משרד הבינוי והשיכון . הקצאת דיור ציבורי לזכאים .4. ,משרד מבקר המדינה בדק בשלושה סניפים של חברת עמידר (איילון פתח תקווה ונתניה) 33 מ-123 ( 26.8% ) תיקים של דירות שפלשו אליהן בעשר השנים האחרונות. נמצאו ליקויים בטיפול ב-15 מהם (כ-45%.) בהתאם לנתוני חברת חלמיש, במאי 2008 היו46 דירות בניהולה שהוחזקו שלא כדין. משרד מבקר המדינה בדק עשר מהן ( 22% .) הפלישות לדירות אלה אירעו משנת 1988 עד אמצע 2007 . הבדיקה העלתה ליקויים בטיפול בשמונה תיקים שנבדקו. בחמישה נמצא יותר מליקוי אחד. שיעור גבוה של ליקויים מלמד על טיפול פגום. 1. מ-43 בקשות ששלחה עמידר למשרד רק 15 ( מהן35% ) אישר המשרד בפרק הזמן שקבוע בנוהל עמידר - שלושה שבועות; בנוגע ל-19 בקשות (כ -44% ) נמשך שלב זה בין שלושה שבועות לחודשיים, ובנוגע לתשע (21% )- .אף יותר מזה, עד יותר מארבעה חודשים 2. בחלמיש אישר המשרד שמונה בקשות בלבד מ-17 שנבדקו עד מועד הביקורת, סוף מאי 2008 : שלוש בלבד (כ-40% )- בתוך שלושה שבועות; עוד שלוש - כעבור חודש עד שלושה חודשים ממועד הגשתן, ושתיים (כ- 20% )- כעבור11 ו-19 חודשים. לעתים נגרם העיכוב בשל הקטנת היקף העבודה לעומת האומדן המקורי. במקרים אלה לא תמיד ציין המשרד אילו עבודות הוא אינו מאשר. תהליך בירור הנושא נמשך לעתים זמן רב ולפעמים לא הסתיים עד מועד סיום הביקורת. תשע בקשות שהוגשו בשל חילוקי דעות בין המשרד ובין החברה הדירות עומדות כאבן שאין לה הופכין, מועדות לפורענות; הזכאים ממתינים, והחברה משלמת ל חברת השמירה עבור השגחה עליהן. מלבד זה במקרה של פלישה היא תיאלץ לשאת בתשלום עלות הפינוי והנזקים שייגרמו. . מהמתואר לעיל עולה כי לחלק מהבקשות ששלחה חלמיש למשרד היא לא קיבלה אישורים והיא שיפצה את הדירות מתקציבה באופן שלא אפשר את תיקון כל הליקויים שהיה הכרח לתקנם. לדעת משרד מבקר המדינה על המשרד ועל החברה להגביר את שיתוף הפעולה ביניהם במטרה לשפר את השירות הניתן לדיירי הדיור הציבורי. (ד) אי-פינוי פולשים במשך תקופה אר וכה : נמצא כי בחמישה מ-15 התיקים של חברת עמידר שנמצאו בהם ליקויים החזיקו הפולשים בדירות החברה במשך תקופות ארוכות - חמש שנים וחצי עד 13 שנים, והחברה לא נקטה את כל האמצעים שברשותה כדי לזרז את הפינוי. בשניים מחמשת המקרים ניתנו פסקי דין לפינוי ואף נפתחו תיקי הוצאה לפועל. נמצא כי עמידר טרם פינתה את הפולשים עד מועד סיום הביקורת. לדעת משרד מבקר המדינה היה על המשרד לפעול בנחישות למציאת פתרונות חלופיים לשיפוץ הדירות שבידי החברה. הבדיקה בחברת חלמיש העלתה כי בשלושה מעשרת המקרים שנבדקו לא שונה מצב הדירה שפלשו אליה במערכת הממוחשבת במשך שלוש או ארבע שני ם. כתוצאה מכך החברה לא טפלה בהליכים להקניית אישור זכאות כ"דייר ממשיך" לפולש או בהגשת תביעת פינוי נגדו וגביית דמי שימוש ראויים ממנו, והוא המשיך ליהנות מדמי שכירות מסובסדים או לא שילם כלל. הרישום במערכת הממוחשבת הוא כלי ניהולי, ולכן רישום לא מדויק או שגוי פוגע ביכולת הניהול והבקרה של החברה. .