משרד החינוך . בינוי כיתות לימוד במזרח ירושלים .עוד בשנת 1999 ידעה העירייה שהוואקף לא נתן את הסכמתו לבנייה בבניין בי"ס עא "ח. גורמים שונים בעירייה, ובעיקר האגף למ"צ, עבדו שנים רבות כדי לקדם את הבנייה בבית הספר. בשנים אלה הועלתה סוגיית הסכמת הבעלים לפני הממונה על הנכסים, אולם הוא ה שיב תשובות בלתי מחייבות והעדיף שלא לעסוק בפתרון הבעיה. אף שהפרוגרמה אושרה כבר לפני עשור, מחלקת נכסים לא עסקה כלל בסוגיית חתימת הבעלים בזמן הזה, ומשהשלים האגף למ"צ את הליכי התכנון הארוכים, לרבות השינוי הנדרש בתכנית, התברר שאי -אפשר לבנות את תוספת הבנייה. משנת 2004 ואילך לא התערבה מנח"י בעבודתן של היחידות השונות בעירייה כדי לקדם את הטיפול בתוספת הבנייה בבי"ס עא"ח, לא ביקשה לברר מדוע הבנייה מתעכבת ולא ניסתה לפתור את הבעיה. הפנייה היחידה של מנח"י לבירור הנושא נעשתה על פי בקשת ועד ההורים של בית הספר. למעשה נהגה מ נח"י כאילו נושא תוספת הבנייה אינו מעניינה. נמצא שהעירייה לא ניצלה את זכותה להיכנס אל הקרקע. עוד נמצא כי בשנת 1988 פרסמה הוועדה המקומית הודעה דומה, בין השאר בנוגע לאותה קרקע. מכאן שהעירייה הוציאה לפועל פעמיים את השלבים הראשונים בהפקעתה של חלקת הקרקע בשכונת ואדי ג'וז, אך לא השלימה את הליכי ההפקעה. נמצא כי מחלקת נכסים השלימה רק חלק משלבי ההפקעה של חלקת הקרקע בשכונת ואדי ג'וז, ולאחר מכן נשכח העניין ולא טופל עוד. בשנים שהייתה העירייה צריכה לפתור את בעיית המחסור במבני חינוך היה אפשר להשתמש בקרקע הזאת, אך מנח"י לא השתמשה בה יותר מ-20 .שנה ממסמכי מנח"י עולה כי המשנה למנהל מנח"י לא קיבל תשובה מהממונה על הנכסים. . מהאמור לעיל עולה כי מינואר 2005 עד דצמבר 2007 , כלומר כשלוש שנים, מנח"י ידעה שיש מחסור חמור בכיתות לימוד בתיכון שועפאט, ולמרות זאת לא פעלה בנחישות כדי להשלים את ההליכים הנדרשים לשם מתן הוראה לתכנון תוספת הבנייה. שאלת הבעלות על הקרקע עלתה רק לאחר כשלוש שנים, ובשל העיכוב האמור עדיין לא הושלמו הליכי התכנון של הבנייה. הגורמים השונים בעירייה אינם פועלים בעת ובעונה אחת, ולכן מחלקת נכסים פועלת רק לאחר שהליכי התכנון מסתיימים. כדי לקצר את הזמן שאורכת ההקמה של מבני חינוך, מן הראוי שענייני הבעלות על הקרקע והליכי תכנון הבנייה יטופלו בד בבד. המשרד מצא לנכון להיענות לדרישות העירייה, אך לא יזם פעולות משלו ולא סייע לעירייה בנושא זה. כך נהג אף על פי שהאחריות להפעלת מוסדות חינוך במזרח ירושלים, כמו בכל מקום אחר בארץ, מוטל ת גם עליו. נראה כי המשרד ראה במחסור בכיתות לימוד בעיה שהעירייה צריכה לפתור. .(בתאום עם בעלי הקרקע)". נמצא כי העירייה לא דנה באפשרות להפקיע את זכות השימוש בקרקע, למרות סיכום הדיון האמור. כדי שהעירייה תוכל להפקיע קרקע לצורכי חינוך, על מנח"י ומחלקת הנכסים לשתף פעולה. אולם מן האמור לעיל עולה כי התקשורת בין שתי היחידות הייתה לקויה , ועל כן התעכבה הפקעתו של מגרש זמין בבית צפאפא. .