משרד החינוך . שיבוץ תלמידות בבתי ספר במגזר החרדי על מנח"י ועיריית ירושלים לקבוע מדיניות בעניין שיבוץ בנות בבתי ספר יסודיים בחינוך החרדי. בין השאר עליהן לדרוש מבתי הספר או מבעליהם להציג את שיטת המיון שלהם ואת אמות המידה לשיבוץ, לבדוק אותן ולהחליט אם לאשרן. בבדיקה זו עליהן להביא בחשבון מכלול של שיקולים כמו גודלן הרצוי של הכי תות ופיזור אוכלוסיית היעד של בתי הספר בשכונות השונות. על עיריית ירושלים לפקח על מוסדות החינוך ולוודא שהשיבוץ אליהם נעשה על פי המדיניות שנקבעה. הסמכות להסדיר את שיבוצן של תלמידות תושבות ירושלים היא סמכות שלטונית שנתונה לעיריית ירושלים. לפיכך, על מנח"י לבנות תשתית פורמלית הולמת לוועדת השיבוץ: לקבוע מהם תפקידיה וסמכויותיה וכן לקבוע מי הם חבריה ולמנותם. אין העירייה יכולה לאפשר לחה"ע מעורבות במימוש סמכויות שלטוניות בלא שנבחנה התשתית הפורמלית המלאה כאמור. מן האמור לעיל עולה כ י האגף לחינוך חרדי, השייך למנח"י ולעיריית ירושלים, אינו מפקח כנדרש על הליכי הרישום לבתי הספר העל-יסודיים והשיבוץ בהם. האופן שבו נעזר האגף לחינוך חרדי בוועדת רבנים לשם שיבוץ הבנות בבתי הספר אינה עולה בקנה אחד עם כללי המינהל התקין. הסמכות להסדיר את שיבוצן של תלמידות תושבות ירושלים היא כאמור סמכות שלטונית שנתונה לעיריית ירושלים. אם העירייה מעוניינת לקבל סיוע מגורמים חיצוניים כמו רבנים, אשר למעמדם הרם בחברה החרדית עשויה להיות תרומה לנושא, עליה להגדיר בפירוט את תפקידם, את המסגרת המינהלית שבה ישולבו, את תחום עיסוקם ואת דרכי הדיווח על עבודתם. מכל מקום, אין העירייה יכולה לאפשר מעורבות במימוש סמכויות שלטוניות בלא שקוימו התנאים האמורים. על עיריית ירושלים ומנח"י לפקח על רישום התלמידות לבתי הספר ועל החלטות בתי הספר בעניין קבלתן. על המשרד לבדוק היטב את הליכי ההרשמה לשנת הלימודים התשע"א31 במודיעין עילית, בין השאר עקב התלונה שקיבל עוד בנובמבר 2009 . זאת ועוד, תשובת המשרד שההורים ידעו מהן התשובות עוד לפני שאלה התקבלו באופן רשמי מעידה שהמשרד ידע על קיומם של הליכי רישום שאינם פורמליים. מן האמור לעיל עולה שהמתלונן שטח את ט ענותיו, בין השאר בנוגע לאפליית תלמידות על רקע מוצאן העדתי במודיעין עילית, במועד מוקדם שאפשר בירור מעמיק ונקיטת פעולות עוד לפני סיום לימודיה של בתו בבית ספר יסודי, ואף טרח להזכיר למשרד את עניינו שוב ושוב. הוא גם פירט בהרחבה את טענותיו האמורות לעיריית מודיעי ן עילית ולגורמים הבכירים ביותר במשרד: שר החינוך ומנכ"ל המשרד. כל אלה לא הועילו לו שכן העירייה לא הגיבה על טענותיו והמשרד לא קיבל החלטה בעניינו עד אוקטובר 2010 . לדעת משרד מבקר המדינה, טיפולו של המשרד - ובייחוד טיפולה של ועדת הערר - בעניינו של המתלונן התאפיין בסחבת פסולה ובהתעלמות מחומרת הטענות ומהדחיפות הנדרשת. ממצאי הביקורת מעלים חשש ששני בתי הספר הוקמו עבור בנות מקבוצות מסוימות מובחנות באוכלוסיית העיר - ממוצא ספרדי - אשר לא נמצא