רשות השידור הישראלי (בפירוק) . נוכחות עובדים ותשלומים עבור שעות נוספות וכוננויות - רשות השידור הביקורת העלתה כי בכניסה לבניין הטלוויזיה ברוממה מונח מדי יום "פנקס מנהלים" ובו מצוינים שמות העובדים בתפקידי ניהול: מנהלי הטלוויזיה בעברית ובערבית, מר מוטי עדן ומר שלמה גנור, מנהלי מחלקות ומנהלי חטיבות. משרד מבקר המדינה בדק את הטפסים של החודשים ינואר -יולי 2006 והעלה כי שום מנהל לא חתם בגיליון הנוכחות. עובדים אלו דיווחו למחלקת כוח אדם בסוף כל חודש רק על השעות הנוספות שעבדו במהלך החודש ועל ימי היעד רות עקב חופשה או מכל סיבה אחרת (ראו להלן בפרק על ימי חופשה). לדעת משרד מבקר המדינה, יש לראות בחומרה את העובדה שמנהלים בטלוויזיה, ובהם גם מנהלי הטלוויזיה בעברית ובערבית, האמורים לשמש דוגמה לכל שאר העובדים, אינם מקיימים את הוראות הרשות בנוגע לחתימה בגיליון הנוכחות. .לדעת משרד מבקר המדינה, יש לראות בחומרה את חוסר ההקפדה על הרישום בגיליונות הנוכחות בבניין הטלוויזיה ובבניין הרדיו, שכן זהו האמצעי היחיד שיש בידי הרשות לקבלת מידע על מועד הגעתם ועזיבתם של העובדים. על הנהלת הרשות להדק את הפיקוח גם על העובדים בבניינים של הרשות, המרוחקים מיחידות המינהל והמטה. לדעת משרד מבקר המדינה, הדרך שבה פעלה הרשות עד כה בנוגע לדיווח על נוכחותם של העובדים בעבודה אינה מספקת להנהלה כלים יעילים לפיקוח ולמעקב אחר מספר שעות עבודתם. עם זאת, משרד מבקר המדינה רואה בחיוב את התחלתו של התהליך להנהגת שעון נוכחות, שבסופו יידרשו עובדי הרשות להחתים את השעון הן בשעת הגעתם לעבודה והן בשעת עזיבתם. יש לפעול באופן נמרץ כדי לסיים את התהליך בהקדם. עד להתקנת שעון נוכחות על הרשות לאכוף את הכללים שהנהיגה, ובכלל זה לדרוש מכל העובדים לחתום בטופסי הנוכחות הנמצאים בכניסה לבניין הן בשעת הגעתם לעבודה והן בשעת עזיבתם, כדי שתתאפשר בקרה על שעות נוכחותם. כמו כן מן הראוי לאחד את שיטות הדיווח על הנוכחות לכל העובדים תוך קביעת הסדרים מיוחדים לעובדי חוץ, כפי שמקובל בשירות המדינה. יש לציין כי בנובמבר 2006 עדיין לא היה בידי הרשות תקציב מאושר לשנת 2006 , והיא פעלה על בסיס הצעת תקציב ראשונית, אף על פי שרוב כספי התקציב כבר הוצאו. לדעת משרד מבקר המדינה, במקום שבו אין אמצעי בקרה על הנוכחות כמו שעון נוכחות או שתי חתימות - בשעת ההגעה לעבודה ובשעת היציאה - תפקידם של הממונים המאשרים את הדיווחים הוא לבדוק בקפדנות יתרה שהשעות שהכפופים להם מדווחים עליהן אכן תואמות את שעות הנוכחות שלהם. על הנהלת הרשות להורות לממונים להפסיק לאשר לעובדים שעות נוספות שהם לא עבדו בפועל, עליה לברר עם הממונים את פשר הדיווח של העובדים על עבודה בשעות 4. הדוח של רואה החשבון העלה גם כי קיים שוני במבנה השכר של עובדי הרשות בהשוואה לעובדי המדינה. כך לדוגמה, החלק הפנסיוני של שכר עובדי הרשות הוא נמוך בהשוואה לחלק הפנסיוני הממוצע של עובדי המדינה. בשעה שאצל עובדי המדינה שיעור החלק הפנסיוני הוא בממוצע כ- 60% מהשכר הכולל שלהם, אצל עובדי הרשות שיעורו הממוצע הוא 43% בלבד. כמו כן בעת כתיבת הדוח היו כ-300 עובדים ברשות שקיבלו השלמת הכנסה בהתחשב ברכיביהשכר שנקבעו לצורך זה בחוק שכר מינימום, התשמ"ז - 1987 , אף על פי שחלקם קיבלו באותה התקופה שכר הגבוה מ- 20,000 .