עירוניות בירושלים, בתל-אביב-יפו, בחיפה ובפתח תקווה. היעדר נתונים פגם בתהליך קבלת ההחלטות על מדיניות הסיוע. . יוצא שבשנת 2008 בהשוואה לשנת 2005 חלה ירידה של62% בתקציב הסיוע לדיור ציבורי, מ -185 מיליון ש"ח לכ -70 מיליון ש"ח במונחים שוטפים; במונחים ריאליים הירידה בתקציב גדולה יותר. על המשרד לתת את דעתו לכך שניתנו פתרו נות דיור מועטים בלבד לשכבות החלשות ביותר מבין הזכאים לסיוע בדיור. ניתן לצפות שהמשרד יקצה את המשאבים לזכאי דיור בשכירות לפי כללי הזכאות שהוא עצמו קבע. מן הראוי שהמשרד יכין תכנית אופרטיבית לסגירת הפער בין המצוי לרצוי, בין המשאבים העומדים לרשותו ובין הדרושים לו לעמוד ביעדיו, ובמידת הצורך - שיעלה את הנושא לדיון בממשלה. משרד מבקר המדינה מעיר כי אמנם הפתרונות המוצעים מקלים את המצוקה המידית של מקצת הממתינים, אך הם אינם פותרים את הבעיה ביסודיות. בהתחשב בשכר הדירה של דירה ממוצעת במרכז הארץ קיים פער של ממש בינו ובין הסיוע המוגדל של המשרד, אשר למשפחות קשות יום, שהן מרבית המשפחות הזכאיות, קשה לעמוד בו; לפיכך הפתרון המוצע אינו מספק. משרד מבקר המדינה מעיר כי פתרון זה אינו מתאים בדרך כלל למשפחות קשות יום שאין ביכולתן להתמודד עם החזרי משכנתה. בשל מחסור חמור בדירות במרכז הארץ, ובייחוד בדירות גדולות, סדר קדימויות זה גורם לכך שלמשפחה חסרת דירה שזקוקה לדירה כזו אין כמעט סיכוי להגיע לקורת גג, שכן כאשר הדירות המעטות מסוג זה מתפנות, הן לא יינתנ ו למשפחה חסרת דירה שאינה מדיירי הדיור הציבורי אם יש משפחה שמתגוררת בדירה ציבורית אשר זקוקה להן. על המשרד לקבוע סדר עדיפויות הנותן משקל הולם לשתי הקבוצות בלי עדיפות אוטומטית לאחת על חשבון האחרת. 5. משרד מבקר המדינה ציון עוד בדוח שנתי52( 'ב 2002 ), בפרק "סיוע בדיור לבעלי מוגבלות", עמ' 262 , כי "כלל הזכאים לדיור הציבורי נחלקים לשתי קבוצות: מי שכבר מתגוררים בדיור הציבורי וזכאים להחלפת דירה; וזכאים שאינם דיירי השיכון הציבורי. הזכאים שאינם דיירי השיכון הציבורי חייבים לעמוד בקריטריון 'ממצאי כושר הכנסה', ואילו הזכאים האחרים פטורים מכך. כלל זה פוגע בעקרון השוויון ומעוות את סדרי העדיפויות בין כלל הזכאים לסיוע". המשרד לא שינה את הסעיף הזה בנוהל וממשיך לפגוע בעיקרון השוויון בין הזכאים. בידי המשרד לא היו נתונים על מספר הזכאים לדיור ציבורי בשנים