משרד הרווחה והביטחון החברתי . היבטים בטיפול בקטינים נפגעי תקיפה מינית או אלימות_ הבדיקה העלתה כי לקטינים נפגעי עברות אלימות לא הוסדר מענה טיפולי מערכתי מותאם, זמין ופטור מתשלום, כפי שהוסדר ל קטינים נפגעי עברות מין, ו הטיפול שמציעות רשויות הרווחה לנפגעי עברות אלימות תלוי בהיצע השירותים הקיים ברשות המקומית שבה מתגורר הקטין ובזמינותו, ואינו בהכרח מותאם לצרכיו. זאת ועוד, נמצא שהטיפולים הקיימים אינם תמיד זמינים, ולכן תיתכן המתנה לקבלת טיפול שעלולה להחריף את הנזק שכבר נגרם. מכלל האמור יוצא שלעומת קטינים נפגעי תקיפה מינית שלהם ניתן מענה ממשלתי מערכתי המאפשר להם לקבל טיפול ארוך טווח, לקטינים נפגעי אלימות לא ניתן מענה כזה, ובפועל הדבר תלוי בזמינות המענה המקומי וביכולת הכספית של משפחת הקטין. יודגש כי היעדרם של מענים מותאמים וזמינים לקטינים נפגעים, משמעו לעתים החרפת הנזק שכבר נגרם להם. משרד מבקר המדינה מעיר לעניין זה כי המענה הפסיכיאטרי שניתן לקבל במרפאות שבאחריות משרד הבריאות, עלול להיות כרוך בהמתנה ממושכת (ראו פירוט להלן בפרק "טיפול באמצעות מרפאות בריאות הנפש"). בהקשר זה יצוין כי בתכנית העבודה של שפ"י לשנת הלימודים התשע"ד נקבע בין היתר כי יש להכשיר אנשי חינוך, ובהם יועצים חינוכיים, הפועלים בכל שכבות הגיל ובכל המגזר ים לאיתור וזיהוי של ילדים בסיכון, אך לא נקבעו בה יעדים כמותיים בנוגע להכשרה זו. מכיוון שחלק מן היועצים טרם עברו הכשרה זו כאמור, היה ניתן לצפות כי משרד החינוך יקבע תכנית הכשרה סדורה, ובה ייכללו פרטי היועצים שעליהם להשתתף בהכשרה ומועד קיומה. ואולם נמצא כי משרד החינוך לא מיפה את היועצים שטרם עברו הכשרה זו, ולא קבע לגביהם תכנית הכשרה. נמצא כי על אף החלטת הממשלה האמורה לא הקצו משרדי הממשלה שצוינו לעיל את המשאבים הנדרשים להפעלה מידית של ארבעה מרכזי הגנה, ובפועל פעלו באותה עת רק שני מרכזים: מרכז הגנה ירושלים ומרכז הגנה תה"ש . הבדיקה העלתה כי המשרד לא עמד אף ביעד זה: עד אפריל 2013 נפתח עוד מרכז אחד בלבד בבאר שבע, בספטמבר שנה זו נפתח מרכז בחיפה, ובאוגוסט 2014 , כלומר באיחור של כ-15 חודשים, נפתח מרכז בנצרת. המשרד טרם הקים את שלושת המרכזים האחרים שהיו אמורים אף הם לקום עד אפריל 2013. יוצא אפוא כי אף שעברו יותר משש שנים מהמועד שבו נחקק חוק הסיוע, הקים משרד הרווחה רק חמישה מבין שמונת מרכזי ההגנה שחייב החוק להקים, ואף זאת רק לאחר התערבות בג"ץ. משמעות הדבר היא שהפריסה הנדרשת של מרכזי ההגנה, המאפשרת לדעת המחוקק יישום מלא של החוק, עדיין אינה קיימת. הבדיקה העלתה כי רק שניים מבין חמשת מרכזי ההגנה הקיימים (מרכז הגנה ירושלים ומרכז הגנה תה"ש) מוצגים באתר האינטרנט של המשרד, וכי הגישה למידע בעניינם אינה מהירה ומצריכה מעבר בין כמה דפים. מידע נוסף בדבר מרכזי ההגנה מצוי בדוחות המתפרסמים על פי הוראות חוק חופש המידע, התשנ"ח- 1998 , אך למידע זה ניתן להגיע רק באמצעות חיפוש ייעודי בדוחות עצמם, ולפיכך נגישותו נמוכה. הלא -יהודית בירושלים : כאמור, פגיעה בקטינים קיימת בכל השכבות החברתיות. מבדיקת נתוני מרכז הגנה ירושלים לשנת 2013 עלה כי מבין הקטינים תושבי העיר ירושלים שטופלו במרכז באותה שנה, שיעור הלא-יהודים היה כ-1% בלבד (3 