משרד הבריאות . מניעת השמנה - משרד הבריאות בביקורת הועלה כי במשרד החינוך לא נעשו פעולות לאיתור הצרכים בכל הנוגע לחינוך התלמידים לשמור על אורח חיים בריא; ולא רוכזו נתונים על התכניות הקיימות בנושא זה, על מספר התלמידים שהשתתפו בכל אחת מהן ועל הפעילות בנושא. כמו כן לא עשה המשרד מעקב אחר ביצוע התכניות הקיימות והצלחתן בבתי הספר ובגנים, ועקב כך לא ניתן לאמוד את השפעתן ולהפיק לקחים שיביאו לשיפורן. לדעת משרד מבקר המדינה, כדי למנוע את הטעיית הציבור בנוגע לתרומתם של מוצרי מזון לבריאות, ואף למנוע סיכון בצריכתם, יש לקבוע בתקנות את התנאים לרישום מסרים בריאותיים על אריזות של מוצרי מזון. על כן ראוי שהמשרד יפעל לתיקון תקנות בריאות הציבור, ייחוס סגולות ריפוי. כמו כן ראוי לפעול להרחבת התקן הישראלי 1145 .ולכלול בו גם תנאים לרישום מסרים בריאותיים .2. (א) בכמה מדינות בעולם יש הגבלות על פרסומות טלוויזיה המיועדות לילדים. באוסטרליה מוטלות בחקיקה מגבלות על פרסום מזון בזמנים שבהם משודרות תכניות טלוויזיה לילדים, ואיגוד המפרסמים קבע מגבלות נוספות בקוד משלו41; כמו כן נקבע בחוק42 אילו סוגי פרסומת מותרים. בפינלנד נושא הפרסום מעוגן בחוק הגנת הצרכן, הקובע הגבלות על פרסום מוצרים. בארה"ב אין חוק המגביל פרסום מזון או אוסר פרסום של מזון מסוים, אך חברות המזון הטילו על עצמן הגבלות על פרסום מזון לילדים, והיחידה שלהן לפיקוח על פרסום לילדים הוציאה הנחיות בנושא 43 . בשוודיה, בנורווגיה, באיטליה ובבלגיה החוק אוסר לחלוטין לשדר בטלוויזיה פרסומת המכוונת לילדים. לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי שהמדינה תקצה אמצעים לפיקוח על ביצוע ההנחיות. לדעת משרד מבקר המדינה, איתור הצרכים ומעקב שיטתי אחר תרומתן של התכניות לשיפור אורח החיים של התלמידים חשוב לצורך תכנון והערכה של הפעולות שיש לנקוט בנושא וקביעת היקפן. עד מועד סיכום הביקורת לא נקבעו בתקנות בריאות הציבור, ייחוס סגולות ריפוי תנאים לרישום מסרים בריאותיים. הועלה כי לא הוקמה בצה"ל מערכת מרכזית לפיקוח ובקרה על המזון המסופק לחיילים, וכי בארוחות הניתנות בצה"ל עדיין יש שכיחות גבוהה של מוצרי מזון המוגדרים "לא בריאים", ומודעות האחראים לתזונה בבסיסים לחשיבותה של תזונה נבונה נמוכה ביותר. בביקורת הועלה כי אף שמשרד הבריאות משתתף במימון הפעילויות לקידום הבריאות שמקיימים המתנ"סים, הוא אינו עוקב אחר תוצאותיהן כדי לאמוד את תרומתן למאבק בהשמנה. הפיקוח על שירותי ההסעדה חל על משרד החינוך. הועלה כי בעת סיום הביקורת, יולי 2007 , כמעט שלא היה פיקוח על ספקי המזון, ולא היה כל פיקוח על הארוחות המוגשות במסגרת מפעל ההזנה - לא פיקוח תברואי ולא פיקוח על ההרכב התזונתי. כדי למדוד את