אף על פי שהבעיה ידועה לעירייה, היא לא פתרה את העניין בעוד מועד, ושכרה את המבנים רק בסוף אוגוסט, זמן קצר לפני פתיחת שנת הלימודים. משום כך החלו התלמידות את שנת הלימודים באיחור. בעת סיום הביקורת לא עסקה העירייה בבנייה של בתי ספר על -יסודיים לתלמידות, והמחסור בכיתות לימוד לתלמידות החטיבה העליונה צפוי להחמיר בשנים הבאות. מהאמור לעיל עולה כי בשכונות שבצפון מזרח ירושלים יש מחסור ניכר בכיתות לימוד. חלק גדול מהתלמידים שלא התקבלו לחינוך הרשמי במזרח העיר גרים בשכונות אלה. הבעיה חמורה במיוחד כאשר הדברים אמורים בבנות הלומדות בכיתות י' -י"ב, שכן אין חטיבה עלי ונה לבנות באזור זה, ובחטיבה העליונה היחידה לבנות במרכז העיר מספר כיתות הלימוד אינו מספיק. מן האמור לעיל עולה שהעירייה ומנח"י פעלו בעצלתיים בעניין הקצאת קרקע לצורכי חינוך. במשך שנים קידמה העירייה עשרות תכניות לאיחוד וחלוקה בצפון מזרח ירושלים. מקצת התכניות כבר אושר ו מהמחצית השנייה של שנת 2005 ואילך, אך העירייה עדיין לא החלה לבנות מוסדות חינוך על שום קרקע מהקרקעות הכלולות בתכניות אלה. כמה שנים לפני שאושרו הראשונות שבתכניות אלה כבר אושרה תכנית 6671 . העירייה ומנח"י ידעו על האפשרויות הגלומות בתכנית זו, אולם בחרו שלא להשתמש בה. לדעת משרד מבקר המדינה, הטיפול של העירייה ושל מנח"י בתכנית האמורה מעיד שהן לא היו נחושות למצוא קרקעות לצורכי חינוך. הפקעות הקרקע לצורכי חינוך במזרח ירושלים הן נושא מורכב הכרוך בהשקעת משאבים רבים. ואכן, העירייה טוענת כי היא מתקשה לעשות את הנדרש ממנה בעניין זה. אולם ממצאי הביקורת מעלים כי לא רק הליכי ההפקעה המורכבים והמחסור בתקציב מ ונעים מהעירייה להפקיע קרקעות, אלא גם חוסר שיתוף הפעולה בין מנח"י למחלקת נכסים. לכן, גם משהשלימה מחלקת נכסים שלבים מסוימים בהפקעה של קרקעות במזרח העיר לצורכי חינוך, ההפקעה לא יצאה אל הפועל, והקמתם של מבני החינוך לא קודמה. לדעת משרד מבקר המדינה, על הנהלת הע ירייה לשפר את תהליכי העבודה המשותפים ליחידות הפועלות בה ולוודא שמנח"י ומחלקת נכסים פועלות כנדרש כדי להשלים את הטיפול בקרקעות במהירות וביעילות ככל האפשר. במשך שנים טענו העירייה והמשרד שניתן לפתור את בעיית המחסור בכיתות הלימוד במזרח ירושלים באמצעות הקצאת תקציבים גדולים להפקעות. רק לקראת דיון בבג"ץ, שבו נדרשו להופיע עובדים בכירים במשרד ובעירייה, התקיימו דיונים שבהם השתתפו בכירים רבים, וסוכם בהם כי הממשלה תקציב כספים להפקעת קרקעות. גם משהוחלט לתת לעירייה תקציב להפקעות בשנת 2007 , לא נעשה בו שימוש מידי. נדרשו למנח"י תשעה חודשים ויותר כדי להעביר רשימה של חמש קרקעות המיועדות להפקעה, לשם קבלת התקציב. מנכ"ל רה "ם התנה את קבלת יתרת התקציב להפקעות במציאת חלופות זולות להפקעות, וכדי לעמוד בתנאי הזה פעל בעירייה צוות