ללא דיחוי למציאת פתרון ליישום החלטת הממשלה בעניין הפחתת עלויות הכשרות בבתי המלון. עד מועד סיום הביקורת לא יישם המשרד את המלצת הצוות, והצורך במערך פיקוח כשרות במועצה הדתית באר יעקב, לרבות הפעלתו בשוק הסיטונאי, נותר ללא כל מענה. פועל יוצא מהתמשכות מצב זה הוא שהמועצה הדתית באר יעקב אינה מפעילה בעצמה את סמכותה בתחום הכשרות בכל שטח אחריותה. .הרבנות בנתניה קבעה לפני עשרות שנים הגבלות על הכנסת תוצרת מזון שקיבלה הכשר ממועצות דתיות אחרות לתחומי העיר. הרבנות בנתניה כופה על בעלי עסקים - בעלי מסעדות, בתי אוכל, חנויות לממכר ירקות ופירות ואטליזים - המבקשים לקבל תעודת הכשר לקנות את המוצרים רק מתוך רשימה מוגבלת של ספקי מזון שהיא קבעה. הרבנות בנתניה מתירה לרכוש: ירקות עלים רק מחמישה מגדלים ומשווקים של ירקות עלים - שניים מהם נוספו לרשימה רק במהלך הביקורת, במאי 2016 ; ירקות ופירות מ-12 ספקים בלבד ; מוצרי בשר מעובדים מספק אחד בלבד; דגים קפואים וטריים משלושה ספקים בלבד. משרד מבקר המדינה מעיר למשרד ולרבנות כי מהותיות הסוגיה והשפעתה, הן על עלויות הכשרות הן על נראות מפעל הכשרות בעיני הציבור, מחייבות קביעת אמות מידה ברורות, שקופות ובנות-השוואה לצורך קביעת כמות שעות ההשגחה בבתי עסק בעלי מאפיינים דומים. קביעה זו אינה תלויה דווקא בסוג המודל שייבחר בסופו של דבר לצורך הפעלתו של מערך הכשרות. המענה הנקודתי והמצומצם שהאגף והרבנים נותנים בתחום זה אינו תחליף לתכנית סדורה של הדרכות והשתלמויות לצורך עדכון, רענון וחידוש של הידע. על האגף להוביל את תחום ההדרכה המקצועית ולבנות על בסיס עבודת מטה סדורה תכנית השתלמויות עבור בעלי תפקידים בתחומי הכשרות במועצות הדתיות. ההבדלים בתעריפים לשעת השגחה ובזמני ההשגחה הנדרשים בין בתי עסק זהים בערים, ואף באותה עיר, מלמדים על חוסר שוויון בהחלטות שהמועצות הדתיות קיבלו בנושאים אלה, אף שיש להחלטות אלה השפעות כספיות על בתי העסק ועל הציבור. יתרה מכך, מאחר שאין הסדרה בעניין זה ולא נקבעו אמות מידה להיקף ההשגחה הנדרשת, ההחלטות בעניין מתקבלות בחוסר שקיפות מוחלט ובלי שניתן להסבירן. התוצאה היא נטל כלכלי על בתי העסק ועל הציבור, פגיעה בתחרות ועליית יוקר המחיה. משרד מבקר המדינה מעיר למשרד לשירותי דת ולרבנות שדרך פעולתם מבליטה את חסרונ ה של יד מכוונת ואת הכשל בהסדרה של נושא זה. 4. נמצא כי מועצות דתיות שונות קובעות לבתי עסק המשתייכים לאותו תחום עיסוק מספר אחר של שעות השגחה. להלן דוגמאות: משרד מבקר המדינה מעיר לרב בורנשטיין כי עיסוקיו הנוספים - סגן מנהל אגף הכשרות ואחראי לפיקוח בבתי מלון, ללא היתר כנדרש - הם חריגה ניכרת מנוהל הכשרות. כמו כן הוא מעיר למנהל אגף הכשרות ולמועצה