אוניברסיטת תל אביב . הוועד המנהל – מינויים, בחינת זיקות והליך סיום כהונת הנשיא - אוניברסיטת תל-אביב לדעת משרד מבקר המדינה, על מר אקירוב וחברי הוועדה שידעו, לדברי אחד מחבריה, על היכרותו עם המועמדת ועל הקשרים ביניהם, היה לפנות ליועצת המשפטית של האוניברסיטה על מנת שתבחן את טיב הקשרים ביניהם ותקבע מה הצעדים שיש לנקוט בגינם. ממסמכי האוניברסיטה לא עולה כי לפני שהתקבל הסיכום האמור בחנו פרופ' רבינוביץ ומר לאוטמן, בין היתר באמצעות היועצת המשפטית של האוניברסיטה, אם ראוי שמר אקירוב, שהוא יזם פעיל וידוע בתחום הנדל"ן, יהיה מעורב בבדיקת הפרויקט ובניהול המשא ומתן. במסגרת בדיקה כזאת צריך היה לבדוק אם למר אקירוב יש קשרים כלשהם עם מי משלושת היזמים שהגישו הצעות לביצוע הפרויקט, ואם יש קשרים כאלה - האם יש בהם כדי למנוע ממר אקירוב להיות מעורב בבדיקת הפרויקט. כאמור, אחד משלושת היזמים שהגישו הצעות לביצוע הפרויקט הוא חברה אחות של חברה הבונה עבור מר אקירוב את פרויקט ממילא. במרס ובאפריל 2005 פרסמה האוניברסיטה מודעות המזמינות יזמים להציג את מועמדותם לתכנון ולביצוע של הפרויקט ולתפעולו במשך 24 שנים וחצי. האוניברסיטה ציינה כי יתקיים מיון מוקדם, וכי המועמדים שיעברו אותו בהצלחה ישתתפו בהליך הגשת הצעות, ובסיומו ייבחר היזם שיבצע את הפרויקט. עוד נכתב במודעות: "למען הסר ספק מובהר בזאת שהליך זה איננו מתנהל עפ"י חוק חובת המכרזים, התשנ"ב - 1992"25 . במסמכי המ כרז נדרשו המציעים לציין, בין היתר, מיהו הקבלן שיבצע עבורם את הפרויקט. ממסמכי האוניברסיטה עולה כי ההכנסות הצפויות ברוטו של היזם שיזכה במכרז לאורך תקופת הזיכיון נאמדות בכמיליארד ש"ח וההכנסות הצפויות נטו26 נאמדות בכ-165 .מיליון ש"ח לדעת משרד מבקר המדינה, אכן ההחלטה אם הבדיקה תתועד בכתב וידווח על תוצאותיה לוועד המנהל היא עניין שבשיקול דעת. עם זאת, מאחר שסוגיית שוויון הזדמנויות בין המציעים בכוח היא נושא חשוב ורגיש, ומכיוון שהכדאיות הכלכלית של הפרויקט עבורם תלויה במידה רבה בתנאי ההתקשרות וכל שינוי בהם יכול להשפיע על הצעתם, היה ראוי שהי ועצת המשפטית תעלה על הכתב את תוצאות בדיקתה ואת מסקנותיה ותביא אותן לידיעת הוועד המנהל, גם אם לא נדרשה במפורש לעשות זאת. הביקורת העלתה כי היועצת המשפטית לא דיווחה לוועד המנהל על תוצאות בדיקתה, ואף לא נמצאו מסמכים המלמדים שהיא בחנה אם היה בשינוי התנאים משום הפרת עקרונות השוויון וההגינות בדרך הפוגעת בשאר היזמים שהשתתפו במכרז. משרד מבקר המדינה מעיר לאוניברסיטה כי רישום ראוי של פרוטוקולים היה מגביר את שקיפות הדיונים של צוות המשא ומתן, וניתן היה ללמוד מהפרוטוקולים מה היו העמדות שהובעו, אילו החלטות התקבלו ומה היה חלקו של כל אחד מחברי הצוות בתהליך קבלת ההחלט ות בנושא. יש אפוא להצר על כך שהדבר לא נעשה כנדרש. הביקורת העלתה כי לכל אורך התקופה, ממינויו במרס 2007 של מר אקירוב לצוות המשא ומתן עם שיכון עובדים ועד לדיון האמור בוועד המנהל ביולי 2007 , לא העלה מי מחברי הוועד המנהל וההנהלה, ובכללם היועצת המשפטית של האוניברסיטה, שידעו על חלקו של מר אקירוב במשא ומתן, את הצורך לבחון אם בהיותו יזם מרכזי ופעיל בתחום הנדל"ן אין במעורבותו בפרויקט המעונות משום חשש לניגוד עניינים או לכל הפחות פוטנציאל לניגוד עניינים; וממילא לא נבחן ע