מיוחד. אולם הצוות פעל זמן קצר בלבד. דרישתו של מנכ"ל רה"ם לא מולאה, ואף ע ל פי כן ביקש ממנו מנכ"ל העירייה את תקציב ההפקעות לשנת 2008 . לדעת משרד מבקר המדינה, הממצאים האמורים מלמדים שאף על פי שהעירייה נתקלת בקשיים אובייקטיביים כאשר היא מנסה לאתר קרקעות המיועדות לבינוי מוסדות חינוך במזרח ירושלים, עליה להוסיף לנסות לאתרן ולנצל את כל האפשרויות העומדות לפניה. אל לעירייה להיתלות בקשיים אלה ולהימנע מלעשות כל שביכולתה בתחום זה. עד מועד סיום הביקורת לא העלתה העירייה סוגיה זו לפני המשרד. לדעת משרד מבקר המדינה, על העירייה ומשרד החינוך לפעול יחד כדי לפתור את הבעיה בעזרת היועצים המשפטיים שלהם. גם בעניין זה, כמו בעניין בית ספר ב"א ובית ספר עא"ח, לא פעלו המשרד והעירייה בעת ובעונה אחת – כלומר לא הסדירו את נושא הבעלות בעת העבודה על הליכי התכנון. יש חשש שרק כעבור שנים - כאשר יאושרו תכניות האיחוד והחלוקה, יושלמו הליכי הרישום הנדרשים ויתוכננו המבנים - המשרד והעירייה ידונו באפשרות לתקצב מבני חינוך המוקמים על קרקעות שאינן נתונות בבעלות העירייה. במצב זה נוצרת סחבת ופרויקטים של בינוי מבני חינוך אינם מושלמים. 3. טיוטת דוח ממצאי הביקורת הועברה למנכ"לית המשרד, גב' שלומית עמיחי, כדי לקבל את הערותיה. המנכ"לית העבירה למשרד מבקר המדינה את תשובותיהם של מנהל המינהל לפיתוח מערכת החינוך ושל נציגת הייעוץ המשפטי, שעסקו רק בהיבטים מסוימים של הנושא. בתשובות פרטניות אלה לא היה משום תגובה כוללת של המשרד על ממצאי הביקורת. המשרד לא הבהיר כיצד בדעתו להתמודד עם המחסור המתמשך בכיתות לימוד במזרח העיר. .מהאמור לעיל עולה כי בתי הספר העל -יסודיים במזרח ירושלים אינם יכולים לקבל את כל התלמידות המבקשות ללמוד בחטיבה העליונה, ולכן נאלצה העירייה לשכור מבנה נוסף לבית הספר "מאמונייה" בכל אחת מהשנים האחרונות. הביקורת העלתה כי בזמן שחלף מאז אושרה תכנית 6671 ועד מועד סיום הביקורת - דהיינו יותר משש שנים - לא קידמה העירייה את ההליכים הנדרשים לשם בניית מבני חינוך על הקרקעות שהוזכרו בתכנית זו. ואלה ממצאי הביקורת: שרשרת הפעולות שעל העירייה לעשות כדי להשלים את בנייתם של מבני חינוך מתחילה במנח"י. עד תחילת שנת 2004 נתנה מנח"י הוראות תכנון לאגף למ"צ, וכך איפשרה לו לקדם פרויקטים. מאחר שמאז ינואר 2004 . הפסיקה מנח"י כמעט לגמרי לתת לאגף הוראות תכנון אין לעירייה התשתית הנחוצה כדי לבנות מבני חינוך חדשים במזרח ירושלים בשנים הקרובות. לדעת משרד מבקר המדינה, על מנח"י להזדרז לתת הוראות תכנון, כדי שהאגף למ"צ יוכל להתחיל לבנות מבני חינוך במזרח העיר. 3. )(א כאמור, על פי פרשנותה של העירייה לפסק דין שנתן בג"ץ באוגוסט 2001 (ראו לעיל), חובתה לרשום ילדים בבתי הספר חלה רק על הנרשמים לגני חובה ולכיתות א'; תלמידים המבקשים להירשם לכיתות ב' ומעלה, לא חלה על העירייה החובה לספק להם מקום לימוד. לפרשנות