היכלי הספורט תל אביב-יפו בע_מ . חלוקת כרטיסים למשחקים ומופעים בהיכל הספורט ביד-אליהו .משרד מבקר המדינה מעיר להתאחדות כי על פי הרישומים שהחברה מנהלת, הכרטיסים האמורים הועברו למר שילה, למר חלובה ולמר יבלוקובסקי ישירות, וכי בתיקי החברה אין כל עדות לכך שהכרטיסים הועברו לבעלי התפקידים האמורים על פי בקשתה של ההתאחדות ועל שמה. לא ברור גם מדוע במסגרת מילוי תפקידו קיבל מר חלובה בממוצע ארבעה כרטיסים לאירוע, ומדוע על מר יבלוקובסקי לבקר בעשרה אירועים - שמונה משחקי כדורסל ושני אירועים שלהם אין כל קשר לספורט - כדי להתרשם מאופן ניהול האירועים. מהאמור לעיל עולה כי בעקבות הדוח של משרד מבקר המדינה מ- 2003 , שדן בנושא קבלת כרטיסי חינם על ידי רשויות מקומיות ותאגידים עירוניים ואופן חלוקתם, נבחן הנושא בין היתר על ידי משרד הפנים, והוא הוציא הנחיות שונות לעניין חלוקת הכרטיסים במטרה לצמצם את היקף התופעה ולהבטיח קי ום של מינהל תקין, שוויון, שקיפות ומניעת פגיעה בטוהר המידות. עם זאת, עד ינואר 2009 , המועד שבו פורסם החוזר מ- 2009 , לא נקט משרד הפנים צעדים לצמצום הנוהג הפסול שלפיו רשות מקומית או תאגיד עירוני מקבלים כרטיסים ללא תמורה ממארגני אירועים. יצוין כי מנוסח החוזר מ- 2009 עולה כי הוא אינו אוסר על רשות מקומית או תאגיד עירוני לחלק כרטיסי חינם. לדעת משרד מבקר המדינה אם הרשות או התאגיד העירוני רוצים להמשיך ולחלק כרטיסים כאמור, עליהם לרכוש את הכרטיסים במחיר מלא ממארגני האירועים ולחלקם, על פי התבחינים שנקבעו ופורסמו, תוך שמירה על כללי המיסוי המתאימים. .משרד מבקר המדינה העיר לעירייה בדוח מ - 2003 כי מאחר שנוכחות חברי המועצה במשחקים ובמופעים אינה מתוקף תפקידם הציבורי, היה עליה להימנע מלחלק להם כרטיסים אלה. בביקורת הנוכחית נמצא כי העירייה פעלה אמנם לצמצום התופעה אך לא הפסיקה אותה לחלוטין ולא קיימה את ההנחיות וההוראות האמורות של היועץ המשפטי לממשלה ושל משרד הפנים בנושא, כמפורט להלן: משרד מבקר המדינה מעיר כי עקרונות וסיכומים אלה וכן טענתה של העירייה אינם עולים בקנה אחד עם הנחיית משרד הפנים שניתנה בעקבות המלצת משרד מבקר המדינה. על פי הנחיה זו הותר כאמור לרשויות מקומיות ובהן עיריית תל-אביב-יפו לחלק כרטיסים לחברי מועצה או לעובדים בכירים רק לאירועים רשמיים של הרשות שבהם נדרשה השתתפותם מתוקף תפקידם , ואילו העקרונות שהתווה היועץ המשפטי של העירייה אפשרו לעירייה לחלק כרטיסים גם למופעים שאינם מאורגנים על ידה, כגון משחקי ספורט. 