מ-314), אף ששיעור הקטינים הלא-יהודים בכלל הקטינים בעיר הוא כ-%4022. לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח נתונים אלה עולה חשש לחוסר מודעות בקרב האוכלוסייה הלא -יהודית בירושלים בנוגע למרכז ההגנה הפועל בעיר. לכן שומה על משרד הרווחה לנקוט פעולות ממוקדות להגברת מודעות זו, הן בקרב אנשי המקצוע (במסגרות החינוך והבריאות ובמשטרה), הן בקרב הציבור. בדוח שנתי 61 בציין מבקר המדינה כי קיימות מחלוקות בין-משרדיות רבות הנמשכות שנים, שהטיפול בהן חודש רק לאחר התערבות גורם חיצוני כגון בג"ץ. מחלוקות אלו גרמו לנזקים לציבור, בעיקר לאוכלוסיות חלשות, שזכויותיהן נשללו עקב מחלוקות אלה 17 .אי-הקמת מרכזי ההגנה בשל המחלוקות האמורות מחזק את הצורך שצוין באותו דוח לקבוע מתווה ליישוב המחלוקות, שראשיתו בחידוד אחריותם השלטונית -ציבורית של משרדי הממשלה ושריהם שלא להזניח את הטיפול בהן. ראוי כי גם מרכז הגנה ירושלים יעמיק את פעולותיו בעניין זה בקרב האוכלוסייה הלא-יהודית בעיר. בדיקת הפקודות ונוהלי המשטרה הרלוונטיים העלתה כי המשטרה לא ציינה בהם את האפשרות של הקטין לקבל טיפול במרכז הגנה, ובכלל זה את האפשרות להגיש את התלונה ולבצע הליך של חקירת התלונה שהגיש או שהוגשה בשמו במקרים המתאימים לכך. עוד העלתה הבדיקה כי גורמים במשטרה ה עלו עוד בשנת 2010 את הצורך בהתייחסות למרכזי ההגנה בנוהלי המשטרה, וכי גם מרכזי ההגנה העלו צורך זה בשנת 2013 . ואולם למרות האמור הדבר טרם נעשה, אף שעברו ארבע שנים מאז העלתה המשטרה עצמה את הצורך בכך. משרדמבקר המדינה מעיר כי הואיל ושניים מן המרכזים פועלים כבר יותר מחמש שנים ושניים אחרים פועלים כבר יותר משנה, היה ראוי שהמשטרה תעדכן את נהליה בעניינם זה כבר ולא תמתין עד להשלמת ההקמה של יתר המרכזים. צורך זה מקבל משנה תוקף גם משום שהמשטרה עצמה העלתה אותו עוד בשנת 2010 . אשר על כן, אין מקום לדיחוי נוסף בנדון. מנתוני משרד הבריאות עולה כי שבעה מבין הרופאים האמורים לא עסקו במועד סיום הביקורת בתחום ההתעללות בקטינים או אינם עובדים בב תי החולים. בין רופאים אלו נכללו רופאים מבתי חולים בצפת, נצרת וטבריה. בכך נפגמה הפריסה בכל הנוגע לצפון הארץ. ואולם הביקורת העלתה כי אף שמשרד הרווחה ניסח כבר באפריל 2012 טיוטת נוהל לפיקוח על המרכזים, במועד סיום הביקורת, אוגוסט 2014 - כלומר כעבור יותר משנתיים- הוא טרם גיבש אותה למסמך סופי ומחייב. זאת ועוד, מבדיקת הנעשה במחוז תל אביב והמרכז של המשרד, המפקח על ארבעה מרכזי טיפול באמצעות שלוש עו"סיות ח"נ, נמצא כי בהיעדר כללים לפיקוח כל עו"ס פועלת על פי שיקול דעתה, כי סיכומי ביקוריהן במרכזים אינם מתועדים ומופצים כראוי (יש סיכומים שנכתבו במחברת בכתב יד), וכי בשל כל אלה המחוז אינו יכול לעקוב אחר תיקון הליקויים שהתגלו בביקורים. לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח חשיבות הנושא, ראוי שמשרד הרווחה יפעל בדחיפות בשיתוף משרד הבריאות כדי להבטיח מענה פסיכיאטרי זמין , ללא קשר לרפורמה המתוכננת. לדעת משרד מבקר המדינה, יש לראות בחומרה אי-מתן טיפול לקטין או עיכוב במתן טיפול עקב היעדר מטפל הדובר את שפתו של הקטין. על משרד הרווחה לוודא, באמצעות ביצוע מעקב שוטף, כי בכל המרכזים שבהם הדבר