זו לא נמצאו תימוכין. לדעת משרד מבקר המדינה, על מנח"י לברר עם היועץ המשפטי של העירייה אם אפשר לפרש את פסק הדין כמו שפירשה אותו העירייה ואם הוא מחייב את העירייה לרשום לבתי ספר עירוניים גם ילדים בכיתות ב' ומעלה. (א) בפברואר 2005 עשתה העירייה מכרז פנימי לתפקיד מנהל מחלקת תכנון, ומ"מ מנהלת התכנון הייתה המועמדת היחידה לתפקיד. נמצא כי רק כעבור כארבעה חודשים וחצי החליטה הוועדה שלא לבחור בה, שכן בין חבריה לא שררה תמימות דעים בעניין. בדצמבר 2006 סיימה מ"מ מנהלת התכנון א ת עבודתה בעירייה, והעירייה ביטלה את התקן של מתאם הבנייה. עוד נמצא כי כמעט שנה לא עבד במחלקת תכנון עובד מקצועי בתחום התכנון. .נמצא כי הנהלת מנח"י לא פנתה לעוסקים במשאבי אנוש בעירייה או להנהלת העירייה כדי לקדם את ההליכים הנדרשים לשם איוש תפקיד מנהל המחלקה. הדעת נותנת שבשל חשיבות תפקידו של מנהל מחלקת תכנון ובשל המחסור החמור בכיתות לימוד במזרח ירושלים היה על העירייה למצוא בדחיפות מנהל חדש למחלקה, סמוך ככל האפשר למועד עזיבתה של המנהלת היוצאת. כמו כן, היה רצוי שתיעשה חפיפה מספקת ביניהם. על אף זאת, במשך ארבע שנים לא מונה עובד קבוע לתפקיד. לדעת משרד מבקר המדינה, העירייה טיפלה בעצלתיים באיוש משרה החיונית מאוד לקידום פרויקטים להקמת מבני חינוך במזרח ירושלים. לדעת משרד מבקר המדינה, מנח"י והעירייה לא פעלו כראוי, שכן במשך ארבע שנים לא העמידו כוח אדם מקצועי לרשות המחלקה לתכנון, ומשום כך לא יכלה זו לקדם את תכנון כיתות הלימוד במזרח העיר. נמצא כי המידע של העירייה על תלמידים שביקשו להירשם לבתי ספר רשמיים בשנת הלימודים התשס"ח נשען בעיקרו על דיווחים של בתי ספר, שכן מרבית התלמידים שנענו בשלילה לא פנו לעירייה. 2. מהטבלה עולה כי בשנת 2000 הורתה מנח"י לאגף למ"צ להתחיל בהליכי התכנון לבניית 12 כיתות לימוד; בשנת 2001 - 56 כיתות וארבע כיתות גן; בשנת 2002 - 82 כיתות ושני אולמות ספורט; בשנת 2003 - 32 כיתות; בינואר 2004 - שש כיתות; ובשנת 2008 , עד חודש אוגוסט- 24 כיתות. עוד עולה מן הטבלה כי מן המועד שמנח"י נותנת הוראת תכנון לבניית מוסדות חינוך ועד שהמוסדות האלה מאוכלסים עובר לרוב פרק זמן של חמש שנים או יותר. מינואר 2004 עד אפריל 2008 , כלומר במשך יותר מארבע שנים, בעיקר בתקופת כהונתו של מר אורי לופוליאנסקי כראש העירייה, לא נתנה מנח"י כלל הוראות תכנון. אפשר להניח כי לאחר שיסתיימו פרויקטים שכבר תוכננו על פי הוראות התכנון הישנות - מינואר 2004 או לפני כן - לא יוקמו כמעט כיתות לימ וד חדשות במשך שנים אחדות. מהאמור לעיל עולה שמנח"י אינה יודעת כמה תלמידים ביקשו להירשם לכיתות ב' ומעלה בבתי ספר רשמיים בשנת הלימודים התשס"ח ונענו בשלילה. ממילא היא אינה יודעת אם תלמידים אלה למדו בשנה זו. עוד עולה כי במערב העיר מנח"י מנהלת את נושא הרישום באמצעות מערכות ממוחשבות לניהול נתונים, מקבלת