חב' המשקם לתעסוקת קשישים ובעלי כושר עבודה מוגבל בע_מ . ניהול כוח אדם וכספים - חברת המשקם - משרד הרווחה בבדיקת משרד מבקר המדינה נמצא כי חברת המשקם כללה בדיווחיה למשרד הרווחה את שעות העבודה של כ -50 עובדים זמניים שאינם זכאים לתמיכת המדינה. . לדעת משרד מבקר המדינה, התייחסות המבקר הפנימי למשרד הראשי כאל כל יחידה בחברת המשקם אינה סבירה שכן לא ניתן להשוות את סכום ההוצאות ואת מספר ההחלטות לגבי הוצאות החברה ומדיניותה במשרד הראשי להיקף העבודה ביחידות האחרות של החברה. לדעת משרד מבקר המדינה, כפל התפקידים של עובדים מעמיד אותם במצב של ניגוד עניינים. על המשקם לפעול לפי הדינים, כפי שהם באים לידי ביטוי, בין השאר, בתקנון ועדי העובדים ובתקשי"ר, ולבחון דרכים שונות להתמודדות עם הבעיה, לרבות חיוב בעלי התפקידים הכפולים לפרוש מאחד מהם. מכלל האמור יוצא שמנגנוני הפיקוח והבקרה הפנימיים של המשקם לא פעלו אפוא כנדרש וכראוי. בשנים 2002 ו- 2003 בחר אם כן המנכ"ל מראש בחברה ב', וישי בת ועדת הרכישות נועדה רק לאשרר את החלטתו. ועד העובדים שיתף אם כן פעולה עם המנכ"ל בהפעלת מסלול שעקף את ההסכם הקיבוצי כדי לקלוט עובדים מקורבים לחברה. להלן דוגמה לק ליטת מקורב פוליטי: עובד ג' נקלט לעבודה במשקם בהוראת המנכ"ל במרס 2001 כעובד זמני לתפקיד שיווק באזור ירושלים בלא שקדם לכך הליך של בחירה. מבדיקת התיק האישי של העובד עולה כי הוא נקלט לעבודה כמנהל שיווק למרות שלא היו לו ניסיון או השכלה כלשהי בתחום השיווק ואף לא ניסיון בתחום הניהול. עובד זה הוא גיסו של אדם שהיה שר מטעם ש"ס במועד קליטתו למשקם, והוא שימש בעבר גם כעוזרו הפרלמנטרי של ח"כ לשעבר מטעם ש"ס. בחברת המשקם היו אפוא בפועל שתי נורמות: האחת - לחלק מהעובדים (עובדים מקורבים בעיקר), שנוהל י החברה לא נאכפו עליהם, והאחרת - לעובדי החברה האחרים. לפי המבנה הארגוני של החברה, לא היו למר אבן צור כפיפים. גם בעבודתו השוטפת לא היו לו שירותי מזכירות או עובדים שהיו אתו בקשרי עבודה יומיומיים. הוא לא השתתף בקבלת ההחלטות בחברה ולא מילא כל תפקיד בניהולה השוטף. בפגישה שקיימו נציגי משרד מבקר המדינה עם הסמנכ"ל בספטמבר 2006 הוא הסביר כי ניהול החברה בידי המנכ"ל ריכוזי, והמנכ"ל לא אצל לו סמכויות. .אשר היה ברשותו. הס ברי המנכ"ל לא היה בהם כדי להפריך את הממצאים שהועלו. התברר אם כן כי המנכ"ל לבדו החליט להעסיק את ספק א' ואף העביר לו מקדמה מבלי שהתקיים הליך תקין לבחירת הספק שנקבע למעשה מראש, וכל ההליכים בעניין היו למראית עין בלבד. נראה שהמנכ"ל פעל באופן פ סול לבחירתו של מכרו - הספק, ופעולתו מעוררת חשש לפגיעה חמורה בסדרי מינהל תקינים עד כדי פגיעה בטוהר המידות. בהתנהלותו פגע המנכ"ל בחברת המשקם ובאינטרסים הכלכליים והציבוריים שלה. לדעת משרד מבקר המדינה, הסכמתו של החשב לשלם מקדמות לספק שלא נבחר כדין לפני שנחתם ע מו הסכם, שהוא הבסיס לתשלום המקדמה, מנוגדת לכללי המינהל התקין שעל שמירתם הוא מופקד. המנכ"ל הוא אפוא זה שבחר בספקים שפנו אליהם, ובסופו של ההליך הוא שבחר את הספק שעמו התקשרה החברה. ועדת הרכישות שימשה אם כן כחותמת גומי. עלות ריהוט החדר המפואר שהוקצה ליו"ר הדירקטוריון הייתה כ- 43,000 .ש"ח עלות ריהוט חדר המנכ"ל הייתה כ- 36,400 ש"ח. כמו כן נרכשו מוצרי מותרות למנכ"ל וליו"ר כגון תחתיות עור לכוסות שמחירן 608 ש"ח לכל חבילה, מעמדי עור למעטפות שמחירם 1,123 ש"ח כל אחד; דפדפות עם כריכת עור בעלות 1,732 ש"ח כל אחת. הסכום ששילמה החברה בגין רכישת פריטים אלה למנכ"ל וליו"ר היה כ- 19,700 .