מידת יעילותן של הפעולות הנעשות למניעת השמנה ולצמצומה ולתכנן פעולות נוספות בנושא, יש לרכז מידע על היקף ההשתתפות בפעולות האמורות ולעקוב אחר תוצאותיהן. בביקורת הועלה כי לקופות החולים כמעט אין נתונים על היקף ההשתתפות של ילדים ומבוגרים בפעולות למניעת השמנה שהתקיימו בהן במשך השנים; וכי בכללית, במאוחדת ובלאומית לא נעשה מעקב אחר תוצאות הפעולות האלה. הפעולות שמקיימות קופות החולים לעידוד השמירה על אורח חיים בריא ולטיפול בתופעת ההשמנה בקרב מבוגרים וילדים הן תוצאה של יוזמות נקודתיות ולא של הכוונה מגוף מרכזי, ואינן אלא כטיפה בים לעומת הצרכים. לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי שתגובש מדיניות כוללת בעניין ההתמודדות עם בעיית ההשמנה, ויינתנו כלים מקצועיים ומשפטיים לביצועה; מדידה של תוצאות הפעולות שיינקטו בנושא תביא לניצול מרבי של המשאבים המקצועיים והכספיים שיושקעו בו. לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד הבריאות ומשרד התמ"ת, בשיתוף חברות המזון, לבחון את הנושא ולהגיע לידי הסכמה בדבר הדרכים להגבלת הפרסום לילדים. עד מועד סיכום הביקורת, נובמבר 2007 , לא הכין משרד הבריאות רשימת מוצרים כאמור ולא המליץ על גודל המנה. הביקורת העלתה כי רק 41 מ-252 הרשויות המקומיות בארץ הצטרפו לרשת, וכי רק ב-22 מהן מתקיימות פעילויות לקידום הבריאות, ופעילויות אלה כמעט אינן כוללות פעילויות למניעת השמנה. בכמה רשויות הוכשרו מסלולי הליכה, חלקם בשיתוף קופות החולים הכללית ומכבי. ואולם בתחום החינוך לתזונה אין הרשויות המקומיות עוסקות, למעט יוזמות מקומיות המשותפות למשרד הבריאות ומשרד החינוך בבתי ספר ובגני ילדים. אחת הדרכים היעילות להתמודד עם בעיית ההשמנה בקרב ילדים היא בדיקת ה- .BMI .שלהם במשך השנים, שכן הדבר מאפשר לגלות השמנה כבר בתחילתה הביקורת העלתה כי משרד הבריאות לא קבע שחובה לנטר, על ידי אנשי מקצוע, במשך כל שנות הלימוד, את נתוני הגדילה - הגובה והמשקל - של ילדים לפי גיל ומין, כדי לגלות את מי שמּוע דים להשמנה, וכי בבתי הספר ובקופות החולים כמעט אין נעשות לילדים בדיקות BMI . כן הועלה כי במשרד הבריאות אין נתונים מרוכזים על משקל, גובה ו- BMI של ילדים, לפי גיל ומין, שנמדדו בידי אנשי מקצוע בקופות החולים ובבתי הספר. משום כך עדיין אין נתונים מספיקים לגבי שכיחות ההשמנה בקרב ילדים, והדבר פוגע ביכולת לאתר בקרבם את מי שנוטים להשמנה. עוד הועלה כי במשרד הבריאות אין נתונים על היקף הבדיקות ועל מספר בתי הספר שבהם נעשו, וכי הנתונים המועלים בבדיקות אינם מועברים למשרד. במועד סיום הביקורת, יולי 2007 , היו בידי המשרד רק נתונים ממחוז הצפון לשנת הלימודים התשס"ו. מהנתונים עולה כי 16% מהבנות ו-16% מהבנים בכיתות א ו-20% .