משרד ראש הממשלה . תכנית ההתנתקות - יישום התכנית - הכנת שומות פרטניות לבתי מגורים .1. הביקורת העלתה שהשמאי הממשלתי סבר ששמאי המינהלה צריך לבדוק את השומות ביסודיות, ואילו שמאי המינהלה סבר שהוא צריך לבדוק אותן בדיקה חלקית בלבד. לדעת משרד מבקר המדינה, המינהלה הייתה צריכה לפעול על פי הנהלים שהיא עצמה קבעה ולמסור לשמאים את תשריטי המדידה שהיו ברשותה. לא היה עליה להמתין עד שהשמאים יבקשו מ מנה את המסמכים האלה, שהיו חיוניים מאוד להכנת השומות. לא נמצא כי השמאים ידעו שתשריטי המדידה נמצאים אצל המינהלה בשלב מתקדם של הכנת השומות. לכן היו שמאים שערכו שומות על פי מדידה שהם עצמם עשו, ולא לקחו בחשבון תשריט מדידה של מודד מוסמך, אף על פי שהוא נמצא במינה לה. כפי שיפורט להלן, רק כשהכנת השומות הייתה בעיצומה, התברר שלשמאים חסרים מסמכים, ולכן ההכנה התעכבה מאוד. אולם עד דצמבר 2005 מסרו אגף השומה ושמונה שמאי מאגר למינהלה 99 שומות8 בלבד, שהן כ-%50 מהשומות שהיה אפשר להכין עד אז. חמישה שמאי מאגר לא העבירו למינהלה חלק מהשומות עד מועד זה, אף על פי שהיו בידיהם שומות מטעם התובעים, משום שלא היו בידיהם תב"עות מלאות לרבות תשריטים. כאמור, בידי המינהלה היו באותה עת תב"עות תקפות, אולם הן הועברו לשמאים רק בדצמבר 2005 , ובמקרים אחדים רק באפריל 2006 ואחר כך. שמאי האגף הכינו רק 17 מ-23 .שומות שהיה עליהם להכין מהאמור לעיל עולה שעד סוף דצמבר 2005 קיבלה המינהלה מהשמאים רק כמחצית השומות הנדרשות, בין היתר משום שלא היו בידיהם תב"עות מלאות בנוגע לנכסים. משר ד מבקר המדינה מעיר כי במצב הזה היה על המינהלה ועל השמאי הממשלתי לבדוק מדוע התעכבה הכנת השומות, אולם בדיקה כזאת לא נעשתה. גם כשהייתה אפשרות להשלים את הכנת השומות, כלומר כשהתובע שלח שומה מטעמו, המינהלה והשמאי הממשלתי לא עשו די כדי לזרז את השלמת העבודה. לדעת משרד מבקר המדינה, כאשר התברר לשמאי הממשלתי שתחזיותיו אינן מתממשות, היה עליו להציג את הנתונים בכתב ובמלוא חריפותם למשנה לרא ש המינהלה, אולם הוא לא עשה זאת. הביקורת העלתה כי בשל הטיפול הלקוי בשומות, בתחילת מאי 2006 עדיין לא קיבלו ועדות הזכאות אף שומה סופית אחת, לרבות משמאי האגף, אף שחלפו כשלושה חודשים מאז ניתנו ההנחיות הנוספות. חלק מהשומות לא התקבלו משום שהליך הבקרה עליהן עדיין לא הסתיים. בחודשים מאי-יולי 2006 נמסרו לוועדות הזכאות 352 שומות בלבד, ומשום כך עוכבו תשלומי הפיצויים לתובעים (ראו להלן). לדעת משרד מבקר המדינה, על השמאי הממשלתי היה להבהיר לשמאי המאגר את כל הנקודות הדורשות הבהרה נוספת גם לאחר פרסום ההנחיות הנוספות. זאת כדי לוודא שבידי השמאים מצוי כל המידע המקצועי הנחוץ לצורך השלמת השומות במועד שיאפשר את תשלום הפיצויים לתובעים. מן האמור לעיל עולה שלא היה ברור עד מתי יש להמתין לשומות מטעם התובעים: בלשכה של מנכ"ל משרד המשפטים סברו שהשמאים היו צריכים להתחיל להכין את השומות בדצמבר 2005 לכל היותר; השמאי הממשלתי סבר עד מרס 2006 שאין להשלים א ת הכנתן של שומות פרטניות לפני שיתקבלו שומות מטעם התובעים; והמינהלה סברה שאין להתחיל להכין את השומות כלל עד שיתקבלו שומות מהתובעים או עד שהתובעים יודיעו שאינם מעוניינים להגיש שומה כזאת. נמצא כי בשל אי -בהירות זו החלה הכנתן של חלק מהשומות רק במרס 2006 , כשישהחודשים לאחר שהנכסים תועדו. בספטמבר 2005 אישרה המינהלה שעבודת ההכנה הסתיימה, ואפשר לשלם לשמאי המאגר את התשלום הראשון. התברר שאישור זה ניתן גם כאשר המינהלה לא קיבלה מהשמאי דיווח על המסמכים שברשותו. 3. בדיון שהתקיים באוגוסט 2005 השתתפו, בין השאר, המשנה לראש המינהלה וראש ועדות הזכאות. בדיון הוחלט כי "ועדת הזכאות תישלח כל שומה או חומר שמאי [ רלוונטי אחר אשר יתקבל בתיקי התביעה עם בקשה לשמאות פרטנית אל ". הביקורת העלתה כי המינהלה העבירה לשמאים ]המינהלה61 תשריטי מדידה רק ביוני 2006 , כתשעה חודשים לאחר הביקור בנכסים, ורק לאחר שאגף השומה דרש זאת. עד סוף יו לי 2006 לא הסתיים תהליך הבקרה על כמחצית השומות של ארבעה שמאי מאגר ועל כל השומות של שלושה שמאי מאגר אחרים. תהליך הבקרה על חלק מהשומות שערכו שמונה שמאים אחרים הסתיים רק במהלך החודשים יוני, יולי ואוגוסט 2006. 4. לעתים ארכה הבקרה של המינהלה על שומות שערכו שמאי המאגר זמן רב: שמאי המינהלה בדק שומות של שבעה מ -20 שמאי המאגר במשך כשלושה חודשים ואף יותר. נוסף על כך הוא העדיף לבדוק את כל השומות של השמאי ביחד, ולכן עיכב את הטיפול בשומות הראשונות שהשמאי הגיש עד שנמסרו לו מרביתן. כאמור, בתקנות האתיקה נקבע שבדוח השומה יש לכתוב מהו המצב התכנוני של הנכס (ייעוד הקרקע והתכניות החלות עליה) . במכתב ששלח השמאי הממשלתי למשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט אזרחי) (להלן - המשנה ליועמ"ש) ביולי 2006 הוא נתן דוגמאות לטיפול הלקוי בשומות שהכינו שישה שמאי מאגר - שומות שנמסרו למינהלה: שומה של בית ביישוב כפר דרום נעשתה על פי נתונים של בית ביישוב מורג; שומות של שניים משמאי המאגר נעשו בלי להתחשב במצב התכנוני של הנכס. השמאי הממשלתי ציין שתיקון השומות האלה ארך כחודש עד חודשיים. יצוין שפרק זמן זה נוסף על הזמן הרב שארכה הכנת השומות מלכתחילה. 6. מלבד המינהלה והשמאי הממשלתי בחנו גם עובדים של ועדות הזכאות את השומות. מבדיקת השומות שנמסרו לוועדות הזכאות ממאי 2006 ואילך עולה כי 30%-20% מהן התבססו על נתונים שגויים, ובהן גם שומות של שמאי האגף. כך למשל נמצאו שומות שלא צוין בהן המצב הת כנוני של הנכס. בעקבות ממצאים אלה נדרש השמאי שערך את השומה לתקן את השומה. יש לציין כי השומות הועברו למינהלה ולשמאי הממשלתי בעת ובעונה אחת, כדי שלא לעכב אותן פעם נוספת. .אולם השמאי הממשלתי והמינהלה לא הגיעו להסכמה בעניין תפקידם בהכנת השומות, והמינהלה אף סברה שעל השמאי להכין את השומות ולהגישן לה כמוצר מוגמר. המינהלה והשמאי הממשלתי לא הבהירו מראש מה הסמכויות ומה תחומי האחריות של כל אחד, ולא עשו זאת גם חודשים רבים לאחר שבתי המתיישבים פונו ונהרסו, וגם כאשר נוכחו שהכנתן של מרבית השומות לא נשלמה. מנכ"ל משרד המשפטים דאז התערב בעניין פעמים אחדות, אולם גם אז לא הובהרו כהלכה התפקידים של שני הגופים. בשל אי-בהירות זו התעכבה הכנת השומות הפרטניות עיכוב ניכר. ועדות הזכאות אמנם העבירו מקדמות למרבית התובעים, ובייחוד לתובעים שנקלעו למצוקה כלכלית, ואף על פי כן יתרת התשלום לחלק מהתובעים התעכבה, לעתים במשך חודשים אחדים. למינהלת סל"ע הוגשו יותר מ- 5,000 תביעות לפיצוי לפי החוק, כ- 2,000 מהן בגין אבדן בית מגורים. לשם הכנת מאות שומות פרטניות נרתמו השמאי הממשלתי ואגף השומה למשימה והשקיעו בכך מאמצים ניכרים. הכנת השומות הפרטניות לא הייתה משימה שמאית שגרת ית, ולכן השמאי הממשלתי ומינהלת סל"ע נדרשו להיערך למשימה תוך שיתוף פעולה, ולחלק ביניהם סמכויות ותחומי אחריות. התברר שמשך הזמן הממוצע של העיכוב האמור ב -29 התיקים הנותרים היה כשלושה חודשים וחצי. לפי החישוב שערך משרד מבקר המדינה היה ה סכום שעוכב בתיקים אלה כ- 693,000 ש"ח לתביעה בממוצע; שיעור הסכום שעוכב ב- 25 מהתיקים היה בממוצע 53% מהסכום הנורמטיבי בתיק. למרות מדיניות "קיצור הטווחים" של ועדות הזכאות ולמרות המאמץ הניכר של ועדות הזכאות לשלם מקדמות למפונים, התעכב התשלום, גם משום שהכנתן של הש ומות הפרטניות התעכבה. נמצא שלא היה ברור מהו היקף הבקרה שהמינהלה צריכה לערוך ומי רשאי לאשר את השומה אישור סופי. לכן לעתים נמסרו לוועדות הזכאות שומות שהתבססו על נתונים שגויים, והשלמת הטיפול בשומות האלה התעכבה. עוד נמצא שהבקרה על השומות ארכה זמן רב מדי; שהבקרה השמאית-מקצועית של המינהלה על השו מות הייתה חלקית בלבד ולא גילתה שומות שנעשו בלי להסתמך על המצב התכנוני של הנכס; ושהשמאי הממשלתי לא ביקר כראוי את השומות שאגף השומה ערך. הטיפול בשומות היה לקוי אף על פי שהמינהלה נזקקה להן בדחיפות רבה, ומאחר שהכנתן התעכבה, התעכב גם תשלום הפיצויים לתובעים. מהאמור לעיל עולה שחסמים אחדים עיכבו את הכנת השומות הפרטניות: השמאי הממשלתי נאלץ לתת הנחיות נוספות, שהטמעתן ארכה זמן רב; והדעת נותנת שהמכתבים ששלח עורך הדין המייצג תובעים לשמאי האגף ולשמאי המאגר הרתיעו את השמאים, ומשום כך הם חששו לתקן את השומות על פי ההנחיות הנוספות. המינהלה והשמאי הממשלתי היו צריכים לפעול להסרת החסמים האלה, כדי שתהיה אפשרות להשלים את הכנת השומות במועד שנקבע. הם יכלו להציג את הבעיות לגורם בכיר יותר, כמו מנכ"ל משרד המשפטים. מאחר שלא עשו זאת כמתבקש, התעכבה הכנת השומות הפרטניות עיכוב ניכר. ,מהאמור לעיל עולה שלעתים לא הצליחה המינהלה, באמצעות שמאי המינהלה לקבל בתוך זמן סביר נתונים בסיסיים שנדרשו לה בדחיפות כדי שתוכל לקבוע את הסכום הנורמטיבי שעליה לשלם לתובעים הנתוני ם בקשיים כלכליים. במקרים כאלה התעכב תשלום המקדמה. 2. בשל אי -הבהירות בעניין האחריות לריכוז המסמכים קיבלו השמאים את התב"עות הנוגעות לנכסים רק חודשים לאחר שביקרו בהם, ולעתים קיבלו תב"עות חלקיות בלבד: בידי עשרה שמאי מאגר היו תב"עות או הוראות של התכניות (ללא תשריטים) רק בדצמבר 2005 ; עד יוני 2006 לא היו לשמאי המאגר תב"עות תקפות לשם הכנתן של 57 ,שומות, אף על פי שהתב"עות האלה היו בידי המינהלה וחלקן אף היו בידי השמאי הממשלתי; בידי שמאי א' היו תב"עות של של ושה יישובים רק באפריל וביוני 2006 ; בידי שמאי ב' הייתה תב"ע רק במאי 2006 ; ובידי שמאי ג' הייתה תב"ע רק באוגוסט 2006 . במאי 2006 העבירו שמאי האגף ושמאי המאגר למינהלה תשע שומות שהוכנו בלי להתחשב בתב"עות הנוגעות לנכסים, משום שאלה לא היו בידי השמאים. יוצא אפוא שחודשים רבים לאחר שהשמאים ביקרו בנכסים, עדיין לא היו בידיהם מסמכים הדרושים להשלמת ההכנה של השומה. לדעת משרד מבקר המדינה, מינהלת סל"ע והשמאי הממשלתי היו צריכים להבהיר מראש מי מהם ישלח את התב"עות לשמאים. גם אם לא הבהירו זאת מראש, הרי כשהתברר שכל אחד מצפה שהאחר יעשה זאת, היו צריכים לדון בעניין זה ולקבל החלטה משותפת, אך הדבר לא נעשה.
משרד מבקר המדינה בדק את משך הזמן שעבר מאז ביקשו ועדות הזכאות לקבל מהשמאים את הנתונים האמורים ועד שאלה השיבו להן. על פי נתוני ועדות הזכאות, עד אוגוסט 2006 קיבלו הוועדות נתונים מהשמאים ב-164 מ-672 תיקי שומה פרטנית. התברר שהוועדות קיבלו את הנתונים המבוקשים רק כעבור 28 יום בממוצע, וגם מסיבה זו התעכב לעתים תשלום הסכום הנורמטיבי לתובעים שהיו נתונים בקשיים כלכליים. התברר שוועדות הזכאות חזרו על בקשותיהן לקבל נתונים פעמים אחדות. כך למשל במאי 2006 כתבה רכזת של ועדת זכאות לשמאי הממשלתי ולשמאי המינהלה בעניין הבקשה לקבל נתונים משמאי א'. לדבריה, "מדובר במקרה דחוף ביותר, אני זקוקה לנתונים הר"מ בדחיפות, התובע נמצא במצוקה כלכלית!!! המקרה הנ"ל נמצא בהתכתבות מולכם כבר למעלה מחודשיים".