להן מקום לימוד בבתי הספר הקיימים. שם הישיבה שבה לומד האב הוא פרט שאינו קשור במישרין בתלמידה, ולכן אסר המשרד לבקשו מהמועמדת ומהוריה. תשובת המשרד בעניין זה אינה מתיישבת עם ההנחיות שהוא עצמו הוציא לבתי ספר יסודיים. מאחר שהמשרד אינו מיישם את מדיניותו ואף מתכחש לה במוצהר בתשובתו לביקורת, הוא שומט מידיו את אחד מכלי הפיקוח המרכזיים שלו. דרישתם של בתי הספר מהורי התלמידים להציג את פריטי המידע האמורים מלמדת שההחלטה אם לקבל את המועמדת לבית הספר מתבססת גם על מוצא משפחתה ועל שיוכה החברתי-קהילתי. על האגף לבדוק אם שאלוני ההרשמה כוללים דרישה לפריטי מידע כאלה, ובמידת הצורך לדרוש שהדרישה תוסר לאלתר. על עיריית מודיעין עילית לבחון אם יש צורך אמִתי בשני בתי הספר העל - יסודיים החדשים - סמינרים י"ד ו-ט"ו. בחינה זו נדרשת גם לשם קבלת החלטה של משרד החינוך אם להעניק רישיון למוסדות. אם יימצא שאפשר למצוא לכלל התלמידות של סמינרים אלה פתרונות שיבוץ הולמים בבתי ספר אחרים בעיר, הפועלים ברישיון, שומה על העירייה לפעול לסגירתם. זאת ועוד, אם העירייה מתקשה לטפל בשיבוץ בנות בבתי ספר, עליה להעלות את הנושא לפני משרד החינוך ולגבש עמו דרך פעולה לתיקון המצב. . שלו. על הנהלת המשרד לוודא שהאגף עוסק גם במטלות הפיקוח הכרוכות בבדיקות שגרתיות ורחבות של תהליכי המיון כדי להבטיח שהליכי הרישום והשיבוץ המתקיימים בכלל בתי הספר נעשים על פי הוראות הדין, הפסיקה וכללי המינהל התקין. המשרד הקים ועדה שתדון בעררים של הורי מועמדים שלא התקבלו לבתי ספר במגזר החרדי ופעל כמי שיצא ידי חובתו בעצם מינוי הוועדה שכן נמנע מלפרסם את דבר קיומה ואף לא בדק אם בתי הספר עצמם פרסמו זאת. ואכן הוגשו לו עררים מעטים בלבד. המשרד גם לא הגיב כאשר החה"ע ערער לפניו שוב ושוב על סמכותו לדון בערעורים. על המשרד לפרסם לציבור החרדי את דבר קיומה של ועדת הערר ואת הדרכים לפנות אליה. מן האמור לעיל עולה כי הורה שביקש לרשום את בתו לכיתה א' בבית ספר של החה"ע בחלקה הצפוני-מזרחי של ירושלים לא היה יכול לדעת איזה משלושת בתי הספר האמורים צריך לקבל את בתו, שהרי תלמידות התקבלו לבית ספר יסודי ז' גם על פי שיקולים אחרים, שאינם שקופים ונהירים לציבור. הנחייתו של החה"ע בעניין שיבוץ בנות בבתי ספר באזור זה בירושלים יושמה באופן חלקי בלבד, ואף סלקטיבי, והחה"ע לא אכף אותה. אמות המידה האמורות אינן שקופות ואינן מאפשרות להורה לדעת אם ההחלטה לגבי בתו מוצדקת, ולא ברור כיצד נקבעת התאמת אורח חיי המשפחה לרוח בית הספר. על האגף להתערב בקביעת אמות מידה למיון על פי הצורך ועל פי ממצאי בדיקה זו. מן האמור לעיל עולה כי אמת המידה הנוגעת לאחיות היא בעלת משקל מכריע במיון המועמדות וכי יש בתי ספר מבוקשים ש"ממלאים את השורות" בעיקר באחיות של תלמידות בית הספר, ולכן סיכוייה של בת יחידה, בת בכורה או בת שאחותה לומדת בבית ספר אחר להתקבל אליהם ק טנים במידה ניכרת. מתן עדיפות לאחיות מנציח למעשה את אמות המידה ששימשו בעבר