נתונים מלאים מבתי הספר ומשבצת בעצמה את הילדים בבתי הספר, ואילו במזרח העיר היא מנהלת את נושא הרישום בלי להיעזר במערכות לניהול נתונים. במזרח ירושלים מנהלי בתי הספר הם המחליטים אם לקבל את הילד לבית ספרם, והאחריות למציאת . בית ספר מוטלת על הורי הילד. מנח"י אינה יודעת בבירור כמה תלמידים מבקשים ללמוד בבתי ספר במזרח העיר, והדבר מקשה עליה לתכנן את בנייתן של כיתות לימוד חדשות. לדעת משרד מבקר המדינה, בהנהגת שיטת רישום שונה במזרח העיר, שהיא נחותה לעומת השיטה הנהוגה במערבה, יש משום פגיעה בילדי מזרח העיר; העירייה ומנח"י אינן ממלאות את חובתן כלפי הילדים בנוגע ללימוד במוסדות חינוך רשמיים, שכן אין הן מאפשרות לחלק מהם ללמוד באותם מוסדות. הטלת האחריות למציאת בתי ספר על כתפי ההורים, עלולה להובילם למצב שבו הם יעמדו חסרי אונים מול בתי ספר שאינם מקבלים את ילדם. על מנח"י להנהיג את שיטת הרישום הנהוגה במערב העיר גם במזרחה ולאסוף נתונים מלאים ואמינים על הביקוש לבתי ספר עירוניים. מן האמור עולה כי בלחץ הדיו ן הצפוי בבג"ץ הועלתה בעיית המחסור בכיתות לימוד לפני פורום רחב של בעלי תפקידים בכירים במשרדי הממשלה, ומנכ"ל משרד רה "ם החליט החלטה לא שגרתית - להקצות לעירייה תקציב מיוחד למימון פיצויי ההפקעה. .במזרח ירושלים יש מחסור חמור בכיתות לימוד, ועקב כך נשללה מילדים ומנערים רבים הזכות לחינוך על פי חוק לימוד חובה. המחסור בכיתות נובע מקשיים אובייקטיביים לא מבוטלים, ומשרד החינוך ועיריית ירושלים נדרשים להתמודד אתם ולעשות כל שאפשר כדי לספק מקום לימוד ראוי לתלמידים. ממצאי הביקורת העלו שהמשרד והעירייה לא מילאו את תפקידם ולא הצליחו להעמיד לרשות תושבי מזרח העיר מספיק כיתות לימוד בחינוך הרשמי. ראשי משרד החינוך והעירייה לא פעלו בנחישות, כפי שהיה ראוי שיעשו, כדי לאפשר לתלמי די מזרח העיר לממש זכות הנתונה להם בהיותם תושבי קבע במדינת ישראל. הטיפול של העירייה בעניין הזה היה אטי מאוד, ולא אחת קרה שגם פתרונות שרבצו לפתחה "נפלו בין הכיסאות" ולא מומשו. כך נותרו ילדים במזרח ירושלים מחוץ למערכת החינוך העירונית, והעירייה אינה יודעת מה מספרם ואם הם לומדים במוסדות חינוך כלשהם. האחריות להפעלת מוסדות חינוך רשמיים חלה על משרד החינוך, והוא שותף של העירייה במינהלה לחינוך ירושלים, אולם הנהלת משרד החינוך לא הייתה מעורבת במידה מספקת בכל הנוגע לפתרון המחסור בכיתות לימוד במזרח ירושלים. המשרד לא היה שותף לניסיון של העירייה למצוא דרכים לפתרון הבעיות. יודגש כי אין מדובר במסלול לימודים ייחודי כזה או אחר, אלא בחינוך הרשמי - נתיב הלימודים המרכזי שמשרד החינוך מספק לילדי ישראל. לדעת משרד מבקר המדינה, על מנח"י להזדרז לתת הוראות תכנון לאגף למבני ציבור, כדי שה וא יוכל להתחיל לבנות מבני חינוך במזרח העיר. עליה להנהיג את שיטת הרישום הנהוגה במערב העיר גם במזרחה ולאסוף נתונים מלאים