ש"ח . עובדים המקורבים פוליטית או משפחתית למישהו מבין העובדים או לאישים פוליטיים. בעוד ההסכם הקיבוצי מסדיר את קליטת עובדי המנגנון בהתאם לעקרונות המינהל הציבורי התקין, תוך שמירה על הליך תחרותי הוגן ושוויוני, בפועל נקלטו עובדים כעובדים קבועים על בסיס החלטת המנכ"ל בשיתוף פעולה של ועד העובדים בחברה. הליך המכרז הפנימי היה פיקטיבי, שכן היה ברור מראש שלא ייגשו מועמדים מבין עובדי החברה; ההליך לא הושלם ולא קוים מכרז חיצוני כמתחייב, שכן המטרה הייתה בסופו של דבר להכשיר ולהסדיר בין השאר את מעמדם של בין 100 עובדי המנגנון בחברה היו12 עובדים שנקלטו לעבודה בחברה בין דצמבר 1997 לפברואר 2006 . בבדיקת משרד מבקר המדינה נמצא כי שמונה מהם (כ - 66% ) היו עובדים מקורבים, ופרק הזמן הממוצע בין מועד כניסתם לעבודה כעובדים זמניים למועד קליטתם כעובדי מנגנון היה 22 חודש. יצוין כי בפברואר 2006 היו כמחצית מהעובדים הזמניים בחברה במעמד זה למעלה מחמש שנים. כתוצאה מהחלטת המנכ"ל נהנה אפוא מר דהרי מכל העולמות; הוא קיבל את כל ההטבות הגלומות בהסכמים הקיבוציים של החברה כולל הגנה מפני פיטורים, ונוסף על כך קיבל את כל ההטבות הכלולות בהסכם העבודה האישי. בבדיקת משרד מבקר המדינה עלה כי בדצמבר 2003 הורה החשב למנהל החשבונות הראשי, אשר כפוף לו, לשלם לו את דמי ההשתתפות במעונות בעבור שני ילדיו שלמדו בפעוטון. מר דהרי הורה לשלם לו כ- 19,000 ש"ח עבור התקופה שבין ספטמבר 2002 לדצמבר 2003 וסכום חודשי של כ- 1,000 ש"ח החל מינואר 2004 . עוד הועלה כי הוראת התשלום של החשב כללה סכום של 10,000 ש"ח (עבור עשרה חודשים) ללא אישורים המעידים על ת שלום שלו למעון. החשב הורה לשלם לו סכומים אלה ללא בדיקה ואישור של מזכירת החברה, כנדרש בחוזר מעונות. לא זו בלבד שהחשב פעל בניגוד לנוהלי החברה ובניגוד לכל נורמה ציבורית והורה לכפיף שלו לשלם לו כספים, אלא שגם קיבל לכאורה תשלום של כ- 10,000 ש"ח ללא הצגת אסמכתאות לזכאותו לתשלום זה. לדעת משרד מבקר המדינה תשובתו של החשב מצביעה על טשטוש התחומים בין תפקידיו השונים של המנכ"ל במעיין החינוך התורני ובמשקם. היה על החשב להביא לאישור הדירקטוריון את עבודתו הנוספת במרכז גני הילדים. המסקנה מן האמור לעיל היא כי קליטתם של עוזרי המנכ"ל כעובדים קבועים ושילובם בחברה לאחר סיום תפקידם כעוזרי המנכ"ל הוא מעשה פסול. יצוין כי מרבית עבודת הביקורת ידועה מראש וחלק ניכר ממנה מתבצע במשרד המבקר. לפיכך היה אפשר למצוא הסדרים אשר יחייבו את המבקר הפנימי לדווח בדיעבד רק על ביקורות הפתע, אם נעשו. בכל מקרה היה על מר גרוסמן להסדיר את הדיווח על נוכחותו בעבודה, שכן כללי מינהל תקין מחייבים זאת, אף אם הנוהל אינו מחייב זאת במפורש. אם לדעתו כפיפותו אינה מוסדרת כנאות, ראוי שידאג להסדיר זאת עם הדירקטוריון. מר דוקורסקי עסק אפוא ללא אישור בפעילותו הציבורית בעיריית קריית ביאליק בחלק מהשעות שבהן היה אמור לעבוד בחברת המשקם. דיווחיו לחברת המשקם שנכח באותם ימים נוכחות מלאה בחברת המשקם - כוזבים. לדעת משרד מבקר המדינה, על הדירקטוריון לדון בממצאים שנמצאו לגבי מר דוקורסקי בגין דוחותיו הכוזבים, ולשקול לדרוש ממנו השבת הכספים לחברה. על המנכ"ל היה להודיע לוועדת הבחינה על הקרבה בינו לבין מר דהרי ולציין את העובדה שמר דהרי נתן למשקם ייעוץ כלכלי. על ועדת הבחינה היה לבחון אם אין מדובר בניגוד עניינים הפוסל את המנכ"ל מחברות בוועדה. כלל לא קוים אפוא הליך לבחירת הספק, והשי הוזמן בחתימת המנכ"ל והחשב ב- 12.1.03 , המועד שבו התקבלה הצעת חברה ג'. הליכי הבחירה של חברה ג' היו אם כן למראית עין בלבד וכל מטרתם הייתה לאשר מראש את בחירתה.
בבדיקת דיווחי הנוכחות של מר אבן צור מינואר 2005 עד אפריל 2006 עלה כי הוא כלל לא החתים את כרטיסו באמצעות שעון הנוכחות. דוחות הנוכחות שלו, ששימשו בסיס לתשלום שכרו, כללו רק חתימה בסוף החודש - בדיעבד ובכתב יד. הם לא כללו את ציון שעות העבודה או הסבר על הפעילות שביצע או המקומות שביקר בהם במשרדי החברה או מחוץ להם. דוחותיו לא נבדקו ולא אושרו על ידי המנכ"ל או על ידי גורם אחר בחברה, והוא, בדומה לעובדים נוספים בחברה לא הגיש כל תכנית למנכ"ל.