קודמות ועל מספר הזכאים שגרו בדירות של חברות הממשלתיות - הועלה כי המשרד לא ניהל רישום מסודר של הדירות שהוצעו לזכאים, ולכן אין אפשרות לקבוע אם המשרד אכף את הנוהל. בידי המשרד לא היו נתונים על זמן ההמתנה השכיח והממוצע להקצאת דירה וכן על זמן ההמתנה לפי אזורים. מהנתונים שבטבלה עולה כי כ -46% מהזכאים המתינו בעת הביקורת לקבלת דירות יותר משנתיים ממועד אישור זכאותם; ממתינים יותר מארבע שנים היו יותר מרבע מכלל הזכאים; מן הראוי לציין שבקבוצה האחרונה יש גם זכאים הממתינים לקבלת דירה שבע או אף 14 .שנים כאמור, על פי נתוני התקציב של המשרד, ניצול התקציב היה חלקי בלבד. מלבד זה תשובת שר האוצר אינה לוקחת בחשבון את השחיקה המתמשכת בשיעור הסובסידיה לזכאים ואת העובדה שמספר המממשים את זכאותם לסובסידיה פח ת. על כל פנים, מן הראוי שהשרים הנוגעים בדבר יבחנו מחדש את שיעור הריבית שהמדינה קובעת לגבי הסיוע לזכאים ואת היחס בינה ובין הריבית הממוצעת. 3. בשנת 2007 לא אישר המשרד בקשות לתיקון ליקויים של דירות שבניהול חלמיש למרות שהייתה ביניהן בקשה שהוגשה בסוף שנת 2006 ובקשות שהוגשו בהתחלה ובאמצע של שנת 2007. שלוש דירות בלבד (9% ;) הוכנו למגורים לפי נוהל עמידר, בתוך חודשיים הכנתן של יותר מ-70% מהדירות ארכה יותר מארבעה חודשים ואף יותר משנה. .לדעת משרד מבקר המדינה, בהתחשב במחסור הקיים בדירות ציבוריות, במיוחד במחוז המרכז, יש לקצר את משך הזמן להכנת הדירות לאכלוס, ואין כל הכרח שהתהליך ייעשה רק אחרי איתור המועמד לדירה; ניתן לבדוק את מצב הדירה, להכין אומדן למחיר השיפוץ, להשיג אישורים וכיו"ב עוד לפני איתור המועמד. לדעת משרד מבקר המדינה, גם אם משרד האוצר סבור כי אין צורך בהתאמה שוטפת של הריבית לזכאי המשרד, לא הייתה כל סיבה שבמשך כעשר שנים לא יבחן את שיעור הריבית לזכאים, מה גם שבחלק מאותה תקופה היו שינויים גדולים בגובה הריבית. יוטעם גם שבהתאם לתוספת לחוק הלוו אות לדיור, יש לתת לקבוצת הזכאים שצברה יותר מ- 1,000 נקודות הלוואות בריבית נמוכה יותר מהריבית שמחושבת לקבוצות זכאים אחרות. בשל אי-התאמת שיעורי הריבית נשחק הסבסוד שניתן לקבוצה זו לעומת קבוצות אחרות. לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי היה בעבר וראוי גם עתה להקים מנגנון משותף של המשרד ומשרד האוצר שיעקוב אחר השינויים החלים בריבית הממוצעת ויגיש לשני המשרדים המלצות בעניין התאמת הריבית על המשכנתאות הניתנות לזכאי המשרד. היה על המשרד לפרסם לציבור את דבר הצטמצמות הפער שבין שיעור הריבית הממוצעת ובין שיעור הריבית לזכאים, כדי לא להכשיל את קבוצות האוכלוסייה החלשות. לדעת משרד מבקר המדינה, ספק אם ריבית לזכאים שגבוהה