2. כאמור, לפי נוהל המשרד לחלוקת כרטיסים נדרשה העירייה, כמו יתר הרשויות המקומיות, להקים ועדה מקצועית לקביעת תבחינים לחלוקת כרטיסים. הועלה כי בעירייה הוקמה ועדה כזו, שאף הציעה תבחינים במסגרת נוהל לחלוקת כרטיסים והזמנות לחברי מועצה ועובדי עירייה, אולם עד מ ועד סיום הביקורת לא אושרו התבחינים על ידי מועצת העירייה, ולמותר לציין כי הם לא פורסמו כנדרש באתר האינטרנט של העירייה. משרד מבקר המדינה העלה כי אף שלא אושרו תבחינים כנדרש, המשיכה העירייה לדרוש ולקבל מהחברה כרטיסים למשחקי כדורסל ולחלקם לחברי המועצה ולעובדיה הבכירים10 : בשנת 2007 הקצתה החברה לעירייה 129 כרטיסים ל-13 משחקים שהתקיימו בהיכל באותה שנה; בשנת 2008 - 130 כרטיסים; ובשנת 2009 )(עד תחילת נובמבר- 60 .כרטיסים .מן הראוי שגם התאגידים עצמם יימנעו מלחלק כרטיסי חינם ישירות לנבחרים ולבעלי תפקידים". משרד מבקר המדינה מעיר לעירייה כי הוראות והנחיות משרד הפנים המועברות באמצעות חוזרי מנכ"ל מנחות את כל הרשויות המקומיות. החוזר מ - 2009 לא ייתר, כאמור, את הצורך לקבוע תבחינים לחלוקת כרטיסים, שכן תבחינים כאלה אמורים לשמש את הרשות המקומית גם במקרים שבהם היא יכולה לקבל כרטיסים לחלוקה על סמך הסכמים קיימים. לכן לא היה מקום להשהות את הליך קביעת התבחינים עד קבלת תשובה ממנכ"ל המשרד. לא זו אף זו, לא התקבל כל הסבר מהעירייה על אי-קביעת התבחינים בשנים 2007 -2008 ., טרם פורסם החוזר האמור לדעת משרד מבקר המדינה, משחקי הכדורסל של מכבי ת"א אינם אירועים רשמיים של העירייה, ולכן נוכחותם של חברי מועצת העירייה או עובדיה הבכירים במשחקים אינה מוצדקת. על העירייה היה אפוא להימנע מלדרוש ולקבל מהחברה כרטיסים לאירועים אלה, מה גם שהמועצה לא אישרה כאמור תבחינים לחלוקתם, כפי שדרש משרד הפנים בחוזריו. על העירייה לפרסם לאלתר באתר האינטרנט שלה תבחינים לחלוקת כרטיסים שיבטיחו שכרטיסי חינם יחולקו, אם לפי הסכם קיים יש לחלקם, באופן שוויוני ולאוכלוסיות שאכן זקוקות לכך, תוך צמצום היקף התופעה ככל שניתן. כיוון שהכרטיסים למשחקי הכדורסל של מכבי ת"א ניתנים, על פי ההסכם עמה, לחברה ולא לעירייה, על העירייה להפסיק ולדרוש מהחברה שתעביר לה כרטיסים למשחקים אלה. על משרד הפנים לוודא שהרשויות המקומיות ככלל והעירייה בפרט יקיימו את כל ההנחיות וההוראות שהוא מעביר אליהן בחוזרי מנכ"ל. משרד מבקר המדינה הסב את תשומת לבו של משרד הפנים למצב בעייתי זה שבו המשרד מוציא חוזרים והנחיות המתייחסים ישירות לחברות עירוניות, בעוד שאחת החברות הללו מעלה טענה ולפיה היא אינה כפופה לחוזרים והנחיות אלה. בתשובתו של משרד הפנים מאוקטובר 2010 הוא ציין כי "אף לשיטת התאגידים שטענו כי ספק אם חלות הנחיות חוזרי המנכ"ל במישרין על התאגידים, הרי הן יחולו עליהם המק[ על ידי הרשויות, שהרי עצם מהותם של התאגידים העירוניים ]ומיות תאגידים המוקמים לשם מטרה שהיא בגדר סמכויות הרשות ותפקידיה, לפחות מחצית ההון או כוח ההצבעה בהם מצוי בידי הרשות, ונציגי הרשות חברים בגוף המנהל את התאגיד". ואולם מתשובות שהעבירה העירייה למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2009 , בינואר 2010 ובאוקטובר 2010 