רכבת ישראל בע_מ . תהליכי רכש והצטיידות - חברת רכבת ישראל בע_מ למועצה ולוועדת המכרזים הוגשה אפוא הצעה אחת לרכישת קרונועים מתוצרת .Adtranz , שתואר בה חיסכון בהדרכה, במוסכים ובחלקי חילוף. ואולם למועצה ולוועדת המכרזים לא נמסר כי היו לרכבת הצעות אחרות אשר לא הושוו מבחינה כלכלית להצעת Adtranz ולא דורגו על פי כדאיותן בהתחשב בשוני הטכני בין קרונות מתוצרת החברות השונות. הביקורת העלתה כי מחירי 22 הקטרים הנוספים היו גבוהים ממחיריהם שבחוזה הראשון. כך למשל ברכישה האחרונה שחוזה בגינה נחתם באוגוסט 2004 , רכשה הרכבת שישה קטרים במחיר של 1,244,937 דולר ועוד 1,390,000 .אירו ליחידה מחירי המרכיב הדולרי בעסקה זו גבוהים בכ - 48.2% לעומת המרכיב הדולרי ( 840,000 דולר) בחוזה המקורי, ומחירי מרכיב האירו גבוהים בכ- 38.5% לעומת מרכיב האירו ( 1,003,294 .אירו) בחוזה המקורי בסך הכול רכשה אפוא הרכבת 42 קטרים לרכבות נוסעים על סמך חוזה לרכישת 10 קטרים ואופציה ל-10 נוספים. רכישת ההמשך לא הייתה בתנאים זהים לתנאי הרכישה הראשונים או בתנאים שמיטיבים עם הרכבת אלא במחירים גבוהים יותר, בניגוד לתקנות חובת המכרזים. רכישת המשך כזו אינה סבירה גם לאור הזמ ן שחלף והשינוי בתנאים. הביקורת העלתה שחלק מהתנאים שקבעה מועצת רנ"ר לאישור הרכישה (זמן אספקה ואישור משרד האוצר למימון) לא קוימו. רכישת ההמשך התבססה על סעיף 3(4 ) לתקנות המאפשר רכישה בפטור ממכרז למרות שעברו למעלה משלוש שנים מהרכישה הראשונה, ובסכום מצטבר של העסקות הגדול מסכום הרכישה הראשונה, כל זאת - בתנאי שמנכ"ל רנ"ר יאשר את הפטור ממכרז. יצוין כי הרכישה לא הובאה לאישור מנכ"ל רנ"ר, כנדרש על פי התקנות, עם פירוט הנסיבות המ יוחדות והטעמים למתן פטור. יתר על כן, סיווג התקשרות זו כהתקשרות המשך אינו תואם את הגדרת המונח "התקשרות המשך" לפי התקנות. נוסף על כך, עקב ההיקף הגדול של העסקה היה ראוי שהאחידות והחיסכון ינומקו במסמך מפורט הכולל חוות דעת כלכלית ומשפטית. ממסמך של אגף הכלכלה של הרכבת מ - 27.12.01 עולה שהעלות למושב בקר ונוע גדולה מהעלות למושב בקרונות האחרים שמפעילה הרכבת. כמו כן עולה מהמסמך, שעלות ההפעלה של הקרונועים ברוב המקרים יקרה מעלות ההפעלה של כל סוגי הציוד האחר. הרכבת משתמשת בקרונועים בקווים שבהם נוסעים רבים, ויש צורך לחבר שלושה קרונועים ויותר בכל רכבת. בדפוסי תפע ול אלו עלות מושב נוסעים היא הגבוהה ביותר. יוצא אפוא שהחלטות הרכבת התקבלו ללא בדיקה וביסוס כנדרש. מן האמור לעיל עולה, כי הקרונועים הראשונים נרכשו ב - 1991 ובמשך כעשר שנים רכשה הרכבת רכישות נוספות על סמך הרכישה הראשונה, בניגוד לתקנות חובת המכרזים. ככל שחולף יותר זמן מ הרכישה הראשונה, תנאי השוק, מספר היצרנים, וסוגי הציוד משתנים, ולכן המכרז המקורי אינו רלוונטי עוד. משרד מבקר המדינה רואה בחומרה ביצוע רכישות ללא בדיקה מספקת, בתהליך קבלת החלטות לקוי תוך חריגה מתקנות חובת המכרזים. מהמתואר לעיל עולה כי הרכבת רכשה חלפים מחברה ו' למרות שידעה שאפשר לרכוש אותם מספקים אחרים במחיר זול יותר, מה שמצביע על ניצול כוחו של הספק ה"יחיד". הרכבת לא מצאה לנכון לבדוק ספקים חלופיים שמחיריהם זולים יותר ובדרך זו להקטין את הוצאותיה. דרך פעולה זאת נוגדת את חוק חובת המכרזים. לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח ההיקף הניכר של הרכישות מחברה ו' .ונוכח האפשרות לרכוש במחירים אלה יותר חלפים מחברות אחרות, על הרכבת לעשות בדיקה מחודשת בעניין כדי להשיג את המחיר הזול ביותר. נוכח העובדה שבישיבה מ - 9.7.03 דווח לדירקטוריון כי הוחלט ברכבת שלא לרכוש יותר קרונועים, מן הראוי היה לדווח לדירקטוריון על ניהול המשא ומתן. יוצא אפוא כי המנכ"ל לא הזכיר בישיבת הדירקטוריון את חברת K.G.M בבעלות מר קורניק, שייצגה את רכבת שוודיה, זאת למרות שנשאל על כך. כמו כן לא דיווח על היותו מקורב למר קורניק. יצוין כי בנו של המנכ"ל הועסק בחברת K.G.M . .כחודש לאחר מועד הישיבה מבלי שהמנכ"ל דיווח על כך לחברה יתר על כן, לעניין ניהול משא ומתן עם רכבת שוודיה, אין זה תקין לנהל מו"מ עם מציע מסוים מבלי שנוהל לפני כן הליך תחרותי, מבלי שניתנה הזדמנות שווה למציעים אחרים ובטרם שניתן פטור ממכרז בגין הרכישה המיועדת. הליך כזה אינו עולה בקנה אחד עם תקנות חובת המכרזים. בתשובתו של מר שניר למשרד מבקר המדינה ציין כי עובדת היותו של מר קורניק נציג חברת רכבת שוודיה הייתה ידועה לרבים. משרד מבקר המדינה מעיר כי משנשאל המנכ"ל על כך בישיבת הדיריקטוריון היה עליו להשיב לשאלה ישירות . ובאופן מלא, במיוחד על רקע היותו של מר קורניק מקורב למנכ"ל. עובדות אלו מצביעות על התנהלות בלתי תקינה ביותר של המנכ"ל. לדעת משרד מבקר המדינה איתור ספקים נוספים אינו צריך להיות תוצאה של יוזמה מקרית של עובד כזה או אחר אלא יש לאתרם באופן שיטתי על פי תכנית מסודרת. בסופו של דבר הוזמנו 150 הגלגלים ב- 1.12.04 מחברה י', ומועד אספקתם נקבע ל- 31.3.05 , דהיינו ארבעה חודשים ממועד ההזמנה ולא חודשיים -שלושה כפי שנטען בוועדה. ואכן, הג לגלים הגיעו לארץ ב - 26.3.05 . יוצא אפוא כי הרכבת שילמה 21,600 אירו יותר בעקבות רכישה זו. ההזמנה שתוארה לעיל מצביעה על אי סדרים וחריגה ממינהל תקין, בכך שנמסר מידע לא מלא לוועדת המכרזים. בחינת שלוש הבדיקות הכלכליות 8 :מעלה ליקויים כדלהלן 1. מנהל אגף כלכלה העביר את תוצאות הבדיקות הכלכליות ישירות לממלא מקום המנכ"ל; הוא לא שיתף את הסמנכ"ל למסחר, כספים וכלכלה דאז, מר דרור יעקובסון, בבדיקות, אלא רק הביא אותן לידיעתו. מר יעקובסון הסביר למשרד מבקר המדינה בפברואר 2006 , כי הדוחות הכלכליים הוכנו במגעים ישירים בין ראש אגף כלכלה, יו"ר הדירקטוריון והמנכ"ל ונדונו ביניהם. הכלכלן הראשי הסביר כי לפי שיטת העבודה שהייתה נהוגה ברכבת, הוא קיבל בקשות למתן חוות דעת כלכליות מיחידות שונות, והוא הכין אותן ומסר אותן ישירות בלי לערב בהן את הסמנכ"ל. לדעת משרד מבקר המדינה, על פי סדרי בקרה פנימיים נאותים, על הרכבת היה להגיש את הבדיקה הכלכלית לרכישת ציוד בסכום של עשרות מיליוני דולרים למנכ"ל וליו"ר הדירקטוריון רק לאחר בדיקתו ואישורו של הסמנכ"ל לכספים, כלכלה ומסחר. 2. הבדיקות לא כללו חישוב של הסתברות הפסד הנוסעים בכל אחד מן התרחישים, דהיינו כאשר התוצאה הייתה שהרכישה כדאית בתרחיש אחד שבו צפוי אובדן נוסעים מרבי (עד הגעת הרכבות), לא נקבעה ההסתברות לתרחיש. למשל, אילו חושבה כדאיות הרכישה בהנחה שהפסד הנוסעים יהיה מינימלי, כל הבדיקות היו מלמדות על אי -כדאיות. 3. .בבדיקה הכלכלית, ערך הגרט של הציוד המשומש נגזר ממחיר של ציוד חדש מאחר שייצור קרונועים אלה פסק, אגף הכלכלה השתמש במחיר קרונוע שננקב על ידי נציג היצרן, 6.2 ,מיליון אירו, בציון העובדה שזה המחיר לפני מו"מ. כאמור המחיר המרבי לקרונוע שחושב על ידי יועץ לרכבת ומנהל אגף רכש והתקשרויות על סמך מחירי העבר מעודכנים על פי המדד היה 5.6 מיליון אירו. מנהל אגף כלכלה ציין בניתוח הכדאיות שלו שירידה במחיר הקרונוע החדש תפחית את הכדאיות של רכישת הקרונועים המשומשים, אך לא פירט בכמה ולא קבע באיזה מחיר הרכישה לא תהיה כדאית מבחינה כלכלית. לפי חישובי משרד מבקר המדינה, חישוב הכדאיות לפי מחיר של 5.6 מיליון אירו לקרונוע, המחיר לפי הערכת היועץ מחו"ל, היה הופך את רכישת הקרונועים המשומשים בכל התרחישים בלתי - כדאית. 4. הביקורת העלתה גם שחישוב הכדאיות בגלל מניעת הפסד נוסעים היה לקוי. החיסכון במניעת אובדן נוסעים לפי חישובי משרד מבקר המדינה 9 היה1.38 מיליון אירו, לעומת חישוב שעשה אגף כלכלה ברכבת אשר לפיו החיסכון הוא8.4 מיליון אירו. אילו נלקח בחישוב כדאיות העסקה הערך הנכון של ההפסד בשל אובדן נוסעים, דהיינו 1.38 מיליון אירו, הייתה הכדאיות הכלכלית לרכישה הופכת מרווח של 2.28 מיליון אירו להפסד של4.75 .מיליון אירו יוטעם כי הצוות לא פרסם דוח חתום בידי כל חבריו עם נימוקים והמלצות מגובשות, כפי שסדרי מינהל תקינים מחייבים. (א) נמצא שבשנת 2004 רכשה הרכבת מחברה ו' חלפים בסכום כולל של 11.8 מיליון ש"ח, כלומר בסכום הגדול כמעט פי 2.4 מזה שאושר. הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה כי המערכת הלוגיסטית לא הגבילה את היקף ההזמנות מהספקים היחידים. בעקבות נוהל חדש שגיבשה הרכבת לא ניתן יהיה להזמין חלפים במספר שיחרוג מזה שנקבע. (ב) הביקורת העלתה שבמסגרת הרכישה מספק יחיד רכשה הרכבת מחברה ו' פריטים מסוימים אף כי יכלה לרכוש אותם מספקים נוספים. ,בנוגע להחלטת ועדת המכרזים העליונה לאשר את עסקת הקרונועים המשומשים מן הראוי להעיר כי לא נבדקו חלופות אחרות להפעלת הקו לירושלים , פרט לרכישת קרונועים משומשים. למשל, באותו מועד היו לרכבת 40 קרונועים שאפשר היה להשתמש בהם בקו לירושלים, והיא יכלה לרכוש לקווים האחרים ציוד נייד מסוג אחר כמו קרונות גרורי קטר. בהקשר זה יצוין כי לפי נתונים שהכין מנהל אגף תנועה מר הראל אבן ב - 26.1.04 , יועדו ח לק מהקרונועים של הרכבת לקו לירושלים, ואילו לקווים האחרים היו חסרים קרונות גרורי קטר וקטרים. לא הוצגה בנתונים החלופה של עשיית שימוש במערכי קרונות ישנים שעדיין הופעלו והיו יכולים לשמש את הרכבת עד להגעת ציוד נוסף. 3. יש לציין כי רכבת ישראל לא דאגה לעגן בהסכמים את הבטחותיה של רכבת שוודיה ל - Bombardier באשר לפעולות התחזוקה השוטפת שהייתה אמורה לעשות לפני מסירת הקרונועים. רכבת ישראל נשאה אפוא בנטל שרכבת שוודיה הייתה אמורה לשאת. הרכבת הודיעה למשרד מבקר המדינה באוקטובר 2005 כי "לאחרונה" פיצתה אותה רכבת שוודיה בשל הליקויים בפעולות התחזוקה שלה בחלפים בשווי של 5-7 מיליון כתרים שוודים (שהיו3-4 מיליון ש"ח במחירי 10/05 ) ובהפחתת המחיר של כל אחד מהקרונועים האחרונים ב-1.2 מיליון כתרים שוודים (שהם0.7 מיליון ש"ח). הרכבת לא חישבה אם הסכום מפצה אותה על הנזקים שנגרמו לה. ממסמכיה עולה כי לא לכל החלפים יהיה שימוש. הדירקטוריון לא חזר ודן בנושא ולא קיבל החלטה בעניין אף כי הוא זה שביקש מהרכבת לפרסם בקשה לקבלת מידע על ציוד משומש והוא אשר היה צריך להחליט על הטיפול בכך. .יותר קרונועים מסוג IC3 , שהייתה מקובלת על מר שניר ואוזכרה בישיבת הדירקטוריון מ- 9.7.03 . לדעת משרד מבקר המדינה, מינוי הצוות אינו עולה בקנה אחד עם דברי המנכ"ל מאוגוסט 2002 , ועמדתו שהוצגה בישיבת הדירקטוריון מ- 9.7.03 ומהחובה לקיים מכרז או לקבל כמה הצעות מחברות אחדות. לכן תמוהה החלטתו לטפל בהצעה לרכישת קרונועים משומשים ולהקים צוות לבדיקתה. במקרה זה הרכבת פעלה בדרך לא תקינה, לא יעילה ולא חסכונית. מן הראוי היה להזמין חצץ לכל אזור מהספ ק הזול יותר באותו אזור. על הרכבת לבדוק את התנהלות ההזמנות של החצץ ולהסיק את המסקנות הראויות. משרד מבקר המדינה העיר לרכבת כי אין זה סביר שבד ריפוד יירכש מספק יחיד, כאשר יש לו ספקים נוספים. לדעת משרד מבקר המדינה, הואיל ומדובר בעסקה של מאות מיליוני שקלים היה ראוי לבדוק את מצב הקרונועים בדיקה מעמיקה ולא להסתפק ברכישה בשיטה זו. רק ביוני 2004 ,, כחודש וחצי לאחר חתימת החוזים לרכישה ולשינויים והתאמה בחנו עובדי הרכבת בחינה מפורטת שבעה מהקרונועים. למרות זאת לא בחנה הרכבת באותו מועד את הנחיצות וההתאמה של רכבת רוכנת לתנאי המסילה בקווים לבאר שבע ולירושלים והמשיכה בתהליך המכרז. יצוין כי בקשת הרכבת לאחר הזכייה במכרז לקיצור מועדי האספקה פתחה פתח לדרישת תשלום נוסף בגינו. בכך יש כדי להעיד על היערכות בלתי -נאותה של הרכבת למכרז ומשום פגיעה בעקרון השוויון. 2. משמעות ההמלצה הייתה כי אין מקום להמשיך בהליך רכישת ר כבות רוכנות לרכבת. יצוין כי הוועדה לא בחנה ציוד מסוג אחר, אף לא את סוג הציוד שהציעה במכרז חברת Talgo . הבדיקה המקצועית נעשתה לאחר שחלפו ארבע שנים שבהן התקיימו ניסוי, מכרז ומשא ומתן ארוך עם חברותFiat ו- Alsthom. משרד מבקר המדינה לא מצא עדות לקיום הדיון בהנהלת הרכבת שמנהל אגף רכש והתקשרויות ביקש לקיימו. יוטעם כי מחד גיסא, הרכבת לא דרשה כפי שהמליץ היועץ המשפטי, לקבל הבהרה כתובה מחברת Alsthom בשאלה אם הצעתה במכרז .המקורי תקפה ככתבה וכלשונה, ומאידך גיסא, הרכ בת לא החליטה לפרסם מכרז חדש. לדעת משרד מבקר המדינה, אין זה ראוי ששר התחבורה יקיים בביתו פגישה בין נציגים של חברה פרטית שזכתה במכרז רכש ובין מנכ"ל של גוף ממלכתי שאמור לעסוק בקיום המכרז. אגף התקציבים במשרד האוצר הסביר בתשובתו למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2005 כי תקצוב ציוד הנייד לקו המשודרג לירושלים היה תלוי בקבלת המלצות סופיות לגבי סוג הנייד מרנ"ר ומהרכבת. לאחר קבלת המלצה סופית תוקצב רכש ציוד הנייד לקו לירושלים במסגרת תכנית הפיתוח הרב-שנתית. בפועל הליכי רכש בביקורת לא נמצאו מסמכים שמעידים על כך שלפני הבאת הרכבת לניסוי או לאחר מכן נערכה בדיקה טכנית -כלכלית של חלופות ציוד רכבתי נייד להסעת נוסעים בקווים לב"ש ולירושלים שבעקבותיה נבחרה הרכבת הרוכנת כחלופה המועדפת בקווים אלו. . הרכבות הרוכנות ארכו חמש שנים, מהמכרז במאי 1998 עד ביטולו בספטמבר 2003 , והיו לקויים וארוכים ובעטיים נגרם מחסור בציוד נייד (ראו להלן). יש לציין כי הדירקטוריון דאז, לא נדרש למשמעות ההחלטה כי שכירת יועץ, תגרום לכך שבמועד פתיחת הקו לירושלים בדצמבר 2004 לא תוכל הרכבת להצטייד בציוד נייד חדש לקו לירושלים משום שהזמן המינימלי לאספקת קרונות חדשים כמו קרונות דו-קומתיים וקטרים על פי החוזים הוא 18 .חודשים ואולם דירקטוריון הרכבת לא קיבל החלטה על רכישת ציוד משומש או ציוד אחר כלשהו. הנהלת הרכבת לא קיימה מכרז ולא פנתה בבקשה לקבל הצעות לרכישות ציוד נייד משומש. יתר על כן, כבר באוגוסט 2002 התקבלה בה החלטה לא לרכוש .הרכבת רכשה את הקרונועים המשומשים במחיר של 73% עד 80% ממחיר ציוד חדש דומה בלא שקיימה לשם כך מכרז ולא פנתה בבקשה לקבלת הצעות לרכישת ציוד משומש. גם כשפנתה לחברות שונות בבקשה לקבל מיד ע לרכישת קרונות משומשים היא לא מיצתה את בדיקת ההצעות הרלוונטיות. לא נמצא כי היא עשתה את המאמצים הדרושים למצוא ספקים נוספים כדי לרכוש חלפים בהליך תחרותי במטרה לחסוך בהוצאותיה. בפועל הרכבת נהגה לרכוש חלפים מספקים שהוגדרו ספקים יחידים, אף על פי שהיו ספקים נו ספים שיכלו לספק לה אותם. משרד מבקר המדינה הצביע על מקרים של התנהלות בלתי תקינה של הרכבת בתחום הרכש, ועל חריגות מהוראות חוק חובת המכרזים התשנ"ב- 1992 .ותקנותיו הרכבת לא הקפידה לבדוק חלופות לרכש, ובתחום חלקי חילוף והעדיפה להגדיר ספקים שונים כספקים יחידים. התנהלות זאת מצביעה על חוסר יעילות וחסכון . נמצא, כי הרכבת חרגה ממינהל תקין ומתקנות חובת המכרזים כאשר רכשה אותו ציוד ברכישות המשך שנים רבות לאחר המכרז המקורי במאות מיליוני שקלים. הביקורת העלתה כי, מנכ"ל הרכבת, מר עמוס עוזני, היה אחראי להליך מכרזי בדבר רכישה של רכבות רוכנות בלא שנעשתה לפני כן בדיקה טכנו כלכלית יסודית של חלופות שונות להצטיידות בציוד רכבתי לקווים לירושלים ולבאר שבע; ואף שחברת ייעוץ שוויצרית קבעה כי ספק אם אפשר למצות את כל היתרונות של רכבות רוכנות בתוואים הללו. בדיקה כזו נעשתה רק ארבע שנים לאחר מכן, ובסופו של דבר המכרז בוטל. הליכי המכרז שבוטל נמשכו חמש שנים, ממאי 1998 ועד ספטמבר 2003 ., דבר שגרם לרכבת מחסור בציוד נייד ורכישת ציוד משומש את ההצעה לרכישת קרונועים משומשים הגישה למנכ"ל הרכבת מר יוסי שניר, חברה בבעלות אדם שהיה מקורב לו באותה עת, אך המנכ"ל לא דיווח לדירקטוריון על קשריו עם אותו אדם. יצוין כי בנו של המנכ"ל הועסק על ידי אותה חברה לאחר כחודש מישיבת הדירקטוריון. יתר על כן לפני הבאת ההצעה לדירקטוריון לא נוהל הליך תחרותי ולא ניתנה הזדמנות שו וה למציעים אחרים. עובדות אלו מצביעות על התנהלות בלתי תקינה ביותר של המנכ"ל.
יצוין כי ברשימה שאושרה על ידי ועדת המכרזים לא צוינו הפריטים או המכלולים שאפשר להזמין מהספקים העיקריים אלא רק מגבלת הסכום; כך נעשה גם לגבי ספקי משנה של מכלולים שונים. במצב דברים זה, כשברשימה של הספקים אין פירוט של החלפים שניתן לרכוש מהם כספקים יחידים, ניתן להזמין חלפים שונים מספקים יחידים, למרות שיש אפשרות לרכוש אותם פריטים מספקים אחרים. באשר לקביעה של מנהל אגף אחזקת נייד כי הרכבת לא ערוכה לאיתור חלפים אשר יחליפו את המקוריים, משרד מבקר המדינה מעיר כי יש להכין רשימה של חלפים שלגביהם כדאי להשקיע מאמץ בכתיבת מפרטים ובחיפוש אחר יצרנים נוספים. יצוין כי לפי תקנה 14 לתקנות, רשאית ועדת המכרזים לפטור מחובת מכרז התקשרות עם תושב מדינת חוץ לאחר בדיקת מספר הצעות שבאו בחשבון, אך דבר זה לא נעשה. לדעת משרד מבקר המדינה, על הרכבת לעשות מאמץ לאתר ספקי חלפים נוספים, דבר שעשוי להביא לחסכון בלתי-מבוטל ברכישתם .