למיון מועמדות, ובהן אמות מידה פסולות שאפשרו למנוע מכמה מן המועמדות להירשם לבתי ספר. אמת מידה זו אינה עומדת בדרישה לשוויון: מחד גיסא, היא משמרת במידה רבה את הרכב אוכלוסיית המשפחות שבנ ותיהן יכולות להתקבל לבתי הספר המבוקשים, ומספר הבנות ממשפחות אחרות שמתקבלות מצומצם במידה רבה; מאידך גיסא, היא עלולה להקטין את סיכויי קבלתה של בת שאחותה לומדת בבית ספר אחר. המסמכים שהיו בידי סמינר א' לא יכלו אפוא לשמש את האגף לבדיקת בחינות הכניסה. על האגף לוודא שערכות הקבלה מלאות וכוללות גם את בחינות הכניסה כדי שיוכל לבדוק את הליך קבלת התלמידות. עליו לוודא שבחינות הכניסה נשמרות בבית הספר זמינות לפיקוח ולבדיקה בכל עת. הביקורת העלתה כי אף שהמועמדת נדחתה מסיבה שאינה קשורה בה במישרין, הודיע האגף להורים שהיא לא התקבלה מסיבות הנעוצות בה עצמה, לא מסר להם את הסיבה האמִתית לדחייה וציין שלא מצא מקום להתערב בהחלטת בית הספר. . על משרד החינוך לבחון את תוכנם של הדברים שאמרו שני בתי הספר ואת משמעותם לגבי שיבוץ בנות בבתי ספר חרדיים בירושלים. גם בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה חשש כי יש בתי ספר שרואים במכסת 30 :האחוזים מכסת מקסימום ולא מכסת מינימום על האגף להגביר במידה ניכרת את הפיקוח על הליכי הרישום והשיבוץ בבתי הספר היסודיים ובבתי הספר העל-יסודיים, בייחוד במודיעין עילית ובסמינר ז' בבני ברק. זאת כדי לוודא שיתקיים הליך רישום פורמלי בלבד שיהיה שוויוני ושקוף ולא יועברו נתונים מבתי הספר היסודיים לבתי הספר העל-יסודיים קודם שנרשמו אליה ם המועמדות. אולם התברר כי 14 בתי הספר שנבדקו דח ו את מועמדותן של כמה מהנרשמות אליהם בלא להביא לידיעתן ולידיעת הוריהן את דבר קיומה של ועדת הערר במשרד ואת האפשרות לערער לפניה לפי הנחיות המשרד. מנהלת בית ספר יסודי של החה"ע ומנהל בית ספר על -יסודי מסרו לנציגי משרד מבקר המדינה שדבר קיומה של ועדת ערר במשרד לא ידוע להם. 2. בדיקת נציגי משרד מבקר המדינה את ערכות הקבלה שבהן מסמכים של בתי הספר (ראו פירוט להלן), בעיקר את זו של סמינר ו' במודיעין עילית, מעידה כי תוצאות הראיונות של המועמדות שימשו מעין תנאי סף לקבלה לבתי ה ספר, ומשקלן גדול ממשקלן של תוצאות הבחינה. מי . שהריאיון עמה לא תאם את רוחו של בית הספר לא התקבלה, ללא קשר לתוצאות המבחן שעשתה. בית ספר המבקש להסתמך בהחלטותיו לגבי קבלה של מועמדות גם על ממצאי הריאיון עמן, ויהיה משקלם אשר יהיה, חייב לקיים ריאיון העומד בכמה אמות מידה: עליו להיות מובנה; יש לנהל אותו תוך הקפדה על יישום שוויוני למול כל המרואיינות; וממצאיו צריכים להיות מסוכמים באופן שיאפשר השוואה אובייקטיבית בין המועמדות. כך יוכל המשרד להשוות בין ממצאי ראיונות של מועמדות שונות ולוודא שההחלטות בעניינ ן מוצדקות. ריאיון שאינו עומד באמות מידה אלה, בייחוד אם לממצאיו ניתן משקל מכריע בהחלטה אם לקבל מועמדת, פותח פתח לקבלת החלטות מנימוקים שאינם ענייניים ועלול להכשיר את הקרקע גם לאפליה של בת אחת על פני אחרת. קיים פער בין תשובת המשרד, שלפיה הריאיון מהווה תנאי סף , ובין הנוהל שהוא בעצמו קבע, שלפיו למבחן יינתן משקל של 40% .