משרד החינוך . הוראת השואה והנחלת לקחיה במערכת החינוך 2. משרד מבקר המדינה העלה כי המשר ד נוהג להפנות תלמידים ומורים לפעילויות חינוכיות במכונים בלי בקרה על הפעילויות שעליהן הוא ממליץ. המשרד העביר למעשה חלק ניכר מהעיסוק בנושא מבתי הספר למכונים והפך אותם ל"סוכנויות משנה" שלו להוראת השואה מבלי שבדק אם הם מוכשרים וראויים לכך. אין חולק שיש להם תפקיד חשוב בהקניית ערכים לבאים בשעריהם ובהעשרתם, אך אין הם אמורים להיות תחליף ללימודים בכיתה אלא תוספת להם. בנסיבות אלה יגלגלו מורים שלא הוכשרו ללמד את נושא השואה את האחריות להוראתה לפתחי המכונים. במגזר הערבי בחלק מהשנים אפילו לא נכלל הנושא בבחינות. העובדה שתחום לימוד מסוים אינו מופיע בבחינת הבגרות משפיע על מידת ההשקעה של המורים ושל התלמידים כאחד באותו תחום לימוד. לכן אפשר להסיק שהנהלת המשרד מייחסת להוראת השואה במגזר הערבי חשיבות פחותה מהחשיבות שהיא מייחסת להוראת הנושא במגזר הממלכתי ובמגזר הממ"ד. על המשרד מוטלת החובה להביא לכך שנושא השואה ישתקף באופן קבוע בבחינות הבגרות. התעלמות מהוראת השואה במגזר הערבי מונעת למידה של הנושא, הכרת האחר ושיח ערכי בדיאלוג שבין האוכלוסייה הערבית החיה בישראל לבין האוכלוסייה היהודית. לדעת משרד מבקר המדינה, על מינהל חברה ונוער לבחון אם ניתן להרחיב את פעילותו לכל המגזרים. משרד מבקר המדינה העלה שהמשרד לא בדק את תכניות הלימוד של "יד ושם " ושל המכונים השונים. בין המשרד והמכונים לא מתקיימים שיח ומשוב בנוגע לחומרי הלימוד שמפיקים המכונים. אמנם, כפי שתואר לעיל, המשרד מנסה "לשווק" את חומרי הלמידה של המכונים, אולם ללא בקרה, תיאום והכוונה. לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד לבדוק את חומרי הלמידה שמפיקים המכונים ולסווגם, לבחון אילו מתאימים למורים ולתלמידים ולהפנותם לחומרים אלה. .בשנת 2006 הכין המפקח נתונים על פעילות המכונים - סמינרים, השתלמויות וימי עיון לתלמידים, למורים ולמדריכים - בשנה"ל התשס"ו ( 2005 -2006 ). תוצאות סיווג הפעילויות באותה שנה על פי סיכומי הדוחות שהגישו המכונים למינהל חברה ונוע ר, לעומת שעות התקן שקיבלו מן המשרד, מלמדות שלא תמיד נשמרים איזון והתאמה בין מספר שעות התקן שהקצה להם המשרד לבין מספר השעות שהם מקדישים לפעילות. לדוגמה, ב"בית לוחמי הגטאות" התקיימו בשנה"ל התשס"ו רק 11% משעות הפעילות של כל המכונים, אך המשרד הקציב לו 23% ממספר השעות שהקצה למכונים. ארבעה מכונים ("מורשת", "בית טרזין", "שם עולם" ו"אייבשיץ") אינם מקבלים כלל תמיכה אך שעות הפעילות שלהם היו כ-18% .משעות הפעילות של כל המכונים במצב הקיים חוזרי המנכ"ל אינם אפוא כלי מכוון ומסייע בהוראת השואה ובהנחלתה. לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד לפעול לקירוב מורים ותלמידים מהמגזר הערבי לערכות לימוד במכונים הנוגעים בדבר ולהגדיל את לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד להחיל על מורים להיסטוריה בכל המגזרים חובת השתלמות בנושא. . .למרות זאת המשרד לא בדק אם ההנחיות שבחוזרי המנכ"ל מתבצעות לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד להקפיד על ביצוע הנחייתו בעניין ביקור כל תלמיד ב"יד ושם ". הבדיקה העלתה שהמשרד לא בדק אם בתי הספר מיישמים את ההנחיות הללו ולא וידא שציון המועדים ילווה בתכנית שתטמיע את חשיבותם ואת הקשרם ההיסטורי. על המשרד לפרסם הוראות קבע לגבי התנהלות מערכת החינוך ביום הזיכרון לשואה ולגבורה בציון אירועים מיוחדים מתקופת השואה. .