משטרת ישראל . טיפול המשטרה בעבירות רכוש משרד מבקר המדינה מעיר למשטרה כי הגעה במועד לאירוע עשויה להגביר את הסיכוי ללכידת העבריין, להגדיל את שביעות הרצון מצד נפגעי העבירה ולהגביר את אמון הציבור בה. עליה להמשיך ולפעול כדי להביא לידי כך שסיירי המשטרה יגיעו לאירועים בתוך זמן ההגעה המרבי שקבעה. על המשטרה למצות עד תום את יכולתה הטכנולוגית כדי לצמצם את מספר תיקי החקירה של תיקי עבירות הרכוש הנסגרים בעילה של על"ן. .תיעוד חסר ולקוי של פריטי רכוש שדווח כגנוב בתיק החקירה הממוחשב מצמצם באופן ממשי את יכולתה של המשטרה לזהותו בין כל פריטי הרכוש שתפסה, לאתר את בעליו החוקיים ולקשור חשוד לעבירת הגניבה. על המשטרה להנחות את שוטריה להקפיד על בדיקת פריטי הרכוש ועל הזנתם המפורטת למערכות המשטרה. .בשנים 2016 ו-2017 איחרו סיירי המשטרה להגיע לכ -28% בממוצע מהאירועים הקשורים לעבירות רכוש. שיעור האיחור הניכר ביותר הוא במחוזות מרכז ותל אביב. איחור בהגעה לזירה עלול להביא לידי פגיעה בקורבן העבירה או בסיכויים ללכידת העבריין. השימוש בנתוני תקשורת בחקירות של עבירות רכוש שבהן מעורב טלפון סלולרי, יכול להביא לידי פריצת דרך בחקירה. נוכח הקושי של המשטרה לאתר עברייני רכוש - על המשטרה למצות עד כמה שיותר את סמכותה ולהשתמש בכל האמצעים הטכנולוגיים שברשותה למצות את החקירה בתיקים שבהם נגנב טלפון סלולרי ולהחזירו לבעליו. כאמור בין השנים 2015 - 2017 דווח ע ל כ-45 אלף טלפונים סלולריים שנגנבו שהם 9% .מכלל פריטי הרכוש שדווח עליהם כגנובים בשנים אלה .נמצא כי המשטרה אי נה ממצה את כל שלבי החקירה הפורנזית לפני שהיא סוגרת תיקי חקירת עבירות רכוש בעילת על"ן. בבדיקת משרד מבקר המדינה נמצא שב -14 תיקי חקירה ובכללן תיקי חקירת עבירות פע"ר, לא בדקו חוקרי מז"פ זירות של עבירות רכוש שבהן ניתן היה לצפות שהעבריינים השאירו אחריהם עקבות, להלן דוגמאות. ממצאי הבדיקה העלו כי במרבית התיקים שנבדקו לא פעלו חוקרי המשטרה כדי לאסוף את המידע שנאגר באמצעים טכנולוגים. נמצא כי ב-110 (כ-74% ) מתיקי החקירה שנבדקו לא נ סרקו זירת העבירה וסביבתה לאיתור אמצעים טכנולוגים ; ב-13 תיקים (כ-9% ) לא נשאל המתלונן בעת קבלת הודעתו אם נמצאו אמצעי מעקב טכנולוגיים בזירת העבירה ובסביבתה ; ב-32 תיקים (כ -21% ) דיווח המתלונן בהודעתו על קיומם של האמצעים הטכנולוגים , אך המשטרה לא פעלה לאיסופם ; בשישה תיקים (כ -4%) לא נבדקה ראיה דיגיטלית ויזואלית שהמציא המתלונן לחוקרי המשטרה. בשליש מתיקי החקירה שבדק משרד מבקר המדינה (56 תיקים) לא הקפידה המשטרה לתעד בתיק החקירה הממוחשב את המאפיינים הייחודיים של הרכוש הגנוב שעליו דיווח האזרח בפנייתו למשטרה. עוד נמצא כי בחלק מהמקרים שנבדקו הוזן תיאור כללי בלבד של פריט הרכוש שדווח כגנוב. בכלל זה לא הייתה הקפדה על בירור של המספר הסידורי שהטביע היצרן ברכוש המדווח והזנתו למערכת המחשב - מספר שיאפשר בעתיד את זיהוי הרכוש ושיוכו לתיק חקירה ספציפי. במקרים אחדים נמצא כי הוזנו כל מאפייני הרכוש בשדה מלל אחד, וכתוצאה מזה