יותר מהריבית הממוצעת מתיישבת עם רוח חוק הלוואות לדיור ותכליתו. נוכח עמדת משרד האוצר, היה על המשרד לפעול כפי שקובע תקנון הממשלה במקרה של מחלוקת בין משרדים ולהביא את העניין להכרעת הממשלה. הבדיקה העלתה כי במקרים מסוימים יצאו חבר ות האכלוס ידי חובתן בהעברת התיקים לטיפולם של עורכי הדין מטעמן ולא המשיכו לעקוב אחר מיצוי ההליכים המשפטיים. לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי שהמשרד יפעל להרחבת ההסדר שלו עם עמידר גם על יתר חברות השיכון הציבורי. .בשל אי-עדכון הריבית הלכה ונשחקה התמיכה שניתנה לזכאים באמצעות ריבית מסובסדת, ולעתים הרבית שנקבעה לזכאים הייתה גבוהה מהריבית הממוצעת. (2) הבדיקה בחברת חלמיש העלתה כי בשלושה מעשרה תיקים התמשכו ההליכים יותר מהסביר מהמועד שהוחלט בו להעביר את הטיפול בתיקים למחלקה המשפטית; בתיק אחד טרם הוחל בטיפול המשפטי במשך קרוב לשנה, ובשני התיקים הנותרים עברו כשבע שנים עד שהגישה החברה תביעת פינוי בגינם לבית המשפט. להלן דוגמה. בשל העדר נתונים מלאים לא ניתן להעריך את מידת הצלחתה של החברה לאורך שנים בפעילות שנקטה בעניין הטיפול בדירות המוחזקות שלא כדין. הבדיקה העלתה כי בחמישה מ-15 מקרים (כ-33% ) שנמצאו בהם ליקויים פלשו מסיגי גבול לדירות חברת עמידר, אך דיווח על כך נמסר לחברה כעבור יותר מחודש עד 30 חודשים. בכך נפגעה באופן מהותי יכולת החברה לפנות את הפולשים בהקדם. לדעת משרד מבקר המדינה, על חברות ה אכלוס לבקר ביקורי מעגל בדירות יותר מפעם בשנה ממספר טעמים: לעמוד על מצבם האישי של דייריהן, לבדוק את התחזוקה של הדירות ולתקן את הטעון תיקון ולבדוק אם חלו שינויים בזהות המחזיקים בהן. ואולם אל לחברות לסמוך רק על ביקורי מעגל אלא עליהן להשתמש גם באמצעים אחרים כמ ו הצלבת נתוניהן עם מאגר הנתונים של משרד הפנים בנוגע למועדי פטירה של דייריהן כדי שהן יוכלו לפעול מיד לקבלת הדירות לחזקתן סמוך ככל האפשר למועד פינוין. . למשרד שלושה עד חמישה חודשים לפני מועד הביקורת הוא לא אישר עד מועד זה. לדעת משרד מבקר המדינה, פרק הזמן שנדרש למשרד לאישור התיקונים היה ארוך באופן בלתי-סביר. .משמעות הדבר היא שגם כא שר הריבית הממוצעת נמוכה מן הריבית לזכאים, התקציב מחויב בהפרש בין הריבית לזכאים ובין ריבית הייחוס הגבוהה יותר, ופירוש הדבר הוא שהזכאים מסבסדים את המדינה. הכללת נתונים לא מדויקים בתקציב עלולה להטעות את מקבלי ההחלטות המתבססים על נתוני התקציב. מהבדיקה עולה כי מאז שנת 1998 עד מועד סיכום הביקורת לא עדכנו משרד האוצר והמשרד את שיעור הריבית לזכאים; עוד עולה כי שיעור הסובסידיה שקיבלו הזכאים, שהוא ההפרש בין הריבית הממוצעת לריבית שהם שילמו, הלך