או יותר משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך שעליו לפעול לתיקון המצב. כמו כן עליו להורות לבתי הספר העל-יסודיים להציג את ממצאי הריאיון במונחים כמותיים הניתנים למדידה כדי שיהיה אפשר לוודא שההחלטות שוויוניות והוגנות. . תמך המשרד במסקנותיו של האגף בלי לפרט הנמקות וטעמים ובלי להביא עובדות נוספות על אודות המקרים. מסקנת האגף המגובה בתשובת המשרד מלמדת שהתקיים פיקוח לקוי על הליך הקבלה. מתשובותיהם של משרד החינוך ועיריית ירושלים עולה חשש שהם לא ירדו לשורשו של עניין - הבעייתיות העולה ממשקלה המכריע של אמת המידה הנוגעת לאחיות. לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח הפער המסתמן בין העקרונות הנורמטיביים הראויים לעמוד בבסיס הליך השיבוץ ובין ההליכים המתקיימים בפועל, על משרד החינוך לבחון אם ראוי להתבסס על אמת המידה האמורה בבתי הספר העל -יסודיים ובכלל זה לבדוק את יישום אמת המידה ואת החשש להנצחת אפליה על רקע עדתי. ראוי כי בחינה זו תושתת על בסיס מידע רחב הנוגע להפעלת התבחין הלכה למעשה, ואת המסקנות שיועלו ממנה יש להביא להכרעת שר החינוך ומנכ"ל המשרד. משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך כי התייחסותו לדרכי הטיפול של החה"ע במקרים שבהם מספר המועמדות המתאימות לקבלה לבתי הספר גדול ממספר המקומות בהם משקפת את שיטת הפעולה המעדיפה הימנעות מהתערבות. נראה כי המשרד נמנע מלבחון את אמות המידה לקבלת תלמידות ואת היכולת לקבל על פיהן החלטות שוויוניות והוגנות ולא דרש לפרסמן לכל ציבור ההורים. ראוי כי עמדה זו תיבחן בידי הנהלת המשרד, בין היתר, נוכח ממצאי דוח ביקורת זה, שבו פורטו ליקויים רבים הנוגעים להליכי הטיפול של החה"ע בשיבוץ בנות בבתי הספר. המשרד והרשויות המקומיות אינם מעורבים כראוי בהליכי השיבוץ של תלמידות בבתי הספר היסודיים באמצעות מערך הפיקוח. אמנם המשרד הגדיר את מדיניותו באמצעות קב יעת עקרונות כלליים להליכי השיבוץ, אולם הוא אינו אוכף את מדיניותו. המקרים שפורטו לעיל מצביעים על ליקויים ניכרים בהליכי השיבוץ בבתי ספר של החה"ע: בתי הספר לא קבעו אמות מידה מפורטות ושקופות; כמה מאמות המידה שלפיהן נעשה השיבוץ אינן עולות בקנה אחד עם הדרישה לנהוג בשוויוניות; טיפולם של בתי הספר בביקוש היתר לא נעשה בשקיפות, וספק אם יש בו כדי להבטיח קיום הליכים על פי כללי הצדק הטבעי. לדעת משרד מבקר המדינה, מציאת מקום לימוד לכל הבנות המבקשות ללמוד בבתי ספר של החה"ע אינה מספקת. יש למיין את המועמדות על פי שיטה ידועה מראש, הוגנת ושוויונית, ולהודיע להוריהן של הבנות שלא התקבלו מהי סיבת הדחייה. על החה"ע לקבוע שיטת מיון כזאת וליישמה. על האגף לבחון אם החה"ע קבע שיטה כזאת, ואם ימצא שלא עשה זאת - עליו לקבוע אותה בעצמו. על האגף גם לוודא מדי