המועצה להשכלה גבוהה . טיפול המוסדות להשכלה גבוהה בהטרדות מיניות משרד מבקר המדינה מעיר לאוניברסיטה כי אי -תיעוד של פעולות שנקטה בעקבות מידע שקיבלה המעלה חשש להטרדה מינית אינו מתיישב עם סדרי מינהל תקין. על האוניברסיטה להנחות את כל בעלי התפקידים בה המטפלים בהטרדות מיניות להקפיד לתעד בזמן אמת את כל פעולותיהם בנושא, וכן לוודא שהמסמכים המתעדים את פעו לותיהם יופצו לכל הגורמים שיש להם עניין בהן. בשל הטענות בדבר התבטאויותיו של חבר סגל ב' ובשל השמועות שהגיעו כאמור לרקטור "מגורמים אחדים", ראוי היה כי יקוים בירור, ולו ראשוני, בנושא נוסף על הפגישה עם חבר סגל ב', גם אם לא הוגשה תלונה ולא נמסרה עדות בעניינו. משרד מבקר המדינה מעיר כי תשובותיהם של האוניברסיטה ושל חבר סגל ב' אינן עולות בקנה אחד עם מכתבה של הנציבה ועם תשובתה למשרד מבקר המדינה, שלפיהם הודה לכאורה חבר סגל ב' כי נהג בעבר להשתמש בסגנון דיבור לא הולם אך הפסיק לעשות זאת. סתירה זו, אשר עולה אגב קיום הביקורת, ממחישה ביתר שאת מדוע היה חשוב שהנציבה תמלא את חובתה לתעד כראוי את השיחה עם חבר הסגל ולפעול למיצוי הבירור. לשם כך ניתן היה לזמן את "הגורמים האחדים" שציינה הרקטור, וכן לבחון את האפשרות לזמן חברי סגל וסטודנטים לצורך בירור הטענות במישור העובדתי והערכת מידת הפגיעה בסטודנטים או בחברי סגל. אי-קיום פעולות אלו גרם לכך שכיום, שנים מספר לאחר שהועל ה החשש, אין תמונה ברורה בדבר ההתרחשויות ובדבר שיחת הבירור עם חבר סגל ב', ונותר ספק אם היה בקיום שיחה זו כדי למצות את הבירור הנדרש. הבדיקה העלתה שמקצת המוסדות לא הפיצו ולא פרסמו בכל שנה חומרי הסברה לכל העובדים והסטודנטים שלהם כנדרש, ואחרים פרסמו חומרי הסברה באמצעים שלא היה בהם כדי להבטיח שכלל העובדים והסטודנטים במוסדות ייחשפו למידע. להלן דוגמאות: לדעת משרד מבקר המדינה, כדי לעמוד בדרישות החוק והתקנות ולמנוע ככל האפשר הטרדות מיניות בתחומם של המוסדות להשכלה גבוהה, עליהם לעמוד על כך שכל הגורמים הנוגעים בדבר - הסגל האקדמי, הסגל המינהלי והסטודנטים - יקבלו בכל שנה, נוסף על השתתפותם בפעולות הדרכה והסברה (ראו להלן), את כל חומרי ההסברה הק יימים בנושא. לשם כך על המוסדות להשתמש בכמה מהאמצעים שלהלן להפצה ולפרסום של חומרי הסברה: לוחות המודעות, אתר האינטרנט, דואר אלקטרוני, ידיעונים, שנתונים וחוזרים. .)(א ב-12 ,מוסדות להשכלה גבוהה (מכון ויצמן, הפתוחה, צפת, אחוה הדסה, האקדמיה למוסיקה ומחול, הנדסה ירושלים, כנרת, שנקר, עמ ק יזרעאל, ת"א -יפו, אפקה) לא התקיימו בשנתיים וחצי שקדמו לביקורת כנסים לשום אוכלוסייה מאוכלוסיות היעד. יצוין כי משרד מבקר המדינה אינו מחווה דעה בדבר כישוריה וניסיונה המקצועי של הקובלת, אך בשל חשיבות ורגישות הנושא היה מקום שהנהלת האוניברסיטה תקיים דיון יסודי שעל בסיסו תחליט אילו כישורים ואפיונים נדרשים מהקובלת שתיבחר. עוד