וקטן. יתר על כן, הביקורת הצביעה על כך שמשנת 2007 עד אוקטובר 2008 אף הייתה הריבית שניתנה ל זכאים שקיבלו משכנתאות בגין מצוקת דיור גבוהה מהריבית הממוצעת במשק. כלומר, הבדיקה העלתה כי בשניים מעשרה מקרים שנבדקו בחברת חלמיש, הגישו קרובי משפחה בקשה לוועדה המחוזית של החברה להקניית זכויות בדירה כ"דייר ממשיך" (במקרה אחד) וערעור בעניין זה לועדת אכלוס עליונה (במקרה האחר). החברה השתהתה והעבירה את בקשותיהם לוועדה המתאימה רק לאחר 11 חודשים ועשרה חודשים, בהתאמה, והן נדחו. כל אותה עת החזיקו קרובי המשפחה בדירות ולא אפשרו את פינויָן. .המתינו לקבלת דירה. נבדקו עוד 12 תיקים הנוגעים לזכאים נכים (ראו להלן). הועלה כי חמישה מהם המתינו בין שנתיים לחמש שנים מיום אישור זכאותם; מרביתם (11 זכאים) המתינו חמש עד שבע שנים, ושישה - אף יותר מעשר שנים. 3. מן הרישומים שנמצאו במשרד התברר כי ל-11 מן הזכאים הממתינים לא הוצעה אפילו דירה אחת במשך כל שנות ההמתנה שלהם, לתשעה מהם הוצעה דירה אחת בלבד, ולאחד - שתי דירות. משרד מבקר המדינה מעיר כי המתנה כה ממושכת לקבלת דיור ציבורי גורמת סבל ועוגמת נפש לזכאים. מן הראוי שהמשרד יעשה את כל הדרוש כדי לקצר את משך ההמתנה. מן הראוי שהמשרד יבחן את יכולתו למלא את תפקידו במסגרת המשאבים העומדים לרשותו. במידת הצורך על המשרד לפעול להעלאת נושא אי-העמידה ביעדיו לדיון הממשלה. 4. בשנת 2008 עדכן המשרד פעמיים את תקרת מחירי רכישה של דירות נ"ר, באפריל ובמהלך הביקורת, באוגוסט 2008 . משנת 2003 עד אפריל 2008 לא עודכן המחיר כלל. אי -עדכון המחירים במשך תקופה ארוכה גרם לכך כי הזכאים התקשו לרכוש דירות בשל אי -התאמת התקציב שהועמד לרשותם לתנאי השוק. מהנתונים עולה כי התקציבים לרכישת דירותנ"ר פחתו בהתמדה בשנים 1999 -2008 , והתקציב לשנת 2008 היה כ-10% מן התקציב לשנת 1999 .במחירים שוטפים; לפיכך הירידה הריאלית בתקציב גדולה בהרבה הביקורת בדקה 12 תיקים של זכאים שממתינים לדיות נ"ר, והעלתה כי מחציתם המתינו, במועד הביקורת (אפריל 2008 ) לרכישת דירה שישה חודשים עד שנה וחצי ממועד זכאותם, והנותרים - ארבע עד 11 .שנים בכל תקופ ת הזכאות לא הציע המשרד למשפחה דירה כלשהי. לדעת משרד מבקר המדינה, מכיוון שסירב המשרד לפתרון הדיור שהציעה המשפחה היה מוטל עליו למצוא לה פתרון דיור בכוחות עצמו. על כל פנים, לא היה מקום לשלול ממנה זכאות לדירת נ"ר. הזכאים לדירות נ"ר התקשו למצוא דירות מתאימות בהתאם למחירים ולתנאים שקבע המשרד, אפילו באמצעות מתווכים. מן הראוי שהמשרד יבחן מדי פעם את מדיניותו בנושא זה; עליו להיות ער יותר למתרחש בשוק הדירות ולהתאים את המחיר המוקצב לרכישת דירה לשינויים 21 מ-33 התיקים שנבדקו הם תיקי זכאים לדירות מהמלאי, שזכאותם אושרה בשנים 1996 -2005 , ובמועד הביקורת , אפריל 2008 , עדיין . החלים בו. על המשרד גם לעמוד בקשר הדוק יותר עם הזכאים לכל אורך הדרך ולהושיט להם עזרה בכל שלב ושלב של תהליך איתור דירה ורכישתה. לדעת משרד מבקר המדינה, אין סיבה עניינית לפער בין הסכומים שקבע המשרד לשתי החברות. 1. הביקורת לא העלתה אפילו מקרה אחד שבו הגישה עמידר בקשה למשרד בפרק הזמן המרבי שנקבע בנוהל עמידר - ארבעה ימים. בכשליש מהתיקים הוגשו האומדנים בתוך שלושה שבועות עד חודש, ובתיקים האחרים - בתוך חודש עד שלושה חודשים או יותר. .אלפי משפחות שהמדינה הכירה בהן כזכאיות לדיור ציבורי ממתינות, רבות מהן במשך שנים לקבלת דירה. על משרד הבינוי והשיכון לתת את הדעת לנושא המחסור החמור בדירות המיועדות להקצאה לזכאי דיור ציבורי וכן לשיעורים נמוכי ם של ניצול תקציב הסיוע - מענקים וסבסוד ריבית לזכאים; במידת הצורך על המשרד לפעול להעלאת נושאים אלה לדיון בממשלה. הריבית על משכנתאות מוכוונות שניתנו לקבוצות מסוימות של זכאים, משנת 2007 עד מועד סיכום הביקורת, הייתה גבוהה מהריבית הממוצעת על משכנתאות לדיור במשק . ספק אם מצב דברים זה מתיישב עם רוח חוק הלוואות לדיור, התשנ"ב- 1992 .ותכליתו לדעת משרד מבקר המדינה, דרך רישום הסבסוד בתקציב המשרד מונעת שקיפות. בספר התקציב לא נזכרת ריבית הייחוס, לא מוגדר שיעורה ולא נאמר דבר על חישוב סכום הסבסוד. לדעת משרד מבקר המדינה, בשל אי-ניצול התקציבים במלואם היה ראוי שמשרד האוצר והמשרד ינתחו את ההשלכות מכך על הזקוקים לסיוע בדיור ויבחנו שימוש במקורות שהתפנו או במקצתם לשיפור רווחתם. דבר זה לא נעשה. הבדיקה העלתה כי בארבעה מעשרה מקרים שנבדקו ידעה חלמיש כי מסיגי גבול פלשו לדירות שבניהולה, אך במשך שנים (כשנה ורבע עד כארבע שנים) היא לא נקטה את האמצעים הנדרשים כדי להח זירן לחזקתה ולאכלסן במהירות האפשרית במשפחות זכאיות. להלן דוגמה. הבדיקה בחברת עמידר העלתה שבשלושה מ -15 תיקים נגרמה סחבת עקב טיפול משפטי לא יעיל של החברה: התביעות נמחקו עקב חוסר מעש, והחברה נאלצה להגישן מחדש. להלן דוגמה. .הנתונים שבטבלה מעידים שהסיוע של המדינה, שניתן באמצעות מענקים וסבסוד של המשכנתאות, קטן בתקופה 2001 עד 2007 , ושיעור הסיוע שניתן בשנת 2007 - על פי ההוצאה למעשה- כ-10% בלבד מזה שבשנת 2001 . מהנתונים גם עולה כי בכל אחת מהשנים 2001 -2007 היה שיעור ביצוע התקציב נמוך, ובשנת 2007 הגיע לכ-55% .בלבד
עד מרס 2008 מכרה המדינה כ - 26,000 דירות; ההכנסות ממכירת הדירות הסתכמו בשני מיליארד ש"ח בערך, אך מכספי הקרן האמורה לא הוספה למלאי הדיור הציבורי אף לא דירה אחת.