ניין זה. גם לאחר שפרופ' גליל ביקש כאמור בדיון ביולי 2007 למנוע "כל ספק של מראית עין לניגוד אינטרסים" בפעולות האוניברסיטה הנוגעות לפרויקט, לא מצאו לנכון חברי הוועד המנהל ואף היועצת המשפטית, שנכחה בדיון האמור של הוועד המנהל, לבחון את הנושא והמתחייב ממנו. עוד הועלה כי מר אקירוב לא דיווח בשום שלב לוועד המנהל או לגורמים אחרים באוניברסיטה, ובהם היועצת המשפטית, שחברת סולל בונה, שהיא כאמור חברה אחות של חברת שיכון עובדים, שעמה התקיים המשא ומתן, בנתה באותו מועד עבור חברה בשליטתו פרויקט בנייה בשכונת ממילא בירושלים, ועל פי המסמכים שהומצאו לאוניברסיטה, אף אמורה לשמש קבלן מבצע מטעם שיכון עובדים בפרויקט המעונות; אף שכבר במרס 2007 העבירו אליו כאמור הגורמים העוסקים בנושא באוניברסיטה את כל חומר המכרז והוא ידע עובדות אלה. מר אקירוב המשיך לייצג את האוניברסיטה במשא ומתן עד נובמב ר 2007 וגם לא ביקש מהיועצת המשפטית של האוניברסיטה חוות דעת לגבי הצעדים המתחייבים מזיקתו לשיכון עובדים ולסולל בונה. משרד מבקר המדינה מעיר ליושבת הראש לשעבר ולד"ר גלייטמן כי היה עליהם לדווח על היכרותם לוועדת החיפוש וליועצת המשפטית של האוניברסיטה כדי שיבחנו את טיב הקשרים ויחליטו כיצד לפעול. כאמור, אין מקום לכך שבעל הקשר יחליט בעצמו כי הגילוי מיותר. הביקורת העלתה כי ד"ר גלייטמן, שמונה כאמור במאי 2009 לחבר בוועד המנהל של האוניברסיטה, כיהן באותה עת כיו"ר הוועד המנהל של מכללה אקדמית מתוקצבת - המכון הטכנולוגי חולון (להלן - המכון). לא נמצאו בתיקי האוניברסיטה וות"ת מסמכים המעידים שהאוניברסיטה או ד"ר גלייטמן עצמו ביקשו מוות"ת לאשר שד"ר גלייטמן יכהן בעת ובעונה אחת בשני המוסדות. יצוין כי המכון נמצא בסמיכות גאוגרפית לאוניברסיטה ויש בו חוגים ותחומי לימוד הדומים לאלה שבאוניברסיטה (כגון הנדסה, מדעי המחשב וניהול). מטבע הדברים במצב זה יש פוטנציאל לתחרות בין המוסדות. הועלה כי ועדת החיפוש והוועד המנהל לא עסקו כלל בעניין זה ולא בחנו אם כהונה בשני מוסדות אקדמיים קרובים שיש בהם תחומי לימוד זהים, אין בה משום חשש לניגוד עניינים. לדעת משרד מבקר המדינה, על האוניברסיטה לדרוש ממועמדים לחברות בוועד המנהל למלא שאלון אשר בו יידרשו לציין פרטים בדבר עיסוקיהם האחרים על מנת שיהיה אפשר לבחון אם העיסוק בד בבד עם כהונתם בוועד המנהל לא יעמיד אותם במצב של ניגוד עניינים. על האוניברסיטה גם להקפיד שדיווחים, דיונים ובירורים בעניינים חשובים אלו יתועדו כנדרש. על ות"ת להוציא הוראות מפורשות בנושא ולהקפיד שהמוסדות להשכלה גבוהה ימלאו הוראות אלה. הביקורת העלתה כי במועד סיום הביקורת, ספטמבר 2010, כ -15 חודשים לאחר השינוי בחוקה, עדיין לא מונתה ועדת חיפוש לצורך מינוים של שני נציגי הציבור החסרים. 4. בסיכום צוין כי ועדת החיפוש הכינה רשימה של שישה מועמדים בעדיפות ראשונה וקבעה מי מחברי הוועדה ייפגש עם כל אחד מהם, לפני שיזומנו לפגישה עם כל חברי הוועדה. בסיכום האמור לא צוין על מי הוטל להיפגש עם ד"ר מרידור , ואולם בספטמבר 2009 הבהירהד"ר מרידור למשרד מבקר המדינה כי מי שנפגש עמה ושכנע אותה להיפגש עם חברי הוועדה היה מר אקירוב. פגישה זו לא הוזכרה כלל בסיכום ועדת החיפוש, הגם שהיה צריך לראות בה חלק מתהליך האיתור ולתעדה בהתאם. משרד מבקר המדינה מעיר בעניין זה כי