שנה בשנה שכל בתי הספר של החה"ע ממיינים את המועמדות על פי השיטה שנקבעה. כאשר המשרד אינו אוכף נוהל שקבע הוא מרוקן אותו מתוכן. האוטונומיה שניתנה לחינוך המוכש"ר בכל הנוגע לשיבוץ תלמידות היא מוגבלת, והמשרד אינו יכול להתנער מהאחריות שהוטלה עליו לפקח על הנושא, כפי שהודגש בפסיקה. תשובת המשרד מעלה חשש שעקב מורכבות הטיפול בנושא רגיש של מיון מועמדות לבתי ספר על -יסודיים במגזר החרדי, הוא צמצם את הפיקוח עליהם והסתפק בבדיקת תלונות שהובאו לפניו באופן רשמי. זאת חרף מדיניותו המוצהרת בהליכים משפטיים שעוסקים במיון תלמידות ובשיבוצן וחרף הכללת הנושא בנוהלי הפיקוח המצב הנוכחי שבו מאפשרים המשרד והחה"ע לבית ספר לקבל תלמידות על פי שיקולים היסטוריים שאינם שוויוניים אינו ראוי. אמת מידה שלפיה ניתנת עדיפות לבנות שאמותיהן למדו בבית הספר או שזו מסורתן המשפחתית עלולה להביא לידי דחיית מועמדותן של בנות שאמותיהן לא למדו בבית הספר אך הן מתגוררות סמוך לו ומתאימות מבחינת התקנון. על המשרד לבחון את אמות המידה לקבלת תלמידות לבית ספר יסודי ז' ולשקול אם בתי הספר היסודיים נדרשים להתחשב במקום מגורי המועמדות בעת מיונן. עליו לוודא שייעשו השינויים הדרושים באמות המידה הללו כדי שהן יהיו ברורות ושוויוניות ויאפשרו להורה לדעת אם בתו צפויה להתקבל. מידע על המועמדות מגיע לבתי הספר ממקורות שונים, בהם בית הספר היסודי, ועד ההורים בבית הספר וגורמים שונים בקהילה. מן הביקורת עולה שמידע זה הו א בעל משקל רב בהחלטה אם לקבל מועמדת או לדחותה (בעניין דרישת מידע מהמועמדת - ראו גם להלן בפרק על שיבוץ מועמדת בהתחשב במוצאה). הליך רישום שכולל איסוף אקראי של מידע מגורמים שונים בקהילה פותח פתח להעברת מידע אשר נועד להשפיע על החלטת בית הספר, מאפשר שימוש בפריט י מידע שונים, גם כאלה שמידת מהימנותם מוטלת בספק וכאלה שנמסרים שלא בתום לב, ועלול להביא לידי פגיעה בצנעת הפרט. נוסף על כך, איסוף אקראי של מידע מהקהילה עלול להביא לידי פגיעה בשוויון שבין המועמדות. לנוכח ממצאי הביקורת על היקף המקורות לקבלת מידע על מועמדות, ספק רב אם בתי הספר יוכלו להציג את מלוא המידע ומלוא מקורותיו לפני ההורים כדי לאפשר להם להגיב עליו ובמידת הצורך להפריכו. על האגף לדרוש מהנהלת החה"ע ליישם את הכללים שקבע המשרד למיון הוגן של מועמדות, לרבות הצורך בשקיפות מלאה של מקורות המידע והצגתם לפני ההורים, ולוודא שבתי הספר פועלים על פיהם. מן הראוי כי לפני גיבוש מדיניותו ועיגונה בנוהל ישמע המשרד את עמדתם של הגורמי ם הנוגעים בדבר. בקיום הליך זה אין כדי לפגוע בסמכות הבלעדית של המשרד לקבוע את הכללים וההוראות. כך ניתן יהיה להבטיח כי הכללים וההוראות יקבעו לאחר שנבחן מכלול ההיבטים והטענות הנוגעים בדבר. נמצא כי גם את ההנחיות לבתי ספר יסודיים לא עיגן המשרד בנוהל או בחוזר מנכ"ל ולא פרסם אותן בציבור, כנדרש בפס"ד האגודה לזכויות האזרח. משמעות הדבר היא שהורי המועמדות לבתי הספר אינם יודעים על קיומן של הנחיות