מספר בתי הספר שנוטלים חלק בפעילותם. על המשרד להנחות את המכונים הנזכרים להכין חומרים המתאימים למגזר הערבי. דבריו של מנהל האגף מלמדים על החשיבות בהכרת הנושא ובהפקת לקחים הומניסטיים כנגד גזענות, אפליה, שנאת האחר ודה -הומניזציה. על המשרד מוטלת הח ובה לשתף נציגים מהמגזר הערבי בדיונים ובוועדות העוסקות בנושא. עליו להתאים ולעדכן את תכניות הלימוד למגזר הערבי בהתאם לתפיסות עדכניות בנושא הוראת השואה. עד מועד סיום הביקורת, אוקטובר 2009 , לא השלים המשרד את טיפולו בהתקשרות עם המכונים שנמשך יותר מחמש שנים. עליו ליישם לאלתר תבחינים שוויוניים לחלוקת התמיכה במכונים כדי לבטל את העיוות בתמיכה בהם. קיימת אפוא אפשרות שמורים המצטרפים למערכת לא הוכשרו כלל בהוראת השואה. זאת ועוד, גם במקרים שבהם לומדים סטודנטים לחינוך בקורסים בנושא, מדובר בדרך כלל בקורסים בעלי אוריינטציה היסטורית או ספרותית שאינם כוללים היבטים של הוראת השואה. התברר כי האחראית ללי מודי השואה במזכירות הפדגוגית הועסקה בתפקיד רק כמה חודשים, ומאז שנת 1999 .לא מונה עובד אחר תחתיה על מנת להקל את התמודדות עם נושא השואה בגיל הרך על המשרד להכין תכניות לימודים מובנות והנחיות לעובדי ההוראה ולא להותיר אותם להתמודד לבדם עם הנושא כראות עיניהם. תכניות אלה אמורות להתייחס בין היתר לאפיוני הגיל הרך, להתפתחותם הרגשית של הילדים וליכולת הקוגניטיבית שלהם. 1. המשרד לא הכין תכנית לימודים להוראת השואה בבתי הספר היסודיים. רק במקצוע "מולדת, חברה ואזרחות" לבית הספר היסודי (כיתות ב-ד) מוזכר נושא השואה - באופן עקיף בלבד. לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד לשקול האם יש להחיל חובה זו בבתי הספר היסודיים ובחטיבות הביניים של כל המגזרים. .נמצא כי בסילבו ס אין כל פירוט של נושאים ודרך הוראה. גם בהנחיות המשרד לשעת החינוך לכיתות א'-ו' בחודש ניסן אין פרטים, נוסף על אלה שבסילבוס. המשרד גם לא הנחה את המורים שבחרו לעסוק בנושא ולא סיפק להם אמצעים פדגוגיים כדי להתמודד עם הוראת הנושא בדרך הראויה ולהתאים את תוכני הלי מוד לתלמידים בגילים אלה. יוצא אפוא שגם כאשר יש התייחסות לצורך לעסוק בשואה היא מובלעת ואינה מתורגמת לתכנים ולתכניות. לדעת משרד מבקר המדינה, ערכת "קשרים" שאליה מפנה המשרד את המורים והתלמידים, עוסקת במורשת ישראל בהקשר של השואה ולא בשואה עצמה ולכן אינה מהווה תחליף לתכנית להוראת נושא השואה. יודגש שההנחיה הכללית של המשרד אינה תחליף לתכנית מטעמו. בכל מקרה ההנחיה אינה כוללת את תלמידי חטיבות הביניים בכל המגזרים, והתלמידים במגזר הממלכתי ובמגזר העצמאי יכולים לסיים את לימודיהם בחטיבה מבלי שלמדו דבר על השואה. לדעת משרד מבקר המדינה, לנוכח החשיבות הרבה של למידת נושא השואה, על המשרד להנחות כי הנושא ייכלל באופן קבוע בבחינת הבגרות כך שהעניין לא יהיה תלוי במפמ"ר זה או אחר. המשרד לא הכין תכנית ללימוד השואה לגיל הרך. המשרד גם לא הנחה את הגננות בעניין התכנים שמומלץ להעביר לילדי הגן במהלך שנת הלימודים ולקראת יום הזיכרון לשואה ולגבורה. מן האמור לעיל עולה כי רק משנת 1983 ואילך הוחלה חובת לימוד הנושא, וגם זאת רק בחטיבה העליונה. המשרד לא פעל לחשיפת התלמידים לנושא באופן שיטתי לפני הגיעם לחטיבה העליונה ולא הביא לכך שכל תלמידי ישראל ילמדו אותו באופן רציף. הנתונים מלמדים כי המשרד לא הכין תכנית לימודים