לזיקות ולקשרים בין אנשים יש מאפיינים שונים, ובחינת קשרים שונים עשויה להוביל לתוצאות משפטיות שונות - מהסתפקות בעצם גילוי הזיקה, ואף קביעה כי בנסיבות העניין אפילו הגילוי לא היה נחוץ, ועד פסלות מוחלטת. בחינת אופיו של הקשר חייבת להיעשות, כאמור לעיל, על ידי גורם מוסמך והוא יכריע, לפי אמות מידה מקצועיות ועל סמך מידע שיקבל, אם יש לפעול בנושא וכיצד. בעל הזיקה אינו מוסמך, כאמור, להחליט בעצמו שהגילוי מיותר. לפיכך היה על מר אקירוב ופרופ' גולדמן לדווח מבעוד מועד על הקשרים ביניהם לוועדת החיפוש וליועצת המשפטית של האוניברסיטה. (ה) ד"ר שוקי גלייטמן כיהן במשך כשנתיים כדירקטור חיצוני בחברת "וואלה תקשורת בע"מ", בעת שיושבת הראש לשעבר הייתה יו"ר הדירקטוריון של החברה. כמו כן מסרה יושבת הראש למשרד מבקר המדינה כי יש לה היכרות רבת שנים עם ד"ר גלייטמן שהחלה עוד קודם שהתמנה לתפקידו ב"ווא לה תקשורת בע"מ". הועלה כי יושבת הראש וד"ר גלייטמן לא דיווחו לוועדת החיפוש או ליועצת המשפטית על דבר היכרותם זו. מהפרוטוקולים של ישיבות הוועד המנהל לא עולה כי מי מחברי הוועד ביקש לקבל לעיונו את הד וח של היועץ החיצוני או כי מר אקירוב מסר להם דוח זה ביזמתו, ובתיקי האוניברסיטה לא נמצא דוח המסכם את תוצאות בדיקת המכרז, אף על פי שמדובר כאמור בנושא חשוב ומהותי ובפרויקט בהיקף כספי ניכר ביותר. . לדעת משרד מבקר המדינה, הליקויים שהובאו בפרק זה בנוגע להליך הבחירה והמינוי של ד"ר מרידור מלמדים על פגמים מהותיים בקיום ההליך. בישיבת הוועד המנהל ביולי 2007 , הישיבה השנייה מאז כניסתו לתפקיד של פרופ' גליל, הוא הסתייג לראשונה במפורש ממעורבותו של מר אקירוב בפרויקט. פרופ' גליל שיבח את תרומ תו של מר אקירוב לאוניברסיטה, אך ציין כי לדעתו צוות המשא ומתן בעניין הפרויקט חייב לכלול את אנשי האוניברסיטה. פרופ' גליל הוסיף כי "הוא מבקש ממר אקירוב לייעץ לאוניברסיטה בנושא והוא מברך על כך, אך אינו רוצה שהוא ייצג את האוניברסיטה במו"מ... אין הוא קובע שקיים ניגוד אינטרסים בייצוג האוניברסיטה ע"י מר אקירוב אך הוא רוצה למנוע כל ספק של מראית עין לניגוד אינטרסים, ולדעתו, בתהליך זה חייב המנכ"ל להוביל את המו"מ". הביקורת העלתה כי למרות ההמלצה האמורה לעיל של הוועדה המשפטית ולמרות הצורך בתיקון החוקה, בספטמבר 2010 טרם הותקנו בחוקה סעיפים המפרטים את סמכויותיו של נשיא האוניברסיטה וסעיפים המפרטים את סמכויות הפיקוח של הוועד המנהל על הנשיא; ואף לא הוחל בתהליך להתקנת סעיפים כאלה. לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שהוויכוח על הסמכויות של הוועד המנהל והנשיא, שאין כל ביטחון שלא יישנה, הקשה מאוד את התפקוד של האוניברסיטה, ונוכח העובדה שגם הוועדה המשפטית עצמה לא הגיעה לתמימות דעים בענ יין זה, על האוניברסיטה לבחון את סעיפי החוקה ולשקול לקבוע בה או במסמך מחייב אחר (כגון התקנון) את סמכויות הנשיא והוועד המנהל ואת קשרי הגומלין ביניהם, כדי לצמצם ככל האפשר חילוקי דעות ומשברים דומים בעתיד. יצוין כי מערכת היחסים שהתפתחה בהמשך בין הנשיא ובין מר אקירוב הייתה עכורה. מר אקירוב הביע את אי-שביעות רצונו מתפקודו של פרופ' גליל ואף סבר כי יש להדיחו מתפקידו. מר אקירוב וחברים נוספים התבטאו בחריפות כלפי הנשיא בישיבות הוועד המנהל (ראו להלן). ממסמכי האוניברסיטה