עולה כי אין בכוונתה לכפות על התאגידים העירוניים שלה, לרבות החברה, לפעול על פי חוזרי מנכ"ל משרד הפנים, שכן לדבריה תאגידים אלה הם "ישויות נפרדות אשר לכל אחת מהן דירקטוריון ונושאי משרה". עם זאת, העירייה הודיעה כי היא תנחה את לשכ ת התאגידים להעביר לידיעת התאגידים העירוניים את החוזרים האמורים של משרד הפנים. יצוין כי פסק דין שניתן בבית המשפט המחוזי מרכז באוקטובר 201011 .נגע בין היתר לחלות חוזרי מנכ"ל משרד הפנים על תאגידים עירוניים אולם, בעוד שמשרד הפנים מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי בית המשפט דחה למעשה את הטענה ולפיה ספק אם תאגיד עירוני כפוף להנחיות משרד הפנים, טענה החברה, בתשובתה למשרד מבקר המדינה מאוקטובר 2010 ,בנוגע לפסק דין זה, כי "מקביעתו של בית המשפט שנדרש להתייחס לתוקפו של חוזר המנכ"ל, עולה בבירור כי חוזר מנכ"ל... איננו בבחינת הוראה המחייבת את החברה". לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד הפנים, בתיאום עם משרד המשפטים, להידרש בהקדם לסוגיה זו ולנקוט את הצעדים המתחייבים כדי להסדירה, כגון הפניית הנחיה מתאימה לרשויות המקומיות, בעלות השליטה בחברות העירוניות, לדרוש מהחברות לפעול על פי ההנח יות והחוזרים שהוא מוציא, או קידום יזמת חקיקה שתבהיר את הדרוש הבהרה בנושא חשוב זה. הוועדה ציינה כי בהמלצתה התחשבה בחוות דעתו של היועץ המשפטי לעירייה, בדוח מבקר המדינה ובהערותיו של יועמ"ש החברה. אולם בפועל היא לא התחשבה בהערות מהותיות של יועמ"ש החברה, ולפיהן הוא ביקש להגביל את מספר הכרטיסים שיוכל לחלק מנכ"ל החברה, שָלל חלוקת כרטיסים לצורך קידום אינטרסים כלכליים, והציע כי הם יחולקו רק לדירקטורים ולעובדים שיבקשו כרטיסים (שכן הוועדה המליצה למעשה על חלוקה אוטומטית של ההזמנות). משרד מבקר המדינה העלה כי במהלך הביקורת האמורה התבקשה החברה להגיש לרשות המסים רשימות של כל מקבלי הכרטיסים לשנים 2004 -2006 , אולם היא העבירה לרשות רק את רשימת הדירקטורים ולא הגישה לה את רשימות העובדים, הגופים והאנשים האחרים שקיבלו כאמור כרטיסים בשנים אלה, ללא פירוט הכרטיסים שקיבלו ומספרם. כפועל יוצא מכך חויבה החברה במסגרת "ההסכם לתשלום הפרשי ניכויים" בגין שנות המס 2004 -2006 שנחתם ב ינה לבין רשות המסים ביוני 2008 , רק ב"שווי כרטיסים לדירקטורים", והמס לתשלום שנקבע עקב כך היה 42,792 .ש"ח בלבד משרד מבקר המדינה מעיר כי העברת המידע החלקי לרשות המסים ובו פרטים רק על חלוקת הכרטיסים לדירקטורים אינה עולה בקנה אחד עם חובתה של החברה כגוף ציבורי. על רשות המסים לבחון את המתחייב מפעולה בלתי תקינה זו ולוודא כי השומה שנקבעה לחברה מבוססת על מידע מלא בדבר כלל הכרטיסים שחולקו. . לעובד או דירקטור, אך היו גם מקרים שבהם חולקו שבעה, שמונה ואף12 .כרטיסים לאדם לאירוע .