ואמינים על הביקוש לבתי ספר עירוניים. דרך הפעולה שנקט המנכ"ל המכהן של העירייה - הקמת צוות מעקב אחר התקדמות בנייתם של מבני חינוך במזרח ירושלים, היא צעד בכיוון הנכון. אולם ממצאי הביקורת מלמדים כי לא די בכך. על ראש העירייה ומנכ"ל העירייה לוודא שתיעשה עבודת מטה מקיפה לאיתור פתרונות אפשריים לסוגיה זו. כמו כן עליהם להסיר חסמים שמעכבים את ביצועם של פרויקטים שכבר החלו, ובעת הצורך עליהם לפנות ביזמתם למשרדי הממשלה כדי לקבל מהם סיוע. על הנהלת משרד החינוך לפעול ביתר נמרצות להקמת מוסדות חינוך במזרח ירושלים. עליה גם להתוות, בשיתוף הנהלת העירייה וגורמים נוספים בממשלה, תכנית לפתרון המחסור החמור בכיתות לימוד. עוד עליה לעקוב אחר הקמת מוסדות חינוך במזרח ירושלים ולא להסתפק בפעולות הנעשות רק לאחר פניות של העירייה. אם משרד החינוך סבור שאין לו די כלים לטפל בבעיה זו, עליו להביא את הנושא לפני הממשלה, להציג לה חלופות שיאפשרו שימוש בקרקעות לצורכי חינוך ולקדם פרויקטים לבינוי כיתות לימוד במזרח העיר. לדעת משרד מבקר המדינה, הנהלת משרד החינוך לא הייתה מעורבת במידה מספקת בכל הנוגע לפתרון המחסור בכיתות לימוד במ זרח ירושלים. עליה לעקוב אחר הקמת מוסדות חינוך במזרח ירושלים, ולא להסתפק בפעולות הנעשות רק לאחר פניות של העירייה. אם משרד החינוך סבור שאין לו די כלים לטפל בבעיה זו, עליו להביא את הנושא לפני הממשלה, להציג לה חלופות שיאפשרו שימוש בקרקעות לצורכי חינוך ולקדם פרויקטים לבינוי כיתות לימוד במזרח העיר. .במזרח ירושלים יש מחסור חמור בכיתות לימוד במוסדות לחינוך מיוחד אולם נמצא שבכל הנוגע לבי"ס ב"א, שהוא, כאמור, בית הספר היחיד במזרח העיר המיועד לילדים סיעודיים הסובלים מפיג ור קשה, המשרד פעל באטיות ולא היה נחוש דיו לקדם את הבנייה. אף על פי שעבר כעשור מאז העביר המשרד לעירייה פרוגרמה ראשונה, עדיין לא החלה העירייה לבנות את כיתות הלימוד הנוספות. בעקבות הדיון, באוקטובר ובנובמבר 2007 נפגש הפרויקטור עם נציגי המשרד, ובהם מנהל מינהל הפיתוח ונציגת הלשכה המשפטית. הם הסכימו כי "באזורים בהם טרם נעשה 'רישום ראשון' ו/או טרם הוכנו תוכניות לצרכי רישום לאיחוד וחלוקה מחדש אך יש תכניות מפורטות ומאושרות, הקצאת הקרקע תהיה באמצעות 'הפקעת זכות השימוש'... לדעת משרד מבקר המדינה, משהסכים המשרד להקל את התנאים לקבלת תקציב לבינוי כיתות לימוד ולאפשר לעירייה להשתמש בקרקע שהופקעה לצורכי שימוש בלבד, היה על העירייה לדון בכך ולבדוק אם הדבר אכן מקל עליה למצוא קרקעות מתאימות.
מן האמור עולה כי המשרד והעירייה עסקו בתכנון של תוספת למבנה של בי"ס ב"א, מתוך הנחה ששטחה של כיתת אם הוא 42 מ"ר. רק שמונה שנים וחצי לאחר המועד שאישר המשרד את הפרוגרמה הראשונה הוא החל לשתף בדיונים את נציגת האגף לחינוך מיוחד. זו דרשה מ נציגי העירייה ששטחה של כיתת אם יהיה 60 מ"ר, והדבר הצריך תכנון מחודש של המבנה.