רשות השידור הישראלי (בפירוק) . נוכחות עובדים ותשלומים עבור שעות נוספות וכוננויות - רשות השידור הביקורת העלתה כי בכניסה לבניין הטלוויזיה ברוממה מונח מדי יום "פנקס מנהלים" ובו מצוינים שמות העובדים בתפקידי ניהול: מנהלי הטלוויזיה בעברית ובערבית, מר מוטי עדן ומר שלמה גנור, מנהלי מחלקות ומנהלי חטיבות. משרד מבקר המדינה בדק את הטפסים של החודשים ינואר -יולי 2006 והעלה כי שום מנהל לא חתם בגיליון הנוכחות. עובדים אלו דיווחו למחלקת כוח אדם בסוף כל חודש רק על השעות הנוספות שעבדו במהלך החודש ועל ימי היעד רות עקב חופשה או מכל סיבה אחרת (ראו להלן בפרק על ימי חופשה). לדעת משרד מבקר המדינה, יש לראות בחומרה את העובדה שמנהלים בטלוויזיה, ובהם גם מנהלי הטלוויזיה בעברית ובערבית, האמורים לשמש דוגמה לכל שאר העובדים, אינם מקיימים את הוראות הרשות בנוגע לחתימה בגיליון הנוכחות. .לדעת משרד מבקר המדינה, יש לראות בחומרה את חוסר ההקפדה על הרישום בגיליונות הנוכחות בבניין הטלוויזיה ובבניין הרדיו, שכן זהו האמצעי היחיד שיש בידי הרשות לקבלת מידע על מועד הגעתם ועזיבתם של העובדים. על הנהלת הרשות להדק את הפיקוח גם על העובדים בבניינים של הרשות, המרוחקים מיחידות המינהל והמטה. לדעת משרד מבקר המדינה, הדרך שבה פעלה הרשות עד כה בנוגע לדיווח על נוכחותם של העובדים בעבודה אינה מספקת להנהלה כלים יעילים לפיקוח ולמעקב אחר מספר שעות עבודתם. עם זאת, משרד מבקר המדינה רואה בחיוב את התחלתו של התהליך להנהגת שעון נוכחות, שבסופו יידרשו עובדי הרשות להחתים את השעון הן בשעת הגעתם לעבודה והן בשעת עזיבתם. יש לפעול באופן נמרץ כדי לסיים את התהליך בהקדם. עד להתקנת שעון נוכחות על הרשות לאכוף את הכללים שהנהיגה, ובכלל זה לדרוש מכל העובדים לחתום בטופסי הנוכחות הנמצאים בכניסה לבניין הן בשעת הגעתם לעבודה והן בשעת עזיבתם, כדי שתתאפשר בקרה על שעות נוכחותם. כמו כן מן הראוי לאחד את שיטות הדיווח על הנוכחות לכל העובדים תוך קביעת הסדרים מיוחדים לעובדי חוץ, כפי שמקובל בשירות המדינה. יש לציין כי בנובמבר 2006 עדיין לא היה בידי הרשות תקציב מאושר לשנת 2006 , והיא פעלה על בסיס הצעת תקציב ראשונית, אף על פי שרוב כספי התקציב כבר הוצאו. לדעת משרד מבקר המדינה, במקום שבו אין אמצעי בקרה על הנוכחות כמו שעון נוכחות או שתי חתימות - בשעת ההגעה לעבודה ובשעת היציאה - תפקידם של הממונים המאשרים את הדיווחים הוא לבדוק בקפדנות יתרה שהשעות שהכפופים להם מדווחים עליהן אכן תואמות את שעות הנוכחות שלהם. על הנהלת הרשות להורות לממונים להפסיק לאשר לעובדים שעות נוספות שהם לא עבדו בפועל, עליה לברר עם הממונים את פשר הדיווח של העובדים על עבודה בשעות 4. הדוח של רואה החשבון העלה גם כי קיים שוני במבנה השכר של עובדי הרשות בהשוואה לעובדי המדינה. כך לדוגמה, החלק הפנסיוני של שכר עובדי הרשות הוא נמוך בהשוואה לחלק הפנסיוני הממוצע של עובדי המדינה. בשעה שאצל עובדי המדינה שיעור החלק הפנסיוני הוא בממוצע כ- 60% מהשכר הכולל שלהם, אצל עובדי הרשות שיעורו הממוצע הוא 43% בלבד. כמו כן בעת כתיבת הדוח היו כ-300 עובדים ברשות שקיבלו השלמת הכנסה בהתחשב ברכיביהשכר שנקבעו לצורך זה בחוק שכר מינימום, התשמ"ז - 1987 , אף על פי שחלקם קיבלו באותה התקופה שכר הגבוה מ- 20,000 .