שנועדו להבטיח מיון הוגן, ולכן אינם יכולים לעמוד על זכויותיהם בעניין זה. מן המסמכים עולה כי האגף לא השיב על מכתבו של מנכ"ל החה"ע לשעבר ולא קיים פגישה עמו בעניין זה. יתרה מזו, האגף לא בדק כלל אם התקנונים שונו על פי דרישתו, והמפקחת על בתי ספר יסודיים אף לא ידעה אם החה"ע העביר את התקנונים המתוקנים לבתי הספר. מן האמור לעיל עולה שהמשרד נקט פעולה מובהקת של פיקוח - בדיקה שיטתית של תקנונים - אך החה"ע הודיע לו במפורש שהוראותיו לתיקונם לא ייושמו במלואן. תשובות מנהלות בתי הספר שהובאו לעיל מוכיחות כי דרישת משרד החינוך לתקן את התקנונים לא הובאה לידיעתן, והחה"ע לא דרש למלא דרישות אלה. המשרד לא הגיב על הודעתו של החה"ע ולא בירר מהן הסיבות להתנגדותו לבצע חלק מן התיקונים שדרש לעשות בתקנונים. פעולת משרד החינוך בעניין התקנונים של בתי הספר מעידה על חולשה ממשית של המשרד, על פיקוחו הלקוי על החה"ע ומוסדותיו ועל היעדר עקביות ואחידות בדרישותיו לתיקון תקנונים של בתי ספר שונים. המשרד לא תבע שתוכר סמכותו לקיים פיקוח אפקטיבי על החה"ע ומוסדותיו בתחום הרישום והקבלה ולא וידא שתוקנו הליקויים שמצא. ואכן גם בתשובתו של החה"ע למשרד מבקר המדינה הוא הבהיר שהוא חולק על משרד החינוך בעניין זה ועומד בתוקף על עצמאות שיקוליו. על המשרד מוטל לעמוד איתן ולהפעיל את סמכויות הפיקוח שלו. עליו לוודא שהתקנונים של כל בתי הספר בחינוך המוכש"ר אינ ם כוללים הוראות הסותרות את מדיניותו ואת הנחיותיו. על החה"ע, שבתי הספר שלו מוכרים וממומנים בידי המדינה, לנהוג על פי מדיניותו של המשרד, להורות למנהלי בתי הספר אילו כללים אפשר לכלול בתקנון ואילו כללים יש למחוק ממנו, ולוודא שבתי הספר נוהגים לפי הוראותיו. נמצא כי האגף לחינוך מוכש"ר לא בדק מדוע נמנע מנציגתו לפעול על פי סמכויות שהוקנו למפקחים בחוק ולהיכ נס לבית הספר ולא תבע שמפקחים מטעם המשרד או נציגיהם יוכלו לבצע את תפקידם ולבקר בבתי ספר של החה"ע גם ללא הודעה מראש. כדי שהמשרד יוכל לבצע פיקוח אפקטיבי על בתי ספר של החה"ע על האגף לחינוך מוכש"ר להורות לחה"ע לאפשר לנציגי הפיקוח מטעם המשרד להיכנס לבתי ספר בכל עת שיחפצו וכן לטפל בנחישות במקרים שבהם החה"ע או מוסדותיו אינם נוהגים כך. על המשרד לעגן את נוהלי הרישום לבתי ספר על-יסודיים במסמך רשמי מטעם הנהלת המשרד - נוהל או חוז ר מנכ"ל. יוער גם כי הפרסום באינטרנט אינו מבטיח חשיפה ממשית לכלל הציבור החרדי הנוגע בדבר משום שהשימוש שלו באינטרנט מצומצם יחסית. על המשרד לבחון אפוא דרכים להפצת הנהלים האלה בקרב הציבור החרדי. אף על פי שנציגת האגף לחינוך מיוחד העלתה חשש שבעניינה של תלמידה א' נהג בית ספר יסודי ה' בהליך שקשור לתחום החינוך המיוחד, לא עירב מנהל האגף את המפקחת על החינוך המיוחד באגף. הפעולות שביצע האגף בעקבות הממצאים שעלו לקו בחסר: הוא הסתפק בקבלת הסברים מהחה"ע ולא בדק אם המקרה מעיד על שיטת עבודתו של בית הספר בנושא החינוך המיוחד. .