ש"ח בחודש משרד מבקר המדינה בדק מדגם מקרי של תלושי שכר של 35 עובדים בכל הדירוגים, שקיבלו תשלום עבור מספר גדול יחסית של שעות נוספות במחצית הראשונה של שנ ת 2006 . בבדיקה נמצא כי השכר הממוצע לחודש של עובד בדירוג הנדסאים וטכנאים נע בין כ - 13,000 ש"ח לכ - 36,000 ש"ח; שכר מנהל מחלקה בדירוג הנדסאים וטכנאים היה כ- 41,000 ש"ח; השכר הממוצע של העובדים שנבדקו בדירוג עיתונאים ועיתונות הפקה נע בין כ- 16,000 ש"ח לכ- 40,000 "שח; השכר הממוצע של שתי מזכירות היה כ - 12,000 ש"ח; ושל שני נהגים כ - 23,000 ש"ח; השכר הממוצע של 35 העובדים היה כ- 25,000 ש"ח, ואילו השכר הפנסיוני הממוצע היה כ- 28% בלבד מזה (כ- 7,000 .)ש"ח מתברר כי בשנים האחרונות החלה הרשות, אף על פי שהדבר אינו מעוגן בהסכם, להקציב שעות כוננות גם למנהלי מדורים בדומה למנהלי מחלקות. הביקורת העלתה כי כוננויות אלה לא נרשמו בסידור העבודה, כלומר העובדים לא היו חייבים להיות זמינים למצב של קריאה בשעת הצורך, כפי שמחייבת הכוננות מעצם הגדרתה. למרות זאת דיווחו העובדים על שעות אלו מדי חודש בטופסי הדיווח על שעות נוספות וכוננויות באופן פיקטיבי. מכאן שהתשלום עבור שעות הכוננות ניתן שלא על פי צורכי העבודה, מבלי שהעובדים היו בכוננות בפועל, ובניגוד למה שנקבע בהסכמים. הביקורת העלתה כי על בסיס ההסכמים ודפוסי הפעולה שהשתרשו ברשות לגבי תשלום עבור שעות נוספות וכוננויות נוצר מצב אבסורדי, שלפיו טכנאים במחלקות קול ותאורה יכולים לקבל תמורה עבור 25 שעות עבודה וכוננות ביממה. מבדיקה של טופסי השעות הנוספות לחודשים פברואר -מאי 2006 של עובדים במחלקת הקול נמצאו כמה מקרים שבהם דיווחו עובדים על 25 שעות עבודה וכוננות ביממה, הכוללות שעות עבודה רגילות, שעות נוספות ושעות כוננות, על פי הזכאות שנקבעה בהסכמים. לדעת משרד מבקר המדינה, ניסיון לפצות את ה עובדים אסור שייעשה על ידי דיווחים פיקטיביים של העובדים בהסכמת הנהלת הרשות, שכן דיווחים אלה אינם עולים בקנה אחד עם עקרונות המינהל התקין. ממצאי הביקורת מראים כי בשנתיים וחצי שחלפו מאז המלצות הוועדה ועד למועד סיום הביקורת, אוקטובר 2006 , לא חל שינוי בדפוסי הפעולה של הרשות בתחום השעות הנוספות והכוננויות, למרות המלצותיהם של הוועדה ושל רואה החשבון. העסקת עובדים ברצף של שבתות נוגד גם את ההיתר להעבדה במנוחה השבועית הקובע כי לפחות אחת לארבעה שבועות לא יעבדו העובדים ביום שבת. לדעת משרד מבקר המדינה, על הממונים ברשות להקפיד שעובדים ל א ישובצו לאורך זמן למשך שבעה ימי עבודה בשבוע, וכן לחייב עובדים לנצל את ימי החופש שנצברו תמורת עבודה בשבת, על פי הנוהל המחייב את ניצולם בתוך ארבעה שבועות. הביקורת העלתה