ש"ח בחודש משרד מבקר המדינה בדק מדגם מקרי של תלושי שכר של 35 עובדים בכל הדירוגים, שקיבלו תשלום עבור מספר גדול יחסית של שעות נוספות במחצית הראשונה של שנ ת 2006 . בבדיקה נמצא כי השכר הממוצע לחודש של עובד בדירוג הנדסאים וטכנאים נע בין כ - 13,000 ש"ח לכ - 36,000 ש"ח; שכר מנהל מחלקה בדירוג הנדסאים וטכנאים היה כ- 41,000 ש"ח; השכר הממוצע של העובדים שנבדקו בדירוג עיתונאים ועיתונות הפקה נע בין כ- 16,000 ש"ח לכ- 40,000 "שח; השכר הממוצע של שתי מזכירות היה כ - 12,000 ש"ח; ושל שני נהגים כ - 23,000 ש"ח; השכר הממוצע של 35 העובדים היה כ- 25,000 ש"ח, ואילו השכר הפנסיוני הממוצע היה כ- 28% בלבד מזה (כ- 7,000 .)ש"ח מתברר כי בשנים האחרונות החלה הרשות, אף על פי שהדבר אינו מעוגן בהסכם, להקציב שעות כוננות גם למנהלי מדורים בדומה למנהלי מחלקות. הביקורת העלתה כי כוננויות אלה לא נרשמו בסידור העבודה, כלומר העובדים לא היו חייבים להיות זמינים למצב של קריאה בשעת הצורך, כפי שמחייבת הכוננות מעצם הגדרתה. למרות זאת דיווחו העובדים על שעות אלו מדי חודש בטופסי הדיווח על שעות נוספות וכוננויות באופן פיקטיבי. מכאן שהתשלום עבור שעות הכוננות ניתן שלא על פי צורכי העבודה, מבלי שהעובדים היו בכוננות בפועל, ובניגוד למה שנקבע בהסכמים. הביקורת העלתה כי על בסיס ההסכמים ודפוסי הפעולה שהשתרשו ברשות לגבי תשלום עבור שעות נוספות וכוננויות נוצר מצב אבסורדי, שלפיו טכנאים במחלקות קול ותאורה יכולים לקבל תמורה עבור 25 שעות עבודה וכוננות ביממה. מבדיקה של טופסי השעות הנוספות לחודשים פברואר -מאי 2006 של עובדים במחלקת הקול נמצאו כמה מקרים שבהם דיווחו עובדים על 25 שעות עבודה וכוננות ביממה, הכוללות שעות עבודה רגילות, שעות נוספות ושעות כוננות, על פי הזכאות שנקבעה בהסכמים. לדעת משרד מבקר המדינה, ניסיון לפצות את ה עובדים אסור שייעשה על ידי דיווחים פיקטיביים של העובדים בהסכמת הנהלת הרשות, שכן דיווחים אלה אינם עולים בקנה אחד עם עקרונות המינהל התקין. ממצאי הביקורת מראים כי בשנתיים וחצי שחלפו מאז המלצות הוועדה ועד למועד סיום הביקורת, אוקטובר 2006 , לא חל שינוי בדפוסי הפעולה של הרשות בתחום השעות הנוספות והכוננויות, למרות המלצותיהם של הוועדה ושל רואה החשבון. העסקת עובדים ברצף של שבתות נוגד גם את ההיתר להעבדה במנוחה השבועית הקובע כי לפחות אחת לארבעה שבועות לא יעבדו העובדים ביום שבת. לדעת משרד מבקר המדינה, על הממונים ברשות להקפיד שעובדים ל א ישובצו לאורך זמן למשך שבעה ימי עבודה בשבוע, וכן לחייב עובדים לנצל את ימי החופש שנצברו תמורת עבודה בשבת, על פי הנוהל המחייב את ניצולם בתוך ארבעה שבועות. הביקורת העלתה כי הרשות ממשיכה לשלם מדי חודש עבור כוננויות ב' ו -ג' לעובדים במחלקות אחרות בחטיבה שבהן לא שונו ה הסדרים, ללא קשר לצורכי העבודה, ומבלי שהעובדים רשומים בסידור העבודה. הרשות שילמה לעובדי ההנדסה בחודשים ינואר-יולי 2006 בממוצע כ-100 שעות בחודש לכל עובד עבור כוננויות. יוצא אפוא שתשלום הכוננויות מהווה למעשה תוספת קבועה של כ- 65% על השכר הרגיל (לפי בסיס של180 שעות לחודש ותוספת של 14% על כל שעה רגילה). .את הדין ואת פסיקתו של בית המשפט העליון שקבע כי המשך התשלומים עבור שעות נוספות פיקטיביות אינו חוקי. הבדיקה העלתה כי 15 מנהלים מבין23 ,המנהלים שנבדקו יצאו לחופשה בחו"ל ואחדים מהם אף יותר מפעם אחת, אולם יחידת כוח אדם לא חייבה אותם עבור ימי החופשה. מספר הימים האלה מסתכם ב-87 . מתשובותיהם למשרד מבקר המדינה עולה כי מרביתם דיווחו על החופשות ליחידת כוח אדם, אולם זו לא הזינה את הנתונים למאגר המידע של ימי החופשה, ולכן הימים הללו לא הופחתו מיתרת ימי יוצא אפוא שהרשות שילמה כספים לעובדים בגין ימים רבים שבהם שהו בחופשה, כאילו עבדו באותם ימים. לדעת משרד מבקר המדינה, בשל הליקויים שנמצאו בניהול מאזני החופשה, הן של עובדי ההנדסה והן של המנהלים, קיים ספק לגבי נכונותם של מאזני החופשה של העובדים בחטיבות וביחידות האחרות במשרד, שיחידת כוח אדם מנהלת באותו האופן. עולה החשש שכתוצאה מכך יהיו עובדים שיינזקו, ואילו אחרים יקבלו מעבר למגיע להם. הממצאים מראים כי הרשות לא הקפידה לפעול בנוגע לתשלום עבור כוננויות על פי מה שהוגדר בנוהל שהיא עצמה קבעה, כי יש לשבץ את העובד בהתאם לצורכי העבודה, וכי על עובד כזה להיות זמין כדי להתייצב לכל קריאה לעזרה בעבודה. לדעת משרד מבקר המדינה, השינויים הטכנולוגיים והאמצעים האלקטרוניים בתחום התקשורת (כמו טלפון סלולאר י, דואר אלקטרוני ופקס) מאפשרים לעובד המשובץ ככונן לשהות בשעות הכוננות מחוץ לביתו, במקומות שבהם הוא יכול להיות זמין אם יוזעק למקום עבודתו או לתת את השירות באמצעים אלקטרוניים. יוצא אפוא שהעובד חופשי יותר לעיסוקיו הפרטיים בזמן שהוא משובץ ככונן. לאור התנאים הללו על הרשות לבחון מחדש את ההסכמים בדבר הכוננויות, את עצם נחיצותן ואת התשלום בגין שעות הכוננות.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הנהלת הרשות להאיץ את הטמעת התוכנה במחלקות השונות של הרשות ולקבוע תאריך יעד שלא חריו יחויבו כל עובדי הרשות לדווח על השעות הנוספות באמצעות המערכת. התוכנה תשפר, בתנאים הקיימים, את הבקרה על דיווחי השעות הנוספות ותצמצם את היקף העבודה הידנית בתחום מילוי הדוחות ובדיקתם ואת הטעויות הנובעות מדיווח ומחישוב ידני של השעות הנוספות. לכשיופעל שעון נוכחות - ועל הרשות לפעול שהדבר ייעשה בהקדם - תשתפר הבקרה עוד יותר.