לא עולה כי בעקבות קבלת המכתב האמור ולנוכח חומרת הדברים שפורטו בו קיים הוועד המנהל דיון בנושא, ואף לא עולה מהם כי יו"ר הוועד העלה עניין זה בישיבות הוועד, אף שראוי היה שהדבר ייעשה. מהאמור לעיל עולה כי ממועד ביצוע התיקונים האמורים ועד לתיקון החוקה במאי 2010 (ראו להלן), לא הייתה לחבר הנאמנים כל מעורבות בהליכי המיון והבחירה של חברי הוועד המנהל או השפעה על תהליכים אלה. ככלל, הוועד המנהל, שאינו מוגדר כמוסד העליון שלה, לא היה נתון לפיקוח ולביקורת, והוא היה היחיד המוסמך למנות ולפטר מי מחבריו; ואילו לחבר הנאמנים, שמעמדו בשדרה הניהולית גבוה ממעמדו של הוועד המנהל (אף שכאמור הוא לא הוגדר מפורשות כמוסד העליון באוניברסיטה), לא ניתנה באותה עת כל סמכות מעשית בעניין זה. עוד עולה כי יחסי הגומלין בין הוועד המנהל לנשיא וחלוקת הסמכויות ביניהם לא הובהרו בחוקה במ ידה מספקת: מצד אחד, סמכויותיו העיקריות של הנשיא - למעט הסמכות למנות את הרקטור, המנכ"ל וסגני הנשיא ולהעבירם מתפקידם - לא פורטו. בפועל הנורמה המנחה היחידה בנושא יסודי זה הייתה סעיף 43.1 בחוקה, המנוסח באופן כללי; מצד אחר, אמנם לוועד המנהל הוענקה בחוקה הסמכות למנות את הנשיא ואף להעבירו מתפקידו, אך לא פורטו סמכויות הפיקוח שלו על הנשיא 13 . עניינים אלה לא הוסדרו במסגרת תיקון החוקה במאי 2010. הביקורת העלתה כי הוועד המנהל לא קיים עד ספטמבר 2010 כל דיון בבקשה האמורה, וכי הנושא לא הועלה להצבעה, אף שהדבר מתחייב על פי החוקה. יצוין כי בעקבות פנייתו של מר גולדברג התקיימו מגעים בינו ובין יושבת הראש דאז, ובתחילת דצמבר 2009 הם אף גיבשו מסמך הבנות בדבר מתווה לביצוע שינויים בחוקה, וכי הוקמה ועדה שתגבש שינויים אלה (להלן - ועדת צ'שנובסקי). לדעת משרד מבקר המדינה, בקשה של חבר הנאמנים לפטר את חברי הוועד המנהל והעומד בראשו, המוגשת בהתאם לחוקת האוניברסיטה, היא הליך חריג ומהותי מאוד, המחייב את הוועד המנהל לדון בנושא בכובד ראש ולקבל החלטה מפורשת בעניינו, תוך תיעוד הולם של הדיון וההחלטה. המחלוקת היסודית בין הגרסה שהעלה מר גולדברג ובין הגרסה שהעלו יושבת הראש לשעבר וה אוניברסיטה בעניין העובדות הנוגעות לטיפול בבקשה האמורה מותירה ספק בדבר תוקף הבקשה ובדבר כוונת הצדדים. למחלוקת מעין זו אין מקום במערכת הניהולית של מוסד אוניברסיטאי כדוגמת אוניברסיטת תל -אביב; היא מחייבת דיון, ליבון ונקיטת צעדים אופרטיביים ליישוב הפערים העומדי ם בבסיסה הנוגעים לסוגיות יסודיות. היה על יושבת הראש לקיים דיון בבקשה ולחלופין לברר עם מר גולדברג אם בקשתו עדיין בתוקף. אשר למר גולדברג - היה עליו לעמוד על כך שהוועד המנהל יפעל על פי החוקה וידון בבקשתו, אם לא ביטל אותה.
חבר הנאמנים מונה כאמור מאות חברים, חלק מהם מחו"ל ולא כולם נוכחים בדיונים, ולכן הסיכוי ש-60% מכלל החברים יצביעו בעד הפסקת כהונה הוא קלוש. כמו כן, לחבר הנאמנים לא הוקנו כל סמכויות לעניין הפסקת הכהונה של יו"ר הוועד המנהל. יצוין כי בישיבת הוועד המנהל שהתקיימה בדצמבר 2009 ציין חבר הוועד מר אלפרד אקירוב כי "לא היה עוד תקדים של הצבעת חבר נאמנים בה הצביעו 60% מהחברים, ולכן היכולת של חבר הנאמנים להדיח חברים בוועד המנהל היא לא מעשית". אין מסמכים המעידים שהאוניברסיטה בחנה את השינוי האמור בחוקה נוכח טענתו של מר אקירוב.