כי הרשות ממשיכה לשלם מדי חודש עבור כוננויות ב' ו -ג' לעובדים במחלקות אחרות בחטיבה שבהן לא שונו ה הסדרים, ללא קשר לצורכי העבודה, ומבלי שהעובדים רשומים בסידור העבודה. הרשות שילמה לעובדי ההנדסה בחודשים ינואר-יולי 2006 בממוצע כ-100 שעות בחודש לכל עובד עבור כוננויות. יוצא אפוא שתשלום הכוננויות מהווה למעשה תוספת קבועה של כ- 65% על השכר הרגיל (לפי בסיס של180 שעות לחודש ותוספת של 14% על כל שעה רגילה). .את הדין ואת פסיקתו של בית המשפט העליון שקבע כי המשך התשלומים עבור שעות נוספות פיקטיביות אינו חוקי. הבדיקה העלתה כי 15 מנהלים מבין23 ,המנהלים שנבדקו יצאו לחופשה בחו"ל ואחדים מהם אף יותר מפעם אחת, אולם יחידת כוח אדם לא חייבה אותם עבור ימי החופשה. מספר הימים האלה מסתכם ב-87 . מתשובותיהם למשרד מבקר המדינה עולה כי מרביתם דיווחו על החופשות ליחידת כוח אדם, אולם זו לא הזינה את הנתונים למאגר המידע של ימי החופשה, ולכן הימים הללו לא הופחתו מיתרת ימי יוצא אפוא שהרשות שילמה כספים לעובדים בגין ימים רבים שבהם שהו בחופשה, כאילו עבדו באותם ימים. לדעת משרד מבקר המדינה, בשל הליקויים שנמצאו בניהול מאזני החופשה, הן של עובדי ההנדסה והן של המנהלים, קיים ספק לגבי נכונותם של מאזני החופשה של העובדים בחטיבות וביחידות האחרות במשרד, שיחידת כוח אדם מנהלת באותו האופן. עולה החשש שכתוצאה מכך יהיו עובדים שיינזקו, ואילו אחרים יקבלו מעבר למגיע להם. הממצאים מראים כי הרשות לא הקפידה לפעול בנוגע לתשלום עבור כוננויות על פי מה שהוגדר בנוהל שהיא עצמה קבעה, כי יש לשבץ את העובד בהתאם לצורכי העבודה, וכי על עובד כזה להיות זמין כדי להתייצב לכל קריאה לעזרה בעבודה. לדעת משרד מבקר המדינה, השינויים הטכנולוגיים והאמצעים האלקטרוניים בתחום התקשורת (כמו טלפון סלולאר י, דואר אלקטרוני ופקס) מאפשרים לעובד המשובץ ככונן לשהות בשעות הכוננות מחוץ לביתו, במקומות שבהם הוא יכול להיות זמין אם יוזעק למקום עבודתו או לתת את השירות באמצעים אלקטרוניים. יוצא אפוא שהעובד חופשי יותר לעיסוקיו הפרטיים בזמן שהוא משובץ ככונן. לאור התנאים הללו על הרשות לבחון מחדש את ההסכמים בדבר הכוננויות, את עצם נחיצותן ואת התשלום בגין שעות הכוננות. לדעת משרד מבקר המדינה, על הנהלת הרשות להאיץ את הטמעת התוכנה במחלקות השונות של הרשות ולקבוע תאריך יעד שלא חריו יחויבו כל עובדי הרשות לדווח על השעות הנוספות באמצעות המערכת. התוכנה תשפר, בתנאים הקיימים, את הבקרה על דיווחי השעות הנוספות ותצמצם את היקף העבודה הידנית בתחום מילוי הדוחות ובדיקתם ואת הטעויות הנובעות מדיווח ומחישוב ידני של השעות הנוספות. לכשיופעל שעון נוכחות - ועל הרשות לפעול שהדבר ייעשה בהקדם - תשתפר הבקרה עוד יותר. .