מתלמידי כיתות ז היו בעלי משקל עודף לדעת משרד מבקר המדינה, נתונים מרוכזים על ההשמנה בקרב ילדים היו מאפשרים לעמוד על היקף התופעה ומסייעים לפתח תכניות למניעתה ולטיפול בה. .על פי תכנית אסטרטגית מפורטת בת ביצוע. כל גוף במדינה פועל לפי שיקוליו, והדבר פוגע ביעילות המאבק בהשמנה. לדעת משרד מבקר המדינה, מחובתה של המדינה לדאוג לבריאות תושביה, בין היתר על ידי חינוך לשמירה על אורח חיים בריא ויצירת תנאים שיאפשרו לקיימו, ומתן שירותים המסייעים במניעת מחלות ובטיפול בהן. נוכח חומרתה של תופעת ההשמנה בארץ, וכדי שיהיה אפשר להגשים את כל הרעיונות והתכניות בעניין מניעת ההשמנה וצמצום ממדיה, יש להכין תכנית לאומית שייקבעו בה יעדים ודרכים למימושם תוך שימוש בכלים משפטיים והסברתיים. על משרד הבריאות, בהיותו המשרד המופקד על בריאות הציבור, ליזום הקמת גוף לאומי בעל סמכות שירכז ויתאם את הפעולות של כל הגורמים הפועלים בנושא, יפקח על הפעולות האלה וינתב את המשאבים המוקצבים להן, ובדרך זו יביא לייעול המאבק בהשמנה. צמצום ממדי ההשמנה יביא הן תועלת בריאותית והן תועלת כלכלית. בביקורת הועלה כי אין בידי משרד הבריאות מידע המלמד שממצאי בדיקות שנעשו לתלמידים אכן נמסרו להוריהם, ובמידת הצורך גם לרופא המטפל. כן הועלה כי בקופות החולים אין נתונים מרוכזים על בדיקות אלה. . נמצא כי בעת סיכום הביקורת, נובמבר2007 , עדיין לא העלתה הנהלת משרד הבריאות את נושא מניעת ההשמנה לדיון במשרד ראש הממשלה כדי ליזום פיתוח תכנית משותפת בנושא, כפי שהומלץ בדוח כוח המשימה; וטרם הוכנה תכנית לאומית יישומית למאבק במגפת ההשמנה בקרב האוכלוסייה המוסכמת על כל הגופים הנוגעים בדבר. כמו כן הועלה כי משרד הבריאות לא הקים מערך למעקב ובקרה רציפים ומקיפים על מצב הבריאות, התזונה ואורח החיים של כל האוכלוסייה, לא נאספו נתונים על כלל האוכלוסייה ועל הפעולות הנדרשות בעניין מניעת ההשמנה, ולא נקבעו בעניין זה יעדים בני מדידה. עוד העלתה הביקורת כי אמנם יש בקופות החולים, בבתי ספר, ברשויות המקומיות, במשטרה ובצה"ל כמה תכניות לטיפול בהשמנה ולמניעתה, אולם למשרד הבריאות אין נתונים מרוכזים על התכניות המופעלות בגופים אלה, והוא לא פנה אליהם בבקשה לספק לו נתונים על ביצוען; ומכאן שאין לו נתונים על היקף פעילותם. כמו כן הוא לא עשה מעקב אחר ביצוע התכניות, ולא ניתן לאמוד באיזו מידה הצליחו להחדיר, בעיקר בבתי הספר והגנים, את ההכרה בחשיבות השמירה על אורח חיים בריא. בנושא תיקוני החקיקה המוצעים בהמלצות כוח המשימה הועלה כי כמה חברי כנסת הגישו הצעות הנוגעות להגדרת התפריט הרצוי בארוחות המוגשות בבתי הספר ולהגבלת הפרסומות של מוצרי מזון המיועדות לילדים. במועד סיכום הביקורת טרם הבשילו