נדרש מועסקים מטפלים דוברי ערבית. לדעת משרד מבקר המדינה , נוכח תפקידו המרכזי של העו"ס בטיפול בקטינים נפגעים המגיעים לבתי החולים, ומכיוון שכבר עברו כארבע שנים מאז קיומו של הקורס הראשון - ראוי כי משרד הבריאות יקיים עוד קורסים לאיתור קטינים שנפגעו מעת לעת, באופן שגרתי. כאמור לעיל, נמצא כי למרכז הגנה ירושלים כמעט לא מופנים קטינים מהאוכלוסייה הלא-יהודית ב עיר. על כן לדעת משרד מבקר המדינה , יש משנה חשיבות לריכוז מאמצים לקיים הכשרות לעובדים מאזור זה. הבדיקה העלתה כי לשפ"י אין מנגנון מוסדר ואחיד לאיסוף מידע מ -261 השפ"חים המצויים ברחבי הארץ בדבר הקטינים המטופלים בהם, וממילא אין בידיו נתונים - ארציים או מחוזיים - בדבר מספר המטופלים בשפ"חים בכלל והמטופלים בגין אלימות בפרט. משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך כי בהיעדר נתונים, אין אפשרות לבחון את היקף הטיפול שנותנים השפ"חים ולתת את הדעת על צרכים, קשיים וליקויים בעניין זה, ובכלל זה ליקויים הנוגעים למשך הטיפול ולמשך ההמתנה לקבלתו. נמצא כי גם כאשר הוחלט לטפל בקטינים נפגעי אלימות באחת ממסגרות אלה, היה הדבר כרוך בהמתנה. להלן דוגמאות: מכלל האמור יוצא כי אף שתכנית כישורי חיים היא תכנית חובה, האמורה להקנות לאנשי החינוך בין היתר כלים לאיתור קטינים נפגעים - אין למשרד החינוך תמונה מלאה בדבר יישומה ובדבר ניצול השעות שהוקצו לכך. מכל מקום, גם מהנתונים החסרים שבידי משרד החינוך, ועל אף השיפור שחל בשנת הלימודים התשע"ד, עולה כי התכנית מיושמת באופן חלקי בלבד, וכי רבים מאנשי החינוך לא קיבלו את ההכשרות שהיו אמורים לקבל על פיה. מהאמור עולה שקטינים ממשפחות שידן אינה משגת יתקשו לקבל טיפול בדרך זו או ייתכן שייאלצו להפסיקו לפני השלמתו, בגין עלות כספית שהולכת וגדלה עם התקדמות הטיפול. אולם, מנתוני משרד החינוך עלה כי בפועל מבין כ - 4,500 יועצים חינוכיים הפועלים כיום במערכת החינוך, רק כ- 2,700 עברו הכשרה כאמור42 . דוגמאות אלו מלמדות על חסרים במענים טיפוליים זמינים לקטינים נפגעי אלימות פיזית, במסגרת שירותי הרווחה העירוניים. על משרד הרווחה לפעול למתן מענה לחסרים אלו, שכן היעדר טיפול מתאים או המתנה ממושכת לקבלתו עלולים להחריף את הנזק שכבר נגרם לקטינים אלו. הועלה כי בפיקוח על מרכזי ההגנה לא מתקיימים כללי פיקוח בסיסיים: במועד סיום הביקורת טרם נקבעו נהלים לפיקוח על המרכזים. מבדיקה שנעשתה במחוז תל אביב והמרכז של המשרד, המפקח על מרכז הגנה תה"ש, נמצא כי לא הוגדר לעו"ס המפקח אילו נושאים יש לבדוק, לא נקבעה תדירות הביקורים הרצויה במרכז, ולא נקבע טופס או קובץ מובנה שייכללו סיכום של ביקורי הפיקוח. יצוין כי בהיעדר כל אלה, גם לא ניתן לעקוב כראוי אחר תיקונם של הליקויים העולים בביקורי הפיקוח. בבדיקהלא נמצא שהאגף הגדיר לעצמו יעדים בדבר שימור הידע בתחום זה וריענונו, אף שעברו כמה שנים מאז הוחל בהדרכות. מן התשובות שהתקבלו עולה כי הנחיות חוזר המנכ"ל בדבר ההדרכות שעל היועץ החינוכי לבצע לשם יישום התכנית, יושמו באופן חלקי בלבד. למשל, הועלה כי 6% מבין היועצים שהשיבו על הסקר בשנת הלימודים התשע"ג ציינו כי לא ניתנה לצוות המורים הדרכה כלשהי, וכי רק 37% מהמשיבים ציינו כי ניתנה הדרכה לכל צוות המורים. לגבי החובה לקיים מפגש חודשי לכל הפחות עם הצוותים החינוכיים, נמצא כי כ- 36% מבין היועצים שהשיבו לא עמדו בחובה זו47 .