על משרד החינוך להפיק את הלקחים ממקרה זה הן במישור של הפיקוח הכולל על דרכי הטיפול של בית הספר שבבעלות החינוך העצמאי והן במישור של בירור תלונות המועברות לטיפול המשרד. למרות פנייתה הנוספת של נציגת האגף לחינוך מיוחד בעניין קבלת תלמידות לבית ספר יסודי ה' בבית שמש לא בדק האגף את הליכי הקבלה והרישום אליו ולא וידא שהם מתנהלים על פי ההנחיות לבתי ספר יסודיים. קיומם של תקנונים שבהם נקבע שהתפילות בבית הספר יהיו בהברה אשכנזית משאיר את הקושי שעליו הצביע בג"ץ, ולפיו מדובר בדרישה שיש בה כדי להפלות תלמידות שמוצאן מעדות ספרד. ראוי היה שבעקבות בג"ץ עמנואל יוודא המשרד שהתקנונים של כל בתי הספר בחינוך החרדי תוקנו ונמחקו מהם סעיפים שמהם הסתייג בית המשפט, אולם המשרד לא עשה זאת. משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך כי עליו לקיים בחינה יסודית של התקנונים בעניין זה ולוודא שהאמור בהם עולה בקנה אחד עם פסיקת בג"ץ בנושא. יודגש כי אמות המידה שקבע בית הספר לא כללו מתן עדיפות לתלמידות המתגוררות סמוך לו. מכאן שבית ספר מבוקש של החה"ע בירושלים מעדיף לקבל תלמידות שאמותיהן למדו בו בשעתן מלקבל בנות שמתגוררות היום סמוך אליו. מקצת אמות המידה של בית ה ספר מעורפלות ואין לדעת מהן מהם סיכוייה של בת זו או אחרת להתקבל. הנהלת החה"ע והמשרד סבורים אפוא שאי -קבלת תלמידה בשל יחסיה העכורים של אמה עם גורמים בבית הספר היא נימוק ראוי. לדעת משרד מבקר המדינה, תשובתו של המשרד אינה עולה בקנה אחד עם רוחו של חוק זכויות התלמיד, כפי שבאה לידי ביטוי במטרותיו. על משרד החינוך והחה"ע לוודא ששיקולים ממין זה אינם מהווים את הבסיס להכרעה של בתי ספר בשאלת קבלתה של מועמדת לשורותיהם. בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה שבנות שובצו בבתי ספר מבוקשים של החה"ע שלא על פי אמות מידה דוגמת אלה שפורטו בתשובתו. אף במקרים האחדים שבהם הנחה החה"ע את בתי הספר באופן רשמי לקלוט תלמידות על פי קרבת מגוריהן לבית הספר או על פי שיוך אזורי לא יושמו ההנחיות במלואן. ממסמכי האגף עולה שהמשרד לא עשה בדיקה מקיפה של הטענות על אפליה עדתית בבתי הספר במגזר החרדי בעקבות הביקורת על בדיקתו הקודמת בפס"ד האגודה לזכויות האזרח. על מנכ"ל המשרד לבדוק היטב את טענותיו של המתלונן הן במישור הכללי - התנהלות מערכת החינוך העל -יסודית לבנות במודיעין עילית - והן במישור הפרטי של המתלונן. תשובתו של סמינר י' מעידה על קיומן של אמות מידה לקבלת תלמידות שאינן קשורות במבחן ובריאיון. על האגף לקבל מסמינר י' את ממצאי הראיונות, לבדוק את אמות המידה לקבלת התלמידות ולוודא שהן ברורות, מפורסמות בציבור ועולות בקנה אחד עם הנחיותיו. כמו כן יש לדרוש כי כל שיקול שעמד ביסוד החלטה יתועד כדי שיהיה אפשר לבחון את הליכי הטיפול והמיון טרם תחילת שנת הלימודים ולאחריה. סמינר ט' דחה אפוא את בקשות הקבלה של מועמדות שציוניהן במבחני המיון ובראיונות היו גבוהים מאלו של עשרות מועמדות שהתקבלו, ומכאן שקיבל החלטות