כוללת להוראת השואה אף לאחד מהמגזרים. המשרד אינו מחייב ללמד את הנושא ואינו מנחה את המורים והגננות כיצד לעשות זאת. רק בחטיבה העליונה מחויבים התלמידים ללמוד היבטים עיוניים של השואה במסגרת הוראת ההיסטוריה. לדעת משרד מבקר המדינה, קיי ם פער ניכר בין החשיבות הציבורית הנודעת לנושא השואה, המובעת גם בדברי החקיקה, לבין העובדה שהוראת השואה בבתי ספר היא חובה רק לנבחנים בבחינת הבגרות בהיסטוריה. על המשרד לקבוע מדיניות הוראה ברורה לפי מגזרים וגילים. .1. הוראת השואה במגזר הערבי נתקלת בקשיים. לא תמיד נעשית ההפרדה המחויבת בין הסכסוך הפוליטי במזרח התיכון לבין תולדות השואה. הבעייתיות בהוראת השואה במגזר הערבי הביאה את הנהלת המשרד להתעלמות מהוראת הנושא ולקשר של שתיקה ביחס להנחלתה בו26. .במגזר הערבי. מוטלת עלי ו החובה להכין תכניות לימודים להוראת השואה לכל המגזרים ולכל הגילים, להרחיב את הוראתה גם לתחומי דעת נוספים, לבדוק את הפעילויות ואת תכניות הלימוד במכונים, לספק למורים אמצעים פדגוגיים כדי להתמודד עם השאלות המורכבות הכרוכות בהוראת נושא רגיש זה ולהנחותם. .מאורעות השואה ומוראותיה חשופים להשכחה, לערפ ול ולהכחשה. הנחלת זיכרון השואה ולקחיה היא אתגר חינוכי מורכב, ויש להטמיע את "תודעת השואה" במערכת החינוך כחלק בלתי נפרד ממנה. בהוראת השואה יש חשיבות לעודד את התלמיד להתמודד עם שאלות קשות. התלמידים בישראל נחשפים לנושא השואה עוד בטרם החלו בלימודים מסודרים על הנושא ומגיעים למערכת החינוך עם מטען חוויות ורשמים שמתעצמים במשך השנים. מממצאי הביקורת עולה, שהמשרד לא הכין תכנית לימודים כוללת להוראת השואה אף לאחד מהמגזרים, ורק בחטיבה העליונה מחויבים התלמידים ללמוד היבטים עיוניים של השואה במסגרת הוראת ההיסטוריה. עוד עלה שהמשרד לא השכיל ללמד את הנושא באופן שיטתי בכל שכבות הגיל, ולמעשה הוא העביר חלק ניכר מהעיסוק בנושא מבתי הספר למכונים. לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד לפעול להוראת נושא השואה באופן מובנה, ולהנחות שייכלל באופן קבוע בבחינות הבגרות, לרבות המלצות הוועדה הן צעד ראשון לתיקון המחדלים בנושא הוראת השואה. לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי שהשר וה נהלת המשרד ידונו בהקדם בהמלצות אלה; אם יאומצו יש לפעול ליישומן בכל המגזרים ולקבוע תכניות לביצוע, לוחות זמנים מחייבים ומנגנוני פיקוח ובקרה. העובדה שחוזרי המנכ"ל אינם מסודרים בצורה שי טתית מונעת מקהל היעד שלהם להשתמש בהם ביעילות. 2. ,חוזרי מנכ"ל מפנים את צוותי ההוראה לספרות, לסרטים, לתערוכות לתכניות וידאו, למיצגים ולימי עיון שעוסקים בשואה בהנחה שהם עשויים לתרום להתעניינות של התלמידים בנושא, להכרתו ולהבנתו. ואולם בדיקתם מלמדת שהם אינם מסווגים את חומרי ההעשר ה על פי קהל היעד - לפי גיל הילדים ושיוכם המגזרי - ואינם כוללים הנחיות, הסברים והצעות לדיון בחומר לאחר שהתלמיד נחשף לו. לוועדה לא מונו נציגים מהמגזר הערבי, מהמגזר העצמאי, מהאגף להכשרת מורים ומפמ"רים להיסטוריה. בדיוניה לא היה אפוא ייצוג של כל הגורמים העוסקים בנושא.
דברי ההסבר לתיקון לחוק קובעים ש"טוב נעשה אם לא נקיים רק טקסים ביום השואה והגבורה אלא הנושא הזה של השואה ייכנס לתודעת ילדינו על-ידי כך שייכלל בתכניות הלימודים, והדור השני ידע על האסון הגדול ועל האבידה הגדולה שהעם ידע"11 . המשרד לא פעל ברוח זו ולא הביא לכך שהנושא ילמד בבית הספר באופן רציף, כמפורט להלן.