אשר לחובה לקיים שבוע של פעילות ממוקדת בנושא "מערכת החינוך נגד אלימות מינית", נמצא כ- %32 מהמשיביםציינו כי בבית ספרם לא התקיימה פעילות כזאת48. על משרד הרווחה, בשיתוף משרד החינוך, משרד הבריאות והשלטון המקומי, לפעול להבטחת מענה טיפולי מותאם וזמין גם לקטינים נפגעי עברות אלימות. הבדיקה העלתה כי באתר המשטרה אין כל מידע בנוגע למרכזי ההגנה ולאפשרות לפנות אליהם, וממילא גם אין כל מידע בנוגע לפרטי ההתקשרות עמם. הבדיקה העלתה כי בחוזרים האמורים אין כל התייחסות למרכזי ההגנה ולאפשרות להפנות אליהם קטינים, במקרים המתאימים לכך. הביקורת העלתה כי כבר בשנת 2008 עלה במשרד הרווחה הצורך בהכנת הוראות מקצועיות בנוגע למרכזי ההגנה ובהכללתן בתע"ס, ובאותה שנה אף הוכנה טיוטה בנדון. הצורך בהוראות תע"ס שב ועלה בשנים 2014 -2010 בדיונים ובהתכתבויות הנוגעים למרכזים. ואולם במועד סיום הביקורת, קרי שש שנים לאחר חקיקת חוק הסיוע ולאחר הכנת הטיוטה הראשונה של ההוראות האמורות, טרם השלים משרד הרווחה את כתיבתן. החשיבות שבעדכון הנוהל מתחדדת נוכח נתונים שריכז מרכז הגנה תה"ש, ולפיהם רק שבעה מבין 467 קטינים שהופנו לטיפול בו בשנת 2012 ., הופנו מבתי החולים נושא מיעוט ההפניות מבתי החולים עלה גם בדיונים של ועדת ההיגוי הארצית שהתקיימו בפברואר 2012 ובאפריל 2013 , בהשתתפותם של נציגי משרד הבריאות החברים בוועדה. בדיונים אלה הוצע להסדיר את הנושא בנוהל. במועד סיום הביקורת לא נמצא שמשרד הבריאות עדכן את נהליו בעניין זה. ,משרד מבקר המדינה מעיר למשרדי הרווחההחינוך והבריאות ולמשטרת ישראל כי ראוי שיפעלו להגברת המודעות לפעילותם של מרכזי ההגנה, בין היתר באמצעות עדכון נוהלי העבודה שלהם בנוגע למרכזים ופרסום מידע בעניין באתרי האינטרנט. על אף האמור, במועד סיום הביקורת טרם גיבשו משרד הרווחה, האחראי למרכזים, ויתר המשרדים השותפים להפעלתם נוהלי עבודה כאמור, ובפועל כל מרכז הגנה קובע את אופן פעולתו בעצמו. הועלה כי משרד הרווחה לא גיבש כללים הנוגעים לאופן איסוף הנתונים וניהולם וגם לא קבע כיצד יש לשמור את הנתונים ולגבות אותם. תמונת המצב במועד סיום הביקורת היא שכל מרכז פועל בעניין זה על פי שיקול דעתו, והנתונים שנאספים מנוהלים בדרך כלל בטבלאות אקסל שאינן אחידות, כל מרכז מפלח ומציג את נתוניו באופן אחר, הן במבנה הן בתוכן, ובשל כך אי- אפשר להפיק מהם תועלות מערכתיות כאמור לעיל.
הבדיקה העלתה כי אף ששניים ממרכזי ההגנה פעלו עוד בשנת 2009 , החלה משטרת ישראל רק בינואר 2014 לקיים ימי עיון מסודרים שבהם יידעה את עובדיה בדבר עצם קיומם של מרכזי ההגנה. עוד הועלה כי בפועל רק מיעוט מבין השוטרים השתתפו בימי עיון. למשל, מנתוני המשטרה עלה כי עד מועד סיום הביקורת התקיימו ארבעה ימי עיון , שבהם השתתפו יומנאים וראשי קבוצות סיור של פחות ממחצית התחנות הפרוסות בארץ. לא זו אף זו, עד למועד סיום הביקורת לא התקיימו ימי עיון לחוקרי אלמ"ב, אף שגם הם נחשפים לקטינים הסובלים מ אלימות או עדים לה. יוצא אפוא שהעובדים הרלוונטיים במרבית תחנות המשטרה עדיין לא יודעו על קיומם של המרכזים ועל פעילותם.