שאינן הוגנות ושוויוניות. כמו כן לא פורטו נימוקים להחלטות שלא לקבל את התלמידות לבית הספר. סמינר ז' דחה בקשות קבלה של מועמדות שציוניהן במבחנים היו גבוהים משל מועמדות שהתקבלו. בערכת הקבלה של סמינר ז' היו רק חלק מן המסמכים הנדרשים ובדיקתם העלתה חשש שבית הספר קיבל החלטות שלא היו שוויוניות והוגנות, אולם בהיעדר המסמכים הרלוונטיים, אי -אפשר להסיק מסקנות חד-משמעיות. לשם קיום בדיקה יסודית ושיטתית היה על האגף לדרוש מסמינר ז' להעביר אליו את ממצאי הראיונות, כפי שהוא נדרש לעשות ממילא על פי הנחיות המשרד, לבדוק לפיהם אם החלטות בית הספר היו הוגנות ולסכם בכתב את ממצאיו. אף שהנתונים שפורטו לעיל היו אמורים להדליק נורה אדומה באגף, הוא קבע שלא נמצאו ממצאים חריגים בבדיקתו ובתי הספר נימקו באופן מניח את הדעת את דחיית בקשות הקבלה. בתשובתו למשרד מבקר המדינה מהאמור לעיל עולה כי גם לאחר שהוצגו לפני המשרד ממצאי הביקורת האמורים, הוא העדיף לעמוד על דעתו שקיומם של בתי ספר לתלמידות ממוצא ספרדי נובע מרצונו של הציבור הספרדי והוא לא בחר לבחון את הנתונים האמורים ולנתח את הגורמים לקיומם. על המשרד לתת את הדעת למציאות שבה בתי הספר המבוקשים קולטים מכסה נתונה של תלמידות ממוצא ספרדי, אשר הישגיהן וכישוריהן הם הגבוהים ביותר, וכתוצאה מכך בתי הספר ה"ספרדיים" אינם ק ולטים תלמידות אלה לשורותיהם. אם יימצא שמדובר בתופעה, הרי על המשרד לבחון היטב את השפעותיה ולפעול כדי לצמצמה. פיקוח אפקטיבי על הליכי הרישום של תלמידות לבתי ספר ושיבוצן בהם דורש גם בדיקות של נתוניהן של התלמידות שהתקבלו ושל אלה שמועמדותן נדחתה. ממצאי הביקורת מעידים על הליכי מיון לקויים בבתי ספר על -יסודיים. לאגף היו אינדיקציות לקיומו של הליך לא שוויוני בכל הנוגע לקבלת תלמידות לבתי ספר על-יסודיים, לרבות תלונות, אולם הוא לא בדק כראוי את הנושא והעדיף לעתים לאמץ את גרסת בית הספר. על האגף לבדוק את הליכי המיון והשיבוץ בבתי הספר שבתחום פיקוחו ואת התלונות עליהם. במידת הצורך עליו לנקוט את הפעולות הנדרשות כדי שהליכים אלה יתוקנו ויהיו הוגנים ושוויוניים. תשובתו של משרד החינוך למשרד מבקר המדינה בעניין מקום לימודי האחים אינה תואמת את הנחיותיו לבתי הספר שלא לדרוש פרטים שונים שאינם קשורים במישרין בתלמידה. התשובה מעלה חשש שהמשרד אינו עומד על יישום הנחיותיו ואף מצדיק בתי ספר שפועלים בניגוד להן. על החה"ע לוודא שבתי הספר ינהגו על פי הנחיותיו והנחיות המשרד ויבקשו מהנרשמות רק פר יטי מידע שהם רלוונטיים אליהן במישרין. על האגף לפקח על החה"ע ועל בתי הספר שלו, לבדוק בשיטתיות את שאלוני ההרשמה שלהם מדי שנה בשנה ולוודא שהם עומדים בכללים שקבע המשרד. מתשובתה של מנהלת סמינר ד' עולה שעיקר ממצאי הביקורת נובעים מקיומן של אמות מידה נוספות לקבלת תלמידות, שאינן נכללות בריאיון ובמבחן. אמות מידה אלה לא היו ידועות למשרד, ולכן הוא לא היה יכול לוודא שההחלטות שקיבל בית הספר היו מוצדקות ושוויוניות. המשרד הסