משרד המשפטים . הטיפול בענייני ירושות וצוואות - האפוטרופוס הכללי : מענה טלפוני בשנים 2014 -2012 הצטברועשרות תלונות במשרד .מבקר המדינה ובמשרד המשפטים על היעדר מוחלט של מענה טלפוני, או על .מענה טלפוני גרוע, בלשכות הרשם בכלל ובלשכת הרשם בתל אביב בפרט. יש לציין לחיוב את הפעולות שעשה האפוטרופוס הכללי לשיפור השירות לציבור בתחום המענה הטלפוני. משרד מבקר המדינה סבור שעל האפוטרופוס לקיים סקרי שביעות רצון כדי לוודא שהמערכת אכן משיגה את מטרתה ומביאה לידי שיפור בשירות זה הניתן לציבור. טופסי הבקשה לצו ירושה ולצו קיום צוואה מורכבים וחלק מההסברים למילוים אינם ברורים. בבדיקה אקראית של בקשות, שערך משרד מבקר המדינה, נמצאו טעויות במילוי הטפסים שגרמו גם הן להתארכות הטיפול בבקשה. קיימת סבירות גבוהה שהבהרות בטופס יקלו על הציבור למלא אותו ויתרמו לייעול התהליך ולפישוטו. יוצא אפוא שהשירות בבתי הדין הדתיים בכל הנוגע לתשלום אגרות אינו ניתן באופן מלא. בביקורת נמצא כי חלק מלשכות הרשם מקפידות על קבלת תעודת פטירה מקורית וחלק מהן מסתפקות בהעתק ממנה. הביקורת העלתה כי בכל לשכות הרשם הבקשה להוכחת צוואה מוגשת ללשכת הרשם ומשם היא מועברת לבית המשפט, למעט ב לשכת הרשם בחיפה בה יש להגיש את הבקשה ישירות לבית המשפט. חוסר אחידות בעניין זה ע לול ליצור מצג מטעה כלפי מי שאינו מודע לשוני בין לשכות הרשם, והוא עשוי להסיק שאם לא צוינו הסתלקויות בצו ירושה אזי לא היו כאלה. המצב המתואר מלמד כי התנהלותן של לשכות הרשם לענייני ירושה בכל הנוגע לטיפול בבקשות אינה אחידה וקיימים פערים מהותיים בסדרי עבודתן, הפוגעים באיכות השירות הניתן לציבור ועלולים לפגוע בעיקרון השוויון בין מגישי הבקשות. מצב זה עלול גם לגרום לתקלות וטעויות, בייחוד אצל מייצגים המטפלים בכמה תיקים בלשכות שונות. .משרד מבקר המדינה מעיר לבתי הדין הרבניים כי היעדרו של תהליך התקשרות תקין לצורך פרסום בעיתונים הביא לידי כך שבשנים 2014 -2012 התפרסמו יותר מ - 70% מההודעות רק בשני עיתונים מתוך העיתונים של המגזרים האמורים. זאת ועוד, אף שתקנות הירושה קובעות כי יש לפרסם את דבר הגשת הבקשה בעיתון יומי, חלק מבתי הדין הרבני ים מפרסמים את הבקשות גם בעיתון ג המתפרסם רק בסוף שבוע ולא מדי יום. הועלה כי התעריף בעבור פרסום בעיתון של בקשה שהוגשה לבתי הדין הרבניים גבוה בכ - 80% מתעריף הפרסום ברשם לענייני ירושה (ראו להלן בפרק "היעדר אחידות בגביית אגרות"). תהליך התקשרות תקין עשוי היה להוביל להוזלה ניכרת בעלויות הפרסום. נמצא כי בבתי הדין השרעיים נדרש המבקש לפרסם באופן עצמאי בעיתון את דבר הגשת הבקשה , לפי נוסח שקבע בית הדין, ולהציג בפני ו את הפרסום. אופן הפרסום בבית הדין הדרוזי דומה לזה שבבית הדין השרעי, למעט העובדה שהפרסום נעשה בעיתון יומי קבוע ובנוסח קבוע. נמצא כי על פי חוות דעת של הלשכה המשפטית לשיפוט הרבני , מגישי בקשות לצו בבית הדין הרבני אינם יכולים לקבל החזר של אגרה ששולמה . משרד מבקר המדינה מעיר למשרד המשפטים כי עליו לבחון את הסוגיה בדבר החזרת אגרה ששולמה ולעגן את מסקנותיו בהוראות מחייבות ולהחילן גם על בתי הדין הרבניים. תשלום עבור הפרסום בעיתון : הועלה כי מבקש המגיש בקשה בבית הדין הרבני משלם 115.5 0 ש"חבעבור פרסום בעיתון ו -66 ש"ח בעבור פרסום ברשומות, ואילו מגיש בקשה לרשם משלם 64 ש"ח ו -66 .ש"ח, בהתאמה בבית הדין הדרוזי מגיש בקשה משלם 300 ש"ח בעבור פרסום בעיתון למשך שבועיים . כאמור, בבית הדין השרעי המבקש מפרסם באופן עצמאי את דבר הגשת הבקשה בעיתון, לכן אין בנמצא נתונים בדבר עלויות הפרסום. משרד מבקר המדינה סבור שבמסגרת הבחינה הנדרשת, על משרד המשפטים לשקול בין היתר את ההיבטים שהובאו בתשובתה של לשכת עורכי הדין בנוגע לזכות הלקוח לחיסיון. משרד מבקר המדינה מעיר כי ראוי שהיועץ המשפטי לממשלה בשיתוף מערך הרשם לענייני ירושה והנהלות בתי הדין הדתיים יקבעו כללים לטיפול במקרים מובהקים שבהם עולה חשש למעשים פליליים כמו הגשת הצהרות שקריות בבקשות, ובכלל זה הסתרת צוואות ויורשים וזיוף צוואות מתוך כוונה להונות. במקרים של הרשעה לפי סעיף 5 ,לחוק העונשיןנדרש לוודא כי העבריין ייפסל מלרשת את המוריש. האפוטרופוס הכללי נדרש בין היתר לבחון אפשרות לשלב את ההוראות העונשיות כאזהרות בטופסי הבקשה. נמצא כי במהלך השנים הועברו ללשכות הרשם הנחיות שונות של האפוטרופוס הכללי. הנחיות הנוגעות בין היתר לדרישה להקליד את הבקשות המוגשות במערכת הממוחשבת ביום שהוגשו, לעדכון אתר האינטרנט של הרשם לענייני ירושה ולכללי התייחסות לבקשות מסוגים שונים. אולם הנחיות אלה לא רוכזו במסמך אחיד ומחייב, ובאף לא אחת מהלשכות נמצא ריכוז מסודר של ההנחיות שהועברו אליהן במהלך השנים. בכמה מהתיקים שנבדקו בלשכות הרשם לענייני ירושה נמצא שב"כ .היועמ"ש דרש מהמבקש פרטים נוספים בשלבים שונים של הטיפול בתיק, .כאשר היה מקום לבקשם כבר בדרישה הראשונה, וקבלת הצו התעכבה באופן .ניכר. להלן שתי דוגמאות: יוצא אפוא שב"כ היועמ"ש שלח במקרה האמור חמש דרישות לפרטים נוספים שאת חלקן כבר ניתן היה לדרוש בדרישות קודמות. נוסף לכך, נמצא כי עמדתו הסופית של ב"כ היועמ"ש לא ניתנה עד יולי 2015 , ורק במועד זה ובעקבות הביקורת הודיע ב"כ היועמ"ש כי אין לו עניין בבקשה.
מהאמור עולה כי התנהלות ב"כ היועמ"ש בתיק זה גרמה לעיכוב ממושך בטיפול בבקשה, החל מדרישת פרטים לאחר חצי שנה מיום הגשת הבקשה וכלה בדרישת פרטים נוספים שהיה מקום להבחין בחסרונם כבר בבדיקה הראשונה.