הצעות אלה לכדי תיקון לחוק (ראו להלן), וגם טרם הוחל בקידום הצעות חוק לתיקוני החקיקה האחרים שהציע כוח המשימה. ממצאי הביקורת העלו כי בישראל, לעומת זאת, למעט פעולות שנעשות מדי פעם בפעם ביזמת גוף זה או אחר, אין פעילות סדורה ושיטתית למניעת השמנה הנעשית ואולם בטיוטת דוח תת -הוועדה לא נקבעו תכניות יישומיות לטיפול בבעיית ההשמנה, אף שהדבר דרוש, בין היתר, להערכת היקף המשאבים - תקציב וכוח אדם - הנדרשים למאבק בהשמנה. אף שהמלצות כוח המשימה לטיפול בבעיית ההשמנה הוגשו למשרד הבריאות כבר בשנת 2006 , ומונתה תת-ועדה לקביעת דרכים ליישום ההמלצות, עד סוף 2007 עדיין לא נקבעה תכנית לאומית אופרטיבית למניעת השמנה, וסוגיית אופן הטיפול בבעיה לא הובאה לדיון בממשלה. 3. (א) בשנים2003 ו-2004 עשה משרד הבריאות לראשונה סקר על מצב הבריאות והתזונה של תלמידי כיתות ז-י"ב (להלן - סקר מב"ת צעיר לשנים 2004-2003)23 שהציג נתונים המשקפים את ממדי ההשמנהבקרב ילדים בארץ. מכאן שעד שנת 2003 לאפעל משרד הבריאות לבדיקת היקפה של תופעת ההשמנה בקרב ילדים. הביקורת העלתה כי הוצאת החוזר לא לוותה בהפעלת כלים תפעוליים ושיווקיים מחייבים כמו פיתוח מתקני ספורט וארגון פעולות הסברה והדרכה; וכי משרד הבריאות לא עשה מעקב אחר יישום ההמלצות האמורות, ולא ניתן להעריך את תרומתן להגברת הפעילות הגופנית בקרב האוכלוסייה. לדעת משרד מבקר המדינה, עידוד פעילות גופנית סדירה בקרב האוכלוסייה בארץ צריך להיות משולב בתכנית לאומית כוללת לטיפול בהשמנה, ויש להתחיל בצעדים אופרטיביים לקידום תכנית לפעילות גופנית. המאבק בהשמנה ראוי להיות יעד לאומי. אמנם מתחילת שנות האלפיים גדלה בארץ המודעות לצורך להיאבק בתופעת ההשמנה, ואף הוחל בפעילות לצמצומה, ואולם שלא כמו בכמה מדינות בעולם המערבי, שאיתרו את התופעה כבר לפני שנים מספר ופועלות בנחישות בעניין זה, בארץ עדיין אין תכנית מקיפה, סדירה ושיטתית לטיפול בבעיית ההשמנה. לדעת משרד מבקר המדינה, בשל חומרתה של תופעת ההשמנה, השפעותיה על תושבי המדינה ועלותה הגבוהה למשק המדינה, ראוי שמשרד הבריאות יקדם קביעת מדיניות לאומית לטיפול בבעיית ההשמנה, כבר מגיל ילדות, ולהכנת תכנית לאומית יישומית לטיפול בה. בתכנית זו יש להציב יעדים ולקבוע את האמצעים להשגתם תוך שיתוף פעולה עם הגופים שאמורים להשתתף בביצועה, ולהגדיר את האחריות והסמכות של כל אחד מהם. כמו כן יש להקצות את המשאבים הדרושים לביצוע התכנית. משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הבריאות כי הוא לא קידם מהלכים אופרטיביים לקיום ההמלצות שכבר ניתנו בדוחות ובתתי ועדות. .לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד הבריאות, האחראי לבריאות הציבור, לפעול בשיטתיות וביסודיות להסדרת הפעולות למניעת השמנה ולפיקוח ובקרה עליהן. עליו להגדיר את האחריות והסמכות של הגופים העוסקים בפעולות אלה, ולחייבם לדווח לו על היקפן כדי שיהיה ניתן להעריך את תרומתן למאבק בהשמנה. תופעת ההשמנה בארץ הולכת ומתפשטת. על פי נתוני משרד הבריאות 44 סבלו בארץ ממשקל עודף או מהשמנת יתר מעל 62% מהמבוגרים וכ-19% מבני הנוער. ההשמנה מגבירה את הסיכון לחלות במחלות ואף מסכנת חיים, ועלותה למשק המדינה היא מיליארדים רבים של שקלים. משום כך ראוי שצמצומה ומניעתה יהיו יעד לאומי. אך לשם השגת יעד זה ראוי לקבוע מדיניות לאומית שתשמש בסיס לתכנית מקיפה למאבק בהשמנה שתוכן בתיאום עם כל הגורמים הנוגעים בדבר, ובהם מערכת הבריאות, מערכת החינוך, הצבא, המשטרה והרשויות המקומיות, וכן ליצור כלים משפטיים והסברתיים. מדינות בעולם המערבי הכירו בחומרתה של תופעת ההשמנה כבר לפני כמה שנים והן פועלות בנחישות לצמצומה. בארץ, לעומת זאת, אף שהמאבק בהשמנה התחיל לצבור תאוצה, בעיקר בשנים 2004 -2007 , עדיין מדובר בעיקר בהמלצות ובגיבוש רעיונות בנושא, ואין הליך שיטתי, מקיף ומחייב לטיפול בבעיה. בין היתר עדיין לא נקבעה תכנית לאומית רב-תחומית ישימה למאבק בתופעת ההשמנה, ולא נקבעו יעדים מדידים בעניין, וכמו כן לא נעשו פעולות מספיקות להערכת ממדי התופעה, ולא נבדק מה הן הפעולות שיש לנקוט כדי לצמצמה ככל האפשר. אמנם משרד הבריאות, בשיתוף גופים כמו קופות החולים, משרד החינוך, צה"ל, המשטרה וחברות המזון, כבר החלו בהכנת תכניות למאבק בתופעת ההשמנה ובפעילות בנושא. אך פעילות זו היא מועטה ביותר ואינה שיטתית ומקפת, וכל גוף פועל לפי שיקוליו; לא הוגדרו האחריות והסמכות של כל אחד מהגופים העוסקים בה, ואין מדידה של תוצאותיה, והדבר פוגע ביעילות המאבק בהשמנה. כמו כן אין גוף מרכזי שתפקידו לכוון ולרכז את הפעילות ולנתב את המשאבים המוקצים לביצועה. שימוש בכלים משפטיים יש בו כדי לעזור בפיקוח ובבקרה על ערכם התזונתי של מוצרי המזון הנמכרים לציבור הרחב ובבתי הספר, ולמנוע פרסומת למוצרים בעלי ערך תזונתי נמוך המכוונת לילדים. בארץ, שלא כמו בכמה ארצות בעולם, עדיין אין חקיקה בנושא. אמנם הוגשו כמה הצעות לתיקוני חקיקה ותקינה בנושא אך הן לא הגיעו לכלל יישום.
הביקורת העלתה כי ההצעה האמורה הועברה כבר בתחילת2006 לגורמים הנוגעים בדבר לשם קבלת הערותיהם, אך עד מועד סיכום הביקורת, נובמבר 2007 , לא תוקנו תקנות הסימון התזונתי. יצוין כי בקנדה ובארה"ב חובה לכלול חומצת שומן טרנס בסימון התזונתי; באיחוד האירופי מזון "ללא שומן" מוגדר בחקיקה מזון שתכולת שומן הטרנס בו קטנה מ- 0.5% ; ובדנמרק חל איסור על מכירת מזונות שבכמות הכוללת של חומצות השומן שהם מכילים יש יותר מ-2% .של חומצת שומן טרנס