לא נמצא כי מנכ"ל החברה, האחראי לחלוקת הכרטיסים, פנה למוסדות המנהלים של החברה ו ביקש את אישורם לחלוקת כרטיסים לעובדים ודירקטורים במספר העולה על הקבוע בנוהל, ויש לראות זאת בחומרה. יש לראות בחומרה גם את תפקודם של חברי הדירקטוריון, שלא העירו למנכ"ל על חלוקת הכרטיסים בניגוד לאמור בנוהל. נמצא כי עד מועד סיום הביקורת לא דיווחה החברה לממונה על השכר כנדרש על הכרטיסים הרבים שהיא חילקה לעובדיה ועל השינויים שחלו בעניין זה במהלך השנים, הן בהיקף הכרטיסים והן בשווי השוק שלהם (שמגיע לעתים למאות שקלים לכרטיס). לדעת משרד מבקר המדינה, על החבר ה לפנות ללא דיחוי לממונה על השכר, לדווח לו על כל ההסדרים שהיא הנהיגה לעניין חלוקת הכרטיסים לעובדיה, ובכלל זה על השווי של הכרטיסים, ולבקש את אישורו. מאחר שמדובר בנושא חשוב שיש לו השפעות כספיות וציבוריות, על הממונה על השכר לבחון לעומק הן את ההסדרים שהנהיגה ב עניין זה החברה, כדי לברר אם אין כאן חריגות שכר שצריך לטפל בהן, והן את ההסדרים שהנהיגו בעניין מתן הטבות מעין אלה גופים אחרים שסעיף 29 לחוק יסודות התקציב חל עליהם. יצוין כי עד מועד סיום הביקורת לא מונתה ועדה כזאת. מנכ"ל החברה לא התבקש לפרט או להסביר מה היו השיקולים שהנחו אותו בקביעת זהות כמו כן משרד מבקר המדינה העלה כי החברה לא הנהיגה הסדרים שיבטיחו כי ייגבה מס גם בגין הכרטיסים הרבים מאוד שנתנה לגורמים חיצוניים ובגין אלפי הכרטיסים שהיא חילקה כאמור בעת חנוכת ההיכל, שכן, לדבריה, חובת הדיווח על ההכנסה חלה על מקבלי הכרטיסים עצמם. יצוין כי רואה החשבון של החברה העריך במזכרו האמור מאפריל 2008 למנהלת הכספים של החברה כי "אם רשויות המס יערכו בדיקה יסודית של שווי ההטבה הניתנת לכל המוזמנים ברשימות החברה תתחייב במס של מאות אלפי שקלים ואין דרך בעולם למנוע את זה".
לדעת משרד מבקר המדינה, התעריפים האמורים בשנים 2008 -2009 אינם משקפים את שווי השוק של הכרטיסים, ואף לא שווי שוק של כרטיסים הנקנים באופן מאורגן על ידי ועדי עובדים או מעבידים. מחירי כרטיסים במקומות טובים לאירועים אטרקטיביים שהתקיימו בהיכל, כמו הכרטיסים שמקבלים עובדי החברה, היו גבוהים בהרבה והגיעו לעתים לסכומים של מאות שקלים עבור כל כרטיס, גם לוועדי עובדים. הכרטיסים למשחקי הכדורגל שהתקיימו באצטדיון בלומפילד נמכרו לקהל הרחב בסכומים שנעו בין 100 ש"ח ל-120 ש"ח לכרטיס, ולא הייתה אפוא כל הצדקה לזקוף לשכר העובדים 10 ש"ח בלבד בגין הטבה זו, שכן המחיר ששילמה החברה לקבוצות הכדורגל עבור הכרטיסים הוא חלק בלתי נפרד מהסדרי ההתקשרות בינה לבין הקבוצ ות, ואינו מעיד על עלותו האמתית לחברה. על החברה ורשות המסים להסדיר לאלתר את נושא המיסוי בגין חלוקת כרטיסים, על היבטיו השונים, ולדאוג לכך שהחברה תשלם מס אמת בגין הכרטיסים הרבים שהיא מעניקה באופן שוטף, ובכלל זה הכרטיסים שהיא חילקה בעת חנוכת ההיכל.