הדתית ירושלים והעומד בראשה מר יהושע ישי על שאפשרו מצב כזה. מדובר בעיסוקים האסורים על בעל תפקיד באגף הכשרות שבוצעו ללא היתר, ויש להפסיק לאלתר חריגות כאלה. 3. העסקת מפקחי כשרות כמשגיחים באזור שהם מפקחים עליו: שישה מפקחי כשרות בירושלים עבדו, בניגוד לנוהל הכשרות, גם כמשגיחים באזורי הפיקוח שבאחריותם - הם פיקחו על עבודתם שלהם כמשגיחים; זו מציאות בלתי מתקבלת על הדעת המעידה על ניגוד עניינים מובנה בין שני התפקידים. לדוגמה, מפקח ב' מפקח על עצמו ב שבעה בתי עסק בתחום הירקות והפירות באזורים רמת דניה, מרכז העיר ובקעה; מפקח ג' מפקח על עצמו בשלושה בתי עסק באזור גבעת מרדכי; ומפקח ד' מפקח על עצמו בשני בתי עסק באזור הרובע היהודי. 2. בעל תפקיד בכיר ד' בתחום הכשרות מועסק במשרה מלאה ומוצב כמשגיח בשלושה בתי עסק בעיר בהיקף כולל של 2.5 שעות מדי יום. נוסף לכך, הוא משמש משגיח כשרות מטעם מועצה דתית אחרת ומשגיח כשרות בשבתות ב בית מלון א' שבאחריות מועצה דתית נוספת. בקשת העובד לעבודה נוספת ואישור המועצה הדתית חיפה היו לשעת השגחה אחת בלבד בעיר חיפה, ללא ציון עבודתו מטעם מועצות דתיות אחרות. הסמכת משגיחי כשרות היא תנאי חשוב להעלאת קרנו של עיסוק ההשגחה, להתמקצעותו ו למעמדו של משגיח הכשרות. על הרבנות בשיתוף המשרד לבחון את טענותיהן של המועצות הדתיות בדבר אי-חוקיות ההסדר, ובכלל זה עליהם לבחון יוזמת חקיקה בנושא. על המשרד, על הרבנות ועל המועצות הדתיות לעשות עבודת מטה משותפת לבניית תכנית להסמכת המשגיחים, כדי להבטיח שרמת הידע המקצועי שלהם תהיה הולמת ובאופן זה לשמר את אמון הציבור כולו במערך הכשרות. אולם מעיון בדוחות הכספיים של המועצה הדתית באר יעקב לשנת 2014 עולה כי בשנים 2014-2013 גבתה המועצההדתית אגרות כשרות בהיקף של כ- 29,000 ש"ח וכ- 19,000 ש"ח בלבד, בהתאמה. אגרות אלה לא כללו אגרות כשרות שהיו אמורים סוחרי השוק להעביר לקופת המועצה הדתית. התקנות הנוגעות לתשלום אגרת כשרות51 מחייבות את המועצה הדתית לגבות אגרת כשרות קודם מתן תעודת הכשר. בפועל פעלה הרבנות המקומית באר יעקב בניגוד לתקנות בכך שהעניקה תעודות הכשר בלי לגבות אגרות. אגרת כשרות זו היה בכוחה לממן את עלות העסקת מפקח כשרות, או אף כמה כאלה, מטעם המועצה הדתית באר יעקב. ממצאי הביקורת בתחום סוגיית הפעלת מערך הכשרות במועצות הדתיות מצביעים על כשל של המועצות הדתיות, לרבות המועצות הדתיות ירושלים, נתניה וחיפה, בכל הנוגע לאכיפת הוראות נוהל הכשרות. מועצות דתיות אלה מאפשרות העסקת בעלי תפקידים במועצה, ובכלל זה מזכירי מחלקות כשרות, מפקחים ועובדי מחלקת הכשרות כמשגיחים, אף שהדבר נאסר משום החשש שהם עלולים להיקלע אגב כך למצב של ניגוד עניינים. בעלי תפקידים אלה יכולים לשמש משגיחים ובלבד שקיבלו לכך היתר מיוחד, דבר שלא קרה במקרים שהועלו בביקורת. המועצות הדתיות מאפשרות גם העסקה בלתי אפשרית של עובדיהן מבחינת היקף שעות עבודתם גם כמפקחים וגם כמשגיחים; מצב זה מעמיד בספק את איכות עבודתם בשני התפקידים בעת ובעונה אחת. מתוך כך עולה החשש שעבודה כמשגיח הפכה להכנסה נוספת וקבועה של עובדי המועצות הדתיות, אף שבפועל לא ניתן להבטיח שהם עושים מלאכתם נאמנה, או לחילופין הם עושים את עבודתם כמשגיחים במקום למלא את תפקידם במועצה; מדובר בעצימת עיניים חמורה ביותר של המועצות הדתיות בנושא זה העלולה לפגוע ברמת הכשרות ובאמון הציבור במערך הכשרות שהמדינה אמורה להבטיח את קיומו, כמו גם בהטעיה של בתי העסק המשלמים בעבור שעות השגחה שלא תמיד מבוצעות בפועל. אגב כך, נוצר מצב נוח ומתאים לכל הצדדים, דהיינו בתי העסק משלמים עבור ההשגחה אך היא נעשית באופן חלקי המאפשר להם גמישות ונוחות; המשגיחים, שהם גם עובדי המועצות ולעתים אף אלה האמורים לפקח על מערך הכשרות, נותנים יד להתנהלות זו וזוכים ל הכנסה נוספת קבועה ושוטפת. זהו מצב לא תקין ועל המשרד לתת דעתו לכך ולהסדירו לאלתר. לנוכח היעילות שבמערכת דיווח אמינה ועדכנית, על המשרד לקדם הפעלתה של מערכת דיווח נוכחות ממוחשבת של משגיחים בכל המועצות הדתיות, כך שהפיקוח על נוכחות משגיחי כשרות בבתי העסק תהיה אפקטיבית . יש להדגיש במיוחד את הליקויים החמורים ביותר שהועלו בנוגע למרכיבים רבים בהפעלת מערך הכשרות של העיר ירושלים. מדובר בניהול, בהפעלה בפיקוח ובבקרה כושלים של מערך הכשרות, הדורשים שידוד מערכות יסודי. לא ניתן להסכין עם סדרי המינהל הבלתי תקינים של המועצה הדתית ירושלים; מדובר במועצה הדתית הגדולה ביותר בישראל, המתנהלת ב עיר הבירה של המדינה - עיר שלנוכח היקף והרכב אוכלוסייתה הביקוש לשירותי הכשרות הוא הגבוה מבין הערים הגדולות. במצב הדברים שהועלה אין בידיה של המועצה הדתית די הצורך כלים בסיסיים לניהול מערך הכשרות, והיא מפגינה יכולת פיקוח רופפת מאוד על המשגיח ים ועל בתי העסק. .ההיתר שנתן לכך רב היישוב באר יעקב הרב אברהם יעקובזון נעשה על פי שיקול דעתו הבלעדי, בלי שהתקבל אישור מהרבנות או מהמשרד ובלי שהתקיים תהליך שוויוני ושקוף שיבטיח לגורמי כשרות אחרים הזדמנות שווה להתמודדות על הפעלת מערך הכשרות בשוק הסיטונאי בצריפין; יש להעיר לרב יעקובזון על התנהלותו זו. כמו כן, יש להעיר על כך גם למשרד לשירותי דת שלא מצא לנכון לתקנן את המועצה הדתית באר יעקב באופן שיבטיח מערך השגחת כשרות מטעמה, ולא חייב את המועצה הדתית לקיים מכרז לבחירת המציע המתאים והאיכותי ביותר למשימות אלה, תוך מתן הזדמנות שווה למציעים. לנוכח הממצאים החמורים המועלים בדוח ביקורת זה בכל הנוגע לפעולות המועצות הדתיות בתחום הכשרות, ראוי ונכון הוא שהשר לשירותי דת, חה"כ דוד אזולאי, יפעיל את סמכותו המוענקת לו בחוק שירותי הדת ויתערב ללא דיחוי לצורך הנהגתה של רפורמה מקיפה להסדרת מערך הכשרות במועצות הדתיות. בדיקת דוח התקן העלתה כי המשרד אינו מעדכן אותו באופן שוטף , והדוח אינו כולל את כל עובדי המועצות הדתיות בזמן אמת. כמו כן, הוא אינו כולל את תיאור התפקיד , ובנוגע ל חלק מהעובדים , לרבות עובדים במערך הכשרות, אין מצוין מהו שיוכם המחלקתי במועצה. על פי דוח התקן, ב -93 המועצות ישנם בסך הכול 98 מפקחים ו -132 משגיחים שהם עובדי מועצה. לעומת זאת, על פי דיווחי93 המועצות, יש בהן בסך הכול 136 מפקחים ו -200 משגיחים שהם עובדי מועצה. ב -25 מתוך מועצות אלה אין התאמה בין מספר המפקחים שדיווח עליו המשרד ובין מספר המפקחים שעליו דיווחה המועצה הדתית; ב-32 מתוך מועצות אלה אין התאמה בין מספר המשגיחים (ב -14 מתוך93 המועצות אין התאמה במספר המפקחים ובמספר המשגיחים); ב -17 מועצות נמצאה אי-התאמה בתפקיד של העובד, במקור אחד הוא נרשם כמשגיח ובמקור האחר כמפקח, ולהיפך. משרד מבקר המדינה מעיר ליו"ר המועצה הדתית נתניה כי עליו לפעול להתאמת סדרי העבודה במועצה להוראות נוהל הכשרות. על המועצה הדתית ועל עובדיה לפעול לפי הוראותיהם של חוקת העבודה ושל ההסכם הקיבוצי הנוגעות למספר המירבי של שעות עבודה, המחייב את עובדי המועצה הדתית, וכן על פי הנחיות המשרד בנושא קבלת אישור לעבודה נוספת. במצב דברים זה עולה ניגוד עניינים חריף במילוי שני התפקידים בידי העובדים שהוזכרו - נאמנותם לתפקידיהם עלולה להיפגע באופן ממשי. על המועצה הדתית נתניה לבחו ן כל מקרה לגופו ולמנוע את העסקתם הלא תקינה של בעלי התפקידים האמורים. כמו כן, מן הראוי שהמשרד יפעל לאכיפת הוראות נוהל הכשרות בנושא זה. היקף העסקה של 20 שעות עבודה מדי יום הוא בלתי מתקבל על הדעת לכל הדעות. קיים חשש ממשי שמדובר בעבודה שלא נעשתה בפועל, אם במועצה כמפקח אם בבתי העסק כמשגיח או בשני התפקידים גם יחד. בביקורת עלה כי מחלקת הבחינות אינה מחזיקה במאגר נתונים אחוד וסדור הכולל את פרטיהם של כל מקבלי ההסמכה לשמש משגיחי כשרות. בידי מחלקת הבחינות מצויים קבצים שונים ובהם מידע, לעתים חלקי, על המשגיחים שהוסמכו. משרד מבקר המדינה מעיר למחלקת הבחינות כי במצב זה נפגם מאוד טיב השירות שהיא מספקת למועצות ה דתיות, לנבחנים, למשגיחים שהוסמכו, לבתי העסק ולציבור כולו. הביקורת העלתה כי היקף שעות ההעסקה החודשי המצטבר של הרבה נאמני כשרות (לפי 22 ימי עבודה בחודש), כפי שנקבע בין המועצה הדתית לבעלי בתי העסק המושגחים, הוא חריג ומגיע לכדי מספר שעות בלתי סביר שלא ניתן לקיימו בפועל. להלן דוגמאות: משגיח ה' מועסק באמצעות חברת כוח אדם כנאמן כשרות ב -19 בתי עסק והיקף שעות עבודתו המצטבר כפי שנקבע לו בכל בתי העסק הוא 433 שעות עבודה בחודש. יוצא אפוא שמשגיח ה' אמור לעבוד כ-20 .שעות מדי יום משגיח ו' מוצג במסמכי המועצה הדתית כנאמן כשרות בהיקף של כ -220 שעות עבודה בחודש, נוסף לתפקידו כמפקח בהיקף של 103 שעות עבודה בחודש - במצטבר מדובר ב-323 שעות עבודה בחודש. יוצא אפוא שמשגיח ו' אמור לעבוד כ-15 .שעות מדי יום משגיח ז' מועסק באמצעות חברת כוח אדם כנאמן כשרות בהיקף מצטבר של 305 שעות העסקה בחודש. מכאן שהוא אמור לעבוד קרוב ל-14 שעות מדי יום. משרד מבקר המדינה דוחה את תשובותיהן של המועצות הדתיות ירושלים ונתניה ומעיר להן כי על פי השיטה שהן הציגו , המשגיחים מקבלים שכר מצטבר בעבור שעות עבודה שאין ביכולתם לבצע. בהתנהלותן זו הן נותנות יד להטעיית בתי העסק , המשלמים בעבור שעות עבודה בהיקף שלא ניתן לביצוע. משרד מבקר המדינה מציין כי הנתונים שהציגה המועצה הדתית רחובות בתשובתה שונים מ אלה שמסרה במהלך הביקורת למשרד מבקר המדינה. המועצה לא צירפה לתשובתה פירוט מעודכן של שעות ההשגחה על פי בתי עסק, לכן לא ניתן לעמוד על התיקון שעשתה, לדבריה. היה מצופה שאגף הכשרות יגבש תכניות הדרכה והשתלמויות לשם הבטחת הידע של מנהלי מחלקות הכשרות ושל המפקחים ולצורך עדכונם בנושאים שונים, למשל חידושים בתהליכי העיבוד של מזון, כלים חדשים ומיני מזון חדשים. זאת ועוד, האגף אינו מחזיק במידע על מערך המפקחים והמשגיחים במועצות הדתיות ואף אינו יודע מי מהמשגיחים הוסמך לתפקיד על ידי הרבנות. במצב זה יקשה עליו לתכנן את תכניות הדרכה למפקחים ולמשגיחים. אולם בביקורת עלה שלאגף אין תכנית הכשרה כזו והוא אינו מקיים הכשרות באופן שוטף, וממילא גם אינו יוזם סיורים לימודיים במפעלי מזון. ההדרכה הניתנת למועצות הדתיות, למפקחים ולמשגיחים מתמצה במתן תגובה מקומית כאשר מתעוררת בעיה הלכתית כלשהי, אז ניתן לפנות לממונה המקצועי במחלקה המתאימה באגף או לרבנים פוסקים. הועלה כי לאגף הכשרות ברבנות אין נהלים המסדירים את תהליך הביצוע של הביקורות במועצות הדתיות. אגף הכשרות גם אינו נדרש למסור את דוחות הביקורת לאגף הבקרה במשרד, וממילא הוא אינו עושה זאת. הדבר נכון גם בנוגע לאגף הבקרה , גם הוא אינו מוסר את דוחות הביקורת לאגף הכשרות. לנוכח המידע החשוב העולה מהביקורות של המשרד ושל הרבנות הנעשות ביישובים ובמועצות הדתיות, ראוי לקבוע תהליך של עדכון הדדי ביניהם בדבר הממצאים שהועלו בביקורות ובדבר ההמלצות בעקבות ממצאים אלה. כך יוכל כל אחד מהגופים לקבל תמונה מערכתית כוללת ורחבה, ברמה היישובית והארצית, של מערך הפיקוח על הכשרות ולמקד את משאבי הביקורת בנושאים ובמועצות הדתיות שבהם ראוי להתמקד. אף שאגף הכשרות אמור לפקח על פעילותן המקצועית של מחלקות הכשרות בכל המועצות הדתיות, מספר הביקורות שהוא עושה במחלקות אלה מועט. האגף מסר למשרד מבקר המדינה ממצאי ביקורות שעשה בשנת 2014 בחיפה, בקריית שמונה ובעפולה בלבד, וציין כי נעשו עוד כמה ביקורות. מאחר שלאגף הכשרות אין תכנית עבודה שנתית, ובכלל זה תכנית ביקורת, לא ניתן לקבוע אם הוא עמד ביעדי ם שהציב לעצמו בנושא הביקורות. עוד עלה שהאגף אינו משתמש בממצאי הביקורות שעשו המחלקות השונות שבאגף הכשרות כדי לגבש תמונה כוללת של מצב הכשרות במועצות הדתיות. זאת ועוד, אף שבביקורות עלו ליקויים מהותיים בפעילותן של המועצות הדתיות בחיפה ובקריית שמונה, לא נדונו ה ממצאים באף לא גוף אחד של הרבנות, למשל במועצת הרבנות או בוועדת הכשרות. .מבדיקת הנתונים בלוח 3 עולה כי בתי העסק המושגחים בתל אביב משלמים עבור ההשגחה מחירים גבוהים בהרבה מעלות שעת ההשגחה שקבע המשרד למשגיחים שהם עובדי המועצה הדתית. הדבר מגדיל את הוצאות בית העסק וכפועל יוצא את עלויות מוצריו לציבור. אשר לעובד א', משרד מבקר המדינה מעיר ליו"ר המועצה הדתית ירושלים כי תפקיד העובד ב"ביקורת בלבד" אינו עולה בקנה אחד עם אופי בתי העסק המושגחים, לרבות מסעדה בשרית ועסק ברמת כשרות למהדרין, לכן לא ניתן לקבל טענה זו. יתרה מזאת, היו"ר גם אינו מסביר את ההיקף הבלתי מתקבל על הדעת שבעבורו בית העסק משלם שכר לעובד המועצה. חוסר הסבירות של העסקה זו מבססת חשד לעצימת עיניים של המועצה למעשים חמורים הנעשים תחת גגה. 3. )בדיקת הדיווחים (כניסה ויציאה העלתה כי ששת המשגיחים האלה נכחו בממוצע, באותם הימים שבהם נרשמו דיווחי נוכחות, רק 53% מתקן זמן ההשגחה שנקבע לבית העסק. על פי הדיווחים האלה נכחו המשגיחים בבתי העסק רק %17 מתקן זמן ההשגחה שנקבע בחישוב חודשי37.
. הדוגמאות שהובאו לעיל מעידות שדיווחי המשגיחים היו חלקיים ביותר. על פי הדיווחים לא ניתן לקבוע אם מדובר בהתחמקות מדיווח מלא או בביצוע חלקי של שעות העבודה, ואף ייתכן שמדובר בשילוב של שתי הסיבות - דיווח חלקי וביצוע חלקי. אשר על כן, בשל האופן שבו המערכת משמשת לדיווח על נוכחות המשגיחים, לא יכולות המועצות הדתיות להסתמך על המערכת לשם ביצוע בקרה ופיקוח נאותים על נוכחות המשגיחים. משרד מבקר המדינה מעיר למועצות הדתיות תל אביב-יפו ואשדוד כי בידן כלי פיקוח ובקרה שיכול לשמש כלי יעיל ואמ ין, אולם בפועל העובדה שהן לא חייבו להשתמש באופן מלא במערכת הדיווח הביאה לכך שהפיקוח שלהן הוא לקוי. הדבר מאפשר למשגיחים, לפחות לפי הדיווחים, שלא למלא את מכסת שעות ההשגחה שהמועצות עצמן קבעו ואשר המשגיחים מחויבים בה - מכסה האמורה להבטיח השגחת כשרות ראויה.