לא ניתן לאתר את פריט הרכוש לפי מאפייניו באמצעות הדוחות המובנים במערכת. נמצא כי אח"ם לא קיים דיון מעמיק בהמלצותיה של המחלקה שיישומן מצריך שיתוף פעולה עם גורמי חוץ , שהיה עשוי לסייע לו לצמצם את אירועי עבריינות הרכוש. משרד מבקר המדינה מעיר למשטרה כי הגברת האיסוף של ידיעות וחומר מודיעיני תסייע לה לצמצם את מספר תיקי החקירות של עבירות הרכוש שנסגרים בעילת על"ן. לפיכך על המשטרה לבחון את הדרכים שיאפשרו לה להגדיל את היקף החשיפה המודיעינית הקשורה לעבירות הרכוש, כדי לשפר את סיכוייה למצות את החקירה ולהביא את העבריינים לדין. בדיקת משרד מבקר המדינה כללה 18 תיקי חקירה שבהם דווח על גניבת כרטיס אשראי. נמצא כי למעט תיק חקירה בודד, בכל יתר התיקים לא גבתה המשטרה מהמתלונן את פרטי הכרטיס, כך שלא ניתן היה לבדוק אם נעשה בו שימוש, ולסייע בכך לאיתור העבריין ולחקירתו. הבדיקה העלתה שבתיק החקירה שבה נשאל המתלונן על פרטי כרטיס האשראי, הוא נשלח על ידי חוקרי המשטרה לחברת כרטיס האשראי מספר פעמים להמציא בעצמו דוחות על השימוש בכרטיס. החקירה נסגרה לבסוף בעילת על"ן, לאחר שהאזרח הפסיק להמציא מסמכים למשטרה. חוקר המשטרה לא פעל בעצמו ולא הפעיל את סמכותו כדי להשיג את המידע הדרוש לחקירה מחברת כרטיסי האשראי. המידע על השימוש בכרטיס לאחר גניבתו יכול לקדם את החקירה ולהביא לידי לכידת העבריין ולשפר בכך את ההרתעה בתחום זה. לנוכח ההיקף הגדול של הגניבות על המשטרה להקפיד לתעד את פרטי כרטיסי האשראי ולהפעיל את סמכותה לקבל מידע מחברות האשראי על השימוש בכרטיסים הגנובים. שיפור האכיפה בתחום זה יסייע למימוש מדיניות הממשלה להגברת השימוש באמצעי תשלום מתקדמים ולא בכסף מזומן. ממצאי סקרי הלמ"ס שהזמין המשרד לבט"פ, וממצאי סקרי המשטרה משקפים תמונת מצב שונה בנוגע לשיעורם של נפגעי עבירות רכוש שפונים למשטרה מתוך כלל הנפגעים מעבירות אלה. משרד מבקר המדינה מעיר למשטרה כי למרות הטענה שלא נכון להשוות ביניהם, היה עליה לברר את המשמעויות העולות מממצאי הסקרים, לבדוק את הסיבות לפערים ביניהם. משרד מבקר המדינ ה מעיר למשטרה כי מסקרי הלמ"ס ומהסקרים שהיא עצמה ערכה עולה תמונה עגומה בשל השיעור הנמוך של אלו שהביעו שביעות רצון מטיפולה בעבירות רכוש. על המשטרה לבחון את הסיבות שהביאו לידי כך שנפגעי עבירות רכוש אינם מדווחים לה עליהן, את חוסר האמון של נפגעים אלה ביכולה לטפ ל בתלונתם ואת הסיבות לכך ששורר חוסר שביעות רצון מהטיפול שלה בקרב האזרחים הפונים אליה - דבר העלול להשליך על החלטת אזרחים אלה לפנות למשטרה בעתיד. עליה להפיק לקחים ולגבש מתווה פעולה לתיקון המצב הנוכחי.
מיגור הפשע מושג בין היתר על ידי חיזוק ההרתעה והגדלת סיכויי ההיתפסות של העבריין. מהנתונים בתרשים 4 עולה כי הרוב המוחלט של התיקים נסגר. במרבית החקירות של עבירות הרכוש המשטרה אינה מצליחה לבסס ראיות שיביאו לידי הגשת כתב אישום. רק באחד מכל 15 מתיקי חקירה ( 6.5% ) מוגש כתב אישום. מכאן שלמעשה המשטרה אינה משיגה הרתעה שתביא לצמצום המקרים של עבירה על החוק ופגיעה באזרח.