משרד מבקר המדינה רואה בחיוב את הפעולות הראשונות שנקט מנכ"ל הרשות, מר מוטי שקלאר, עם כניסתו לתפקיד. מן הראוי שמגמה זו תימשך, ושהביקורת תופעל בכל החטיבות ברשות ובכל הבניינים, עד למציאת פתרון חוקי וראוי במטרה לתקן את העיוותים שנוצרו במהלך השנים. כמו כן על הרשות לפעול נמרצות להשגת הסכם קיבוצי חדש עם העובדים, ולנקוט אמצעים משמעתיים נגד עובדים וממונים המדווחים ומאשרים דיווחים פיקטיביים. משרד מבקר המדינה רואה בחומרה את העובדה שלמרות הדיונים שהתקיימו בהנהלת הרשות והמלצותיו של רואה החשבון, וגם לאחר שניתנו המלצות הצוות, לא חל שינוי: הרשות המשיכה לשלם לעובדים על פי דיווחיהם, שלא תאמו את שעות עבודתם בפועל, אף שהנהלת הרשות הייתה מודעת לכך. תשלום כזה נוגד גם .החופשה. הביקורת העלתה כי העובדים דיווחו באופן לא אחיד: יש עובדים שדיווחו על גבי "טופס בקשה ל חופשה", אחרים דיווחו בטופס שעות נוספות, וחלקם טענו שהם דיווחו לכוח אדם, אולם טופסי הדיווח אבדו. יש עובדים שהסתפקו בהודעה לממונה עליהם לפני צאתם לחופשה, אולם לא דיווחו בסוף החודש לכוח אדם. שניים מהמנהלים שיצאו לחופשה בחו"ל לא דיווחו, כל אחד מהם, על שלושה ימי חופשה. לדבריהם נבע הדבר מטעות. עוד נמצא כי מר מוטי עדן, מנהל הטלוויזיה דאז, נסע בפרק הזמן שנבדק חמש פעמים לחופשה בחו"ל, בסך הכול ל-34 ימים, ועל פי המסמכים הוא דיווח רק על נסיעה אחת של ארבעה ימים; וכי ימים אלה לא הופחתו מיתרת ימי החופשה שלו. בנובמבר 2006 נוכו בעקבות הביקורת34 ימים מיתרת ימי החופשה שלו, במסגרת חישוב התשלומים שהוא זכאי להם עם פרישתו לגימלאות. מנהל חטיבת התכניות בטלוויזיה בערבית, מר ויקטור קמר, דיווח על שמונה ימים שבהם שהה בחופשה כדלהלן: ארבעה ימים כימי עבודה וארבעה ימים כימי מחלה. שלושה מנה לים בחטיבת ההנדסה דיווחו על חופשות בחו"ל על חשבון יתרת ימי חופשה שהצטברה מעבודתם בשבת, בניגוד לנוהל המחייב, כאמור, לנצל ימים אלו בתוך ארבעה שבועות: (א) מנהל שירותי ההנדסה, מר רפי יהושע, דיווח על 19 ;ימים (ב) מנהל חטיבת הנדסה ופיתוח, מר אלי קריתי, דיו וח על שבעה ימים; (ג) מנהל מחלקה בחטיבת הביצוע, מר שמואל כהן, דיווח על שבעה ימים. הסדר זה נעשה ללא אישור משרד האוצר, אף על פי שעל הסדר כזה חל סעיף 29 לחוק יסודות התקציב, כמפורט לעיל. במהלך 16 השנים שחלפו מאז, המשיכו העובדים שעליהם חל ההסדר לעבוד עד השעה 15:00 , אבל דיווחו על שעה נוספת, שתמורתה קיבלו תשלום בשיעור של 125% . משמעותו המעשית של הסדר זה הייתה אפוא תוספת שכר לעובדים, שניתנה ללא אישורם ושלא על דעתם של הגורמים המוסמכים לאשר תוספת כזו. צעדים אלו של הנהלת הרשות מעידים על כך שהנהלת הרשות הגיעה סוף סוף למסקנה שיש לתקן את דפוסי הפעולה הפסולים שהשתרשו במהלך השנים ולבטל תשלומים ששולמו לעובדים במשך שנים על שעות שהם לא עבדו בהן, כמו התשלום על "שעת הסכם". לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי שהרשות תפעל במרץ לביטול דפוסי פעולה פסולים שהשתרשו בה, גם בנוגע לעובדים בדירוגים אחרים. משרד מבקר המדינה בדק את דיווחיהם של עובדי משמרת הערב של הטכנאים בחודשים ינואר-יוני 2006 והעלה כי בכל הדיווחים שנבדקו דיווחו העובדים, גם אלו שסיימו את העבודה מיד אחרי שידור מהדורת "מבט", שהם סיימו לעבוד בשעה 1:00 אחר חצות, וקיבלו שכר עבור שלוש שעות נוספות שאותן לא ביצעו. הביקורת העלתה כי כאשר השידורים החלו ב-6:30 , רוב העובדים הגיעו לעבודה רק חצי שעה לפני תחילת השידורים ועזבו לאחר שש שעות. חרף זאת, הרשות שילמה לעובדים עבור 12 שעות עבודה, ובכלל זה חמש שעות נוספות, ובסך הכול היא שילמה סכום שווה ערך ל-19.5 .שעות רגילות עבור שש שעות עבודה בפועל בגלל העלויות הגבוהות של שידורי הבוקר, הנובעות, בין ה שאר, מההסכמים ומדפוסי הפעולה שהשתרשו עם השנים, החליטה הנהלת הרשות לבטל את שידורי הבוקר הקבועים, והחל ביוני 2003 מקיימים אותם רק כאשר יש אירועים חדשותיים מיוחדים, בשעה ששידורים כאלה מתקיימים באופן קבוע בערוצי השידור המסחריים. לדעת משרד מבקר המדינה, זו דוגמה לקשיים ולמגבלות שבמסגרתם פועלת הרשות, המקשים עליה לקיים את ייעודה כרשות שידור ציבורית ולספק מגוון גדול יותר של שידורים לאורך שעות היממה, כנדרש במציאות של שנות האלפיים. נמצא כי כל המנהלים שנבדקו דיווחו במרבית החודשים על מכסת השעות המרבית - מנהלי המדורים ומנהלי המחלקות דיווחו על 90 שעות, ומנהל החטיבה דיווח על 115 שעות. לפיכך הם קיבלו בגין השעות הנוספות סכום קבוע מדי חודש. הדבר בולט בחטיבת התכניות בטלוויזיה, כי בתקופה הנדונה הצטמצמה מאוד כמות ההפקות של הטלוויזיה בגלל בעיות תקציביות. למרות זאת דיווחו ארבעה מנהלי מחלקות בחטיבת התכניות בטלוויזיה על 90 .שעות נוספות מדי חודש מהדיווח האחיד לאורך זמן עולה החשש, כי לא כל השעות הנוספות שדווחו אכן בוצעו בפועל, וכי הן לא ניתנו רק לפי צורכי העבודה, ולפחות חלק מהעובדים נהגו כאילו הם זכאים לקבל תוספת קבועה לשכרם כשעות נוספות. לדעת משרד מבקר המדינה, השיטה שבה דיווחו עובדי הרשות על השעות הנוספות, שנעשתה בגיבוי הממונים, פסולה ונוגדת נורמות ציבוריות תקינות. לדעת משרד מבקר המדינה במקום לבצע "תמרונים" בלוח השידורים ובניצול האולפנים כמתואר לעיל, על הרשות לפעול להפסיק את הדיווחים על שעות עבודה שלא בוצעו בפועל ואת תשלומי היתר בגינם. .מאוחרות, ואם יתברר שהעובדים לא ביצעו את השעות שדיווחו, אין לאשר אותן. יש להתריע בפני הממונים ובפני העובדים על נקיטת אמצעים משמעתיים בגין דיווחים כאלה, ובמקרים מסוימים אף לנקוט הליכים משמעתיים. מממצאי הביקורת עולה שבחסות הסכמים ודפוסי פעולה שנקבעו עם השנים, עובדי ההנדסה מדווחים על שעות עבודה שלא נכחו בהן בפועל - לעתים עד 11 שעות כ אלה ביום עבודה. יוצא אפוא שההסכמים, המנהגים ודפוסי הפעולה שהתגבשו במהלך השנים בנוגע לעובדי ההנדסה צמצמו במידה משמעותית את יכולתם של הממונים להתגמש ולקבוע את צורכי העבודה על פי צורכי הרשות, דבר הפוגע גם בצופי הטלוויזיה. לדעת משרד מבקר המדינה, הנהלות הרשות לדורותיהן שהסכימו לדפוסי הפעולה שנוצרו, העדיפו לשמור על "שקט התעשייתי" ובכך פגעו בצורכי הרשות ובאינטרס הציבורי. מכיוון שהתשלום אינו מחושב לפי שעות העבודה בפועל, נוצר מצב אבסורדי שבו עובדים ששהו בעבודה אותו מספר שעות מדווחים על מספר שעות עבודה שונה. כבר באוקטובר 2001 , בדוח של רואה חשבון חיצוני (ראו להלן), הומלץ להעביר סיב אופטי מבניין מפעל הפיס לאולפני הרשות בתל אביב, הנמצאים במרחק כמה מאות מטרים מבניין מפעל הפיס, ולהתקין מצלמות קבועות, כדי שניתן יהיה לצמצם את מספר העובדים הטכניים המשתתפים בשידור. אולם עד היום לא נעשו פעולות לקידום הנושא. מכאן עולה שהפקת התשדירים ושידורם אינם יעילים, ושניתן היה לצמצם את המשאבים שהרשות משקיעה בהם. לדעת משרד מבקר המדינה, על הרשות לבחון מחדש את המשאבים שהיא משקיעה בהפקת השידור של הגרלת הלוטו ואת האמצעים הטכניים, כדי לייעל את העבודה ולצמצם את העלויות הכרוכות בשידור זה. . ,משפט העבודה הקיבוצי נועד להקנות לארגון העובדים מעמד הולם מול המעביד אולם בפועל נוצל מעמד זה בצורה פסולה. אין להשלים עם כך שוועדי עובדים בארגונים שהם בגדר נכסים ציבוריים, כדוגמת רשות השידור, יפעלו בצורה כוחנית וינצלו נכסים אלה לרעה. באשר להנהלת הרשות, התנהלות המעדיפה "שקט תעשייתי" בטווח הקצר על פני תפקוד יעיל, מינהל תקין וטוהר מידות בטווח הארוך, פוגעת בציבור הזקוק לשירותי הרשות ובקופה הציבורית, ומהווה פגיעה בקיום חובותיה של הרשות כנאמן הציבור. לדעת משרד מבקר המדינה, דרוש שינוי מהותי בנושאי נוכחות עובדים, תשלומים עבור שעות נוספות וכוננויות וניהול מאזני החופשה ברשות השידור, וזאת כחלק מהמאמצים להבריאה. במהלך השנים נחתמו בין הרשות לבין נציגי העובדים הסכמי עבודה שבאו להסדיר את שעות העבודה במגזרים השונ ים ואת התגמול בגינן. על הסכמים אלה נוספו הסדרים שונים, נהלים פנימיים ודפוסי פעולה, בכתב ובעל פה, שלא תמיד עלו בקנה אחד עם דיני העבודה ועם כללי המינהל התקין. חלק מן ההסדרים פגעו ביכולתם של המנהלים לקבוע את סדרי העבודה על פי הצרכים, ופגעו בצורכי הרשות ובקופה הציבורית. לרשות אין שעוני נוכחות או אמצעי בקרה אחרים על נוכחות עובדיה, בניגוד לתקשי"ר ולכללי המינהל התקין. בהיעדר בקרה השתרשו נורמות של דיווח למראית עין על שעות שבהן לא עבדו העובדים כלל או שלא נכחו בעבודה, וההנהלה שילמה עבור מאות שעות בממוצע לעובד בשנה מתוך ידיעה שהעובדים לא עבדו בהן ותוך העלמת עין. על הנהלת הרשות לפעול בדחיפות לייעול מערכת הבקרה על נוכחות העובדים באמצעות שעון נוכחות, שימוש במערכת ממוחשבת והידוק הפיקוח של המנהלים על הכפופים להם. במהלך השנים הסכינו הנהלות הרשות עם מצב שבו עובדים מצהירים על שעות עבודה פיקטיביות בידיעת הנהלת הרשות, תוך יצירת נורמות פסולות של הצהרות שאינן אמת כגון הדיווחים על הכוננויות, כדי לזכות בהטבות שכר. גם מאזן ימי החופשה של העובדים אינו משקף נכונה את מספר ימי החופשה שנוצלו על ידיהם. הנהלות הרשות לא נלחמו בנהגים פסולים ובלתי חוקיים אלה, הנוגדים נורמות ציבוריות ראויות, וגילו לאורך שנים אוזלת יד, כנראה משום שביקשו להימנע מסכסוכים עם ועדי העובדים שיש בהם כדי לשבש את מהלך העבודה. התנהלות זו הייתה כרוכה בהוצאות כספיות ניכרות מכספי הרשות, שהם כספי הקופה הציבורית. בשנים האחרונות נעשו ניסיונות לשנות את ההסדרים כך שיהיו תקינים, ולהסדיר את התשלום עבור השעות הנוספות והכוננויות. הניסיונות לא עלו יפה, והתופעה של עובדים המקבלים תשלומים על פי דיווחים פיקטיביים היא עדיין רחבת היקף. עם זאת, בחודשים האחרונים החל המנכ"ל, מיד עם היכנסו לתפקיד, לפעול לשינוי יסודי של הסכמי העבודה ולנקוט צעדי התייעלות. משרד מבקר המדינה רואה צעדים אלו בחיוב, אך ראוי שצעדים אלו יהיו נמרצים ויכללו את כל עובדי הרשות. .לדעת משרד מבקר המדינה, הרשות לא התאימה את מערך כוח האדם לצורכי העבודה בפועל, ולפיכך נוצר בזבוז הן בהפעלת הציוד והן בניצול כוח האדם המצוי ברשותה. ההתפתחות שחלה בתחום שידורי הרדיו והטלוויזיה בשנים האחרונות מחייבת את הרשות לשינויים מתאימים באופן הפעלת כוח האדם וניצולו ובצמצום המשאבים המושקעים בהתאם להתפתחות הטכנולוגית. משרד מבקר המדינה בדק בקובץ ניהול ימי "חופש על חשבון שבת" של חטיבת ההנדסה לסוף יוני 2006 את יתרות ימי החופשה שנצברו לעובדים בגין עבודה בשבת, כדי לבחון אם ההוראה יושמה. נמצא כי מבין 185 עובדים הרשומים בקובץ, 150 עובדים צברו במשך השנים יותר מארבעה ימים, מהם 76 עובדים שצברו יותר מ-100 ;ימים16 עובדים שצברו יותר מ-300 ימים; ושלושה עובדים שצברו יותר מ-400 ,ימים. כך לדוגמה, מר יצחק בן יוסף, מנהל חטיבת הביצוע צבר עד סוף יוני 2006 357 ימי חופש על חשבון שבת. מבדיקת טופסיהשעות הנוספות שלו לינואר 2005 - מאי 2006 (74 שבועות) עולה כי הוא דיווח שעבד במשך 61 שבועות שבעה ימים בשבוע, ונצברו לזכותו61 ימי חופשה תמורת ימים אלה. עוד התברר כי בתקופה האמורה הוא לא דיווח על אף יום אחד של היעדרות מהעבודה. הרשות אפשרה לעובדים לצבור את ימ י החופשה, ובכך פעלה בניגוד להוראות הנוהל שהיא קבעה. הביקורת העלתה כי רק אצל שניים מבין 98 העובדים הייתה היתרה זהה בשני מאגרי המידע, ואילו אצל יתר העובדים היו יתרות החופשה שונות בשני המאגרים, כמפורט להלן: היתרה של 65 עובדים הייתה גבוהה יותר בקובץ החטיבה, וההפרש נע בין יום אחד ל-71 ימים; היתרה של31 עובדים הייתה גבוהה יותר בקובץ כוח אדם, וההפרש נע בין יום אחד ל-72 .ימים לדעת משרד מבקר המדינה, הסדר המאפשר לעובדים להימצא מחוץ למקום העבודה ולקבל שכר כאילו עבדו אינו ראוי, ויש לבטלו לאלתר. הביקורת העלתה כי בניגוד להסכם הקיבוצי, גיליון הנוכחות נמצא בכניסה לכל אחד משלושת הבניינים עד השעה 8:30 , כך שעובדים המגיעים עד שעה זו רושמים בטופסי השעות הנוספות שהם הגיעו בשעה 8:00.
לדעת משרד מבקר המדינה, ההתנהלות כ פי שמעלים הממצאים עשויה להוות תמריץ לאחר לעבודה: מי שמתחיל את יום העבודה באיחור של עד חצי שעה - מקבל תשלום עבור יום עבודה מלא, ומי שמגיע באיחור של שלוש שעות - נזקפות לחובתו רק 30 דקות איחור. התוצאה היא שעובדים מקבלים תשלום עבור שעות שלא עבדו בהן.