יצוין, כ י בקשת ההנהלה מהקובלת להגיש את הקובלנה אף על פי שהחקירה לא הסתיימה, יש בה משום התערבות בעבודתה המקצועית. משרד מבקר המדינה מעיר לנשיא האוניברסיטה ולמנכ"ל כי אכן בעת מינוי יש מקום להביא בחשבון גם שיקולים כספיים, אולם בחירת קובל שישמש בהליך משמעתי אמורה להיעשות קודם כול משיקולים מקצועיים. על כן היה עליהם להתחשב בחוות דעתו המקצועית של הגורם המוסמך לכך באוניברסיטה - היועץ המשפטי שלה - בייחוד מאחר שהקובלת שאיתר הסכימה לעבוד בשכר טרחה הנמוך במידה ניכרת מהמקובל בתחום. יתר על כן, משמונתה הקובלת, לא היה כל מקום להתער בות האמורה של ההנהלה בעבודתה. מבדיקת תיקי האוניברסיטה עולה כי בא כוחו של הנילון פנה שוב ושוב לקובלת ולוועדת המשמעת, החל מנובמבר 2010 , בבקשה לקבל חומרים הדרושים לו לשם הכנת תגובה, וכי הוא ציין שלא כל בקשותיו נענו. . יצוין כי הנושא הועלה לדיון בישיבה של ועדת המשמעת בסוף ספטמבר 2011 , כשמונה חודשים לאחר הגשת הקובלנה וימים ספורים לפני שמיעת העדה הראשונה, אך עד מועד סיום הביקורת, שנה לאחר מכן, לא דאגה ועדת המשמעת שהעניין יבורר ויוסדר. הועלה כי מאז התקבל החוק למניעת הטרדה מינית לפני יותר מעשר שנים, לא התקיים במל"ג ובוות"ת דיון בהשפעתו של החוק על מערכת ההשכלה הגבוהה ובפעולות שחקיקתו מחייבת לנקוט במוסדות שבאחריותן. מל"ג וות"ת לא גיבשו מדיניות ולא קבעו קווים מנחים לפעולותיהם של המוסדות. גם כשהנושא עלה על סדר היום הציבורי עם פרסומם של מקרים חמורים של הטרדה מינית והתנכלות שהתרחשו בכמה מוסדות להשכלה גבוהה, לא ביקשו מל"ג וות"ת לקבל דיווח מסודר כלשהו מהמוסדות ולא קיימו דיון בנושא. הועלה כי התובעת הודיעה לבית הדין, על דעת הנהלת האוניברסיטה והלשכה המשפטית, כי לאוניברסיטה אין התנגדות לייצוג הנילו ן בידי עורך דין חיצוני, אך בית הדין עמד על כך ש"אין בתקנון כל בסיס להנחה בידי עו"ד ]של נתבע[ שגוף כלשהו באוניברסיטה מוסמך להסכים לייצוג ", וכי הדבר יוכל להיעשות רק אם תבהיר התובעת כי מדובר ]חיצוני[ בעמדה עקרונית "שתביא לשינוי התקנון", או תצהיר כי יש אפשרות שתדרוש את אחד העונשים החמורים (דבר שכאמור עשתה אחר כך). לדעת משרד מבקר המדינה, השתתפות נציג ציבור בהרכב בית הדין המשמעתי עשויה לתרום להבטחת פעולה אובייקטיבית ונטולת פניות של בית הדין, שכן הוא אינו נמנה עם עובדי האוניברסיטה ואינו תלוי בשום צד מהצדדים המעורבים. לכן מוצע ליתר האוניברסיטאות ללמוד את הדרך שנקטה האוניברסיטה העברית ולשקול ליישמה. לדעת משרד מבקר המדינה, רצוי שבדיונים בעברות משמעת חמורות כמו הטרדות מיניות, לפחות אחד מהשופטים בבית הדין המשמעתי יהיה בעל הכשרה משפטית. אוניברסיטאות שיש בהן פקולטות למשפטים יכולות למצוא בקלות שופט כזה מקרב חברי הסגל האקדמי שלהן, אך גם אוניברסיטאות אחרות יכולות למצוא שופט בעל הכשרה משפטית - אם מקרב עובדיהן, אם מאוניברסיטאות אחרות ואם מקרב הציבור הרחב. משרד מבקר המדינה מעיר שהטיפול בהטרדות מיניות על כל שלביו, ובייחוד מתן העדות, הוא רגיש ומורכב, ולכן יש חשיבות רבה לכך שבהרכב בית הדין המשמעתי הדן בעברות כאלה יינתן ייצוג הולם לשני המינים. מן הראוי שהאוניברסיטאות יקבעו זאת בהסדרי המשמעת שלהן. הביקורת העלתה שבהסדרי המשמעת של יתר האוניברסיטאות לא נקבע דבר בעניין הליך מינוי התובע, תפקידו וכישוריו. משרד מבקר המדינה מעי ר שבשל חשיבות תפקידו של התובע בהליך המשמעתי בעניין הטרדה מינית, מן הראוי שכל האוניברסיטאות יקבעו בהסדרי המשמעת שלהן את אופן מינויו וידגישו את הכישורים ואת הניסיון הנדרשים ממנו. הנתונים שמסרו המוסדות להשכלה גבוהה בשאלונים ששלח אליהם משרד מבקר המדינה מצביעים על פרסום חסר, הפצה לא יעילה של חומרי הסברה, הדרכה לא מספקת של העובדים והסטודנטים וניהול לא שקוף של הליכי המשמעת. לדעת משרד מבקר המדינה, על מל"ג וות"ת לתת את דעתן להיבטים אלה. מן הראוי שידרשו מהמוסדות לפרסם באינטרנט או בעלונים פנימיים פרטים על מקרים של הטרדות מיניות שאירעו בתחומם ועל דרך טיפולם בנושא. לנוכח החשיבות של ההליך המשמעתי ויכולתו לתרום להגברת האמון של הסטודנטים והציבור כולו במערכת ולצמצום הרתיעה מהגשת תלונות, על מל"ג וות"ת לקבוע מדיניות וקווים מנחים לניהול הליך משמעתי שיבטיחו שהוא ינוהל באופן הוגן ומקצועי, ועל בסיסם יקבע כל מוסד ומוסד כללים מפורטים בנושא. הועלה כי עד אוקטובר 2012 ,לא התקיים כל דיון בנושא במליאת מל"ג שכן חלק מהמוסדות לא הגיבו על פניית מל"ג וות"ת. הועלה כי עד מועד סיום הביקורת, אוקטובר 2012 , לא דנו מל"ג וות"ת בבקשת הוועדה לקידום מעמד האישה, ולא נקבעו הנוהל ומנגנון הדיווח הנדרשים. במקרה שהובא בפרק זה, הנוגע לתלונה על הטרדה מינית והתנכלות באוניברסיטת בר -אילן, נמשך טיפולם של כל אחד מהגורמים באוניברסיטה שמונו לטפל בנושא זמן רב ובלתי סביר; אף שעברו יותר משלוש שנים וחצי מאז הוגשה התלונה טרם הסתיים הטיפול בנושא. עקב כך נגרמו סבל רב ועינוי דין הן למתלוננת והן לנילון, נפגע תפקודה התקין של האוניברסיטה, ואף הועבר לעובדי האוניברסיטה ולתלמידיה מסר שעלול להרתיעם מלהגיש תלונות על הטרדה מינית ועל התנכלויות הקשורות להטרדה. על האוניברסיטה לנתח את דרך טיפולה בנושא על שלביו ולהפיק לקחים בדבר מינוי הגורמים האמורים לטפל בנושא, הסמכויות והתפקידים של כל אחד מהם ומילוי חובתם לפעול ביעילות וללא דיחוי כנדרש על פי הדין. בתשובתה למשרד מבקר המדינה ציינה האוניברסיטה כי התמשכות הטיפול בתלונה אין בה כדי ללמד על יחסה לעברות בתחום ההטרדה המינית, וכי היא "תלמד את הדוח ותקפיד להסיק מסקנות ממנו על מנת לתת מענה לבעיות כגון אלה אם תתעוררנה בעתיד". משרד מבקר המדינה רואה חשיבות בהכנת תקנון אחיד המותאם למוסדות להשכלה גבוהה שיקבע, בין היתר, את המדיניות, את העקרונות המרכזיים ואת אופן הטיפול הבסיסי במקרים של הטרדה מינית, שיחייבו את כל המוסדות. על בסיס תקנון זה יכין לעצמו כל מוסד נוהל מפורט שיהיה מותאם לאופיו ולייחודו. לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי כי העמדות האמורות המובאות בתשובות מל"ג ועוזר השר יובאו לדיון במליאת מל"ג; ואם יוחלט שאין מקום להכנת תקנון אחיד - תעדכן מל"ג את הוועדה לקידום מעמד האישה בדבר החלטתה, כדי שזו תבחן את בקשתה ממאי 2011 בעניין זה. כמו כן על מל"ג וות"ת לבחון את התקנונים למניעת הטרדה מינית של כל המוסדות ובמידת הצורך לפעול לאכיפתם, כפי שהודיעו בכנסת שבכוונתן לעשות. משרד מבקר המדינה מעיר לאוניברסיטה כי מטבע הדברים כדי להגיע לפתרון מוסכם על כל הצדדים - המתלוננת, הנילון והמנכ"ל - נדרש זמן, אולם היה צורך לפעול באופן נמרץ ולהחיש את המגעים ל השגת הסדר בהסכמה. בירור התלונה על ידי הגורמים שמונו לכך (הנציבה וועדת השעה), שנמשך כשנה וחצי, גרם סבל רב ועינוי דין הן למתלוננת והן לנילון ופגע בתפקודה התקין של האוניברסיטה, וספק אם הוא עלה בקנה אחד עם דרישות התקנות לקיום בירור תלונה או מקרה של הטרדה מינית "ביעילות ובלא דיחוי". משרד מבקר המדינה מעיר כי ממסמכים שנמסרו לו בנוגע להליכי האישור של כמה הוצאות עולה שהמנכ"ל היה מעורב בהליכים אלה. על האוניברסיטה להימנע אפוא במקרים מעין אלה מקביעת הסדר תקציבי המחייב את קבלת אישורו של המנכ"ל למימון הוצאות שונות, הן בתחומים לוגיסטיים (כגון הקלטות ותמלול וריכוז וע יבוד של חומרי החקירה) והן בתחומים מקצועיים מובהקים (כגון מינוי תובע, ראו להלן); שכן צורך זה פגע בעצמאותה של הוועדה וביכולתה לנהל את ההליך באופן עצמאי ובלתי תלוי. לדעת משרד מבקר המדינה, ככלל, תשלום פיצוי מסוג זה במלואו על ידי מוסד להשכלה גבוהה עלול להצביע על גיבוי כביכול לנילון. מסר כזה עלול לגרום לפגיעה נוספת במתלוננת וכן לפגוע בהרתעה כלפי מטרידים פוטנציאליים. משרד מבקר המדינה מעיר לאוניברסיטה כי במקרים שבהם יוחלט כי יש לפצות מתלוננים בעקבות התנהגות שאינה הולמת של נילונים, ובכלל זה הטרדה מינית, יש מקום להעדיף הסדרים שיבטיחו שהפיצוי למתלונן יושת גם על הנילון (או יקוזז משכרו, ובכך יימנע עימות בינו ובין המתלונן בעניין זה). הטלת הפיצוי על הנילון יש בה כדי להבטיח שהפרט ילמד את הלקח הראוי, ונוסף על כך יועבר מסר ציבורי הולם ולפיו האוניברסיטה מסתייגת מהמעשה ומגנה אותו. משרד מבקר המדינה מעיר לאוניברסיטה העברית ולטכניון כי היע דר תלונות על אופן ניהול ההליך או הדיון המשמעתי אינו מעיד בהכרח על תקינותם, כשם שמיעוט התלונות על הטרדה מינית אינו מעיד על היקף התופעה. עוד מעיר משרד מבקר המדינה כי ספק אם דיונים המתקיימים באווירה חברית אכן מתנהלים באופן מקצועי, וברור כי הם אינם יוצרים רושם מקצועי ונטול פניות כלפי כל הצדדים. משרד מבקר המדינה מעיר לנשיא כי מאחר שבחוק ובתקנות מעוגנת הדרישה לטיפול יעיל ומהיר במידע על הטרדות מיניות, ומאחר שעברו עשרה חודשים מאז התקבלה התלונה הראשונה, היה מקום שיקצוב לוועדת השעה זמן מוגדר וקצר לביצוע הבירור הנדרש. הבירור והטיפול של הוועדה נמשכו שבעה חודשים (ראו להלן). משרד מבקר המדינה רואה בחיוב את תי קון התקנון אך מעיר כי מעיון בתקנון המתוקן עולה שאין בו התייחסות מפורשת לחשש לניגוד עניינים. מן הראוי שהאוניברסיטה תסדיר עניין זה בתקנון, תבהיר את החובה שהגורם המוסמך לא יימצא במצב שבו יש חשש לניגוד עניינים או העדפה, ותקבע במפורש הסדרים שימנעו מצב כזה. בעקבות זאת הודיעה ועדת המשמעת לנשיא, באמצעות המשנה לנשיא, כי יש לה ספקות בדבר התאמתה של הקובלת לתפקיד. המשנה לנשיא מסרה ליו"ר ועדת המשמעת כי הנשיא היה שותף לדעת חברי הוועדה, אולם סבר כי טעות היא להפסיק את העסקת הקובלת "בשלב מתקדם זה". את הקובלנה המלאה שדרשה ממנה ועדת המשמעת הגישה הקובלת רק ב - 27.1.11 , כארבעה חודשים לאחר שמונתה, ועד אז לא יכלה הוועדה, לדבריה, "להתקדם בבירור התלונה". . עוד עולה כי הפתיחה המעשית של ההליך המשמעתי התעכבה חודשים רבים, שכן הקובלת הגישה לוועדת המשמעת בנובמבר 2010 , להפתעת חברי הוועדה, קובלנה שלא התבססה על חקירה יסודית ומלאה כנדרש. בישיבת ועדת המשמעת שהתקיימה בדצמבר 2010 מסרה הקובלת כי היא התבקשה על ידי "הנהלת האוניברסיטה לזרז את הגשת הקובלנה כדי למנוע עינוי דין לצדדים", ו"להגיש את הקובלנה למרות שהחקירה לא הסתיימה ולבקש מביה"ד את האפשרות להוסיף עדים אם במקרה נצטרך". יצוין כי בישיבה האמורה התבקשה הקובלת כמה פעמים לציין מי בהנהלת האוניברסיטה ביקש זאת ממנה, אך היא הודיעה כי היא "לא מעוניינת לענות ולתת שמות". הביקורת העלתה כי המנכ"ל החליט על מינוי הקובלת ואף סיכם עמה את תנאי ההתקשרות לפני שהעבירה לעיונו פרטים על תחומי העיסוק שלה40 . בתיקי האוניברסיטה אף לא נמצא כנדרש מסמך המפרט את קורות חייה של הקובלת ובכלל זה את ניסיונה המקצועי, ואף לא מסמכים המלמדים שהמנכ"ל ביקש ממנה להעביר לאוניברסיטה את הפרטים האמורים. לדברי הקובלת היא שלחה לאוניברסיטה מסמך כזה. עוד עולה, כי הנשיא אישר את המינוי אף על פי שיועמ"ש האוניברסיטה מסר לו כי לטיפול בתיק נדרשים "מומחיות בנושא דיני עבודה ומשמעת הקשורה לדיני עבודה, יכולת להופיע בהתאם לצורך בבית הדין לעבודה, ניסיון בליטיגציה", וכי ע ל פי בדיקות שעשה, הניסיון המקצועי של הקובלת בתחומים אלה הוא מצומצם. משרד מבקר המדינה מעיר בעניין זה כי כפי שעולה מפנייתו של יועמ"ש האוניברסיטה, העיכובים הניכרים החלו עוד לפני שניתן צו המניעה. אשר לצו המניעה - גם בהנחה שמשמעותה היא כנטען וכי הצו היה תקף לאורך כל התקופה, האוניברסיטה וועדת המשמעת יכלו לפעול להחשת הדיון על ידי הגשת בקשות מתאימות בבית הדין לעבודה, אולם הן לא עשו כן (ראו להלן). מדובר אפוא בהליך משמעת הנמשך זמן רב מדי, גורם סבל רב ועינוי דין הן למתלוננת והן לנילון ופוגע גם באוניברסיטה עצמה. משרד מבקר המדינה מעיר לאוניברסיטה כי יש חשיבות רבה לקיום הליכי הסברה שוטפים בנושא הטרדה מינית ומניעתה. הצורך בהסברה כזו מקבל משנה תוקף במחלקה שבה היו כמה מקרים של התנהגות בלתי הולמת, ובמקרה כזה גם עולה הצורך כי המוסדות המנהלים של הפקולטה שאליה משתייכת המחלקה, לכל הפחות, יקיימו הערכה בדבר האפקטיביות של פעולות ההסברה. לדעת משרד מבקר המדינה, על האוניברסיטה להפיק בהקדם לקחים ולשפר את מערך ההסברה שלה בעניין ההטרדות המיניות. בין היתר, יש מקום להחתים את חברי הסגל האקדמי והמינהלי על הצהרה כי קראו את הנוהל, וכי הוראות החוק והתקנות בנושא ברורות להם. כאשר מתברר שתופעת ההטרדות המיניות שכיחה במחלקות מסוימות או בחוגים מסוימים, על המוסדות המנהלים של האוניברסיטה לבחון את הסיבות לכך ולנקוט את הפעולות המתחייבות. לדעת משרד מבקר המדינה, גם אם אין חובה לפי הנוהל לפרסם פרטים על טיפולה של האוניברסיטה בתלונות על הטרדות מיניות (ואפילו במקרים שבהם היא נוקטת הליכים משמעתיים), על האוניברסיטה לנהוג בשקיפות כלפי עובדיה וכלפי הסטודנטים הלומדים בה ולפרסם מידע על התלונות, על תוצאות הבדיקות ועל הצעדים שננקטו נגד הנילונים - ועם כל זאת לשמור, ככל האפשר, על פרטיותם של הצדדים המעורבים. הדבר יגביר את האפקטיביות של הטיפול בתלונות, ירתיע מטרידים פוטנציאליים, יעודד נפגעות ונפגעים להגיש תלונות ויסייע לצמצם ואולי אף למנוע את התופעה. בשניים מהמקרים שהובאו בפרק זה הנוגעים לתלונות ולמידע על הטרדות מיניות באוניברסיטה הייתה פעילותה של האוניברסיטה מועטה בלבד, והיא לא יזמה פעולות להקטנת התופעה. על האוניברסיטה לנקוט את הפעולות המתחייבות כדי להקטין את שכיחות מקרי ההטרדה המינית בחוגים השונים: עליה לשפר את מערך ההסברה שלה בעניין זה, לשקול לחייב את חברי הסגל האקדמי והמינהלי להשתתף בפעולות ההסברה שהיא מקיימת ולהחתימם על הצהרה כי קראו את הנוהל וכי הוראות החוק והתקנות ברורים להם. כמו כן עליה לשקול לפרסם מידע על התלונות, על תוצאות הבדיקות שהיא עושה ועל הצעדים שהיא נוקטת נגד הנילונים. פעולות אלה עשויות להגביר את האפקטיביות של הטיפול בתלונות ולהרתיע מטרידים פוטנציאליים ויניעו נפגעות ונפגעים להתלונן לפני גורמים מוסמכים.
משרד מבקר המדינה מעיר לאוניברסיטה כי היא הגוף האחראי להליך בירור התלונה על שלביו השונים, והיא מחויבת על פי החוק והתקנות לטפל בנושא ביעילות ובלא דיחוי. בידה אף האמצעים והסמכויות לעשות זאת; ולכן אין מקום להטיל את כל האחריות להתמשכות הטיפול על גורמים אחרים כגון המתלוננת והנילון. על האוניברסיטה לנתח את הליך הטיפול האמור על שלביו ולהפיק לקחים בדבר מימוש חובתם של כל אחד מהגופים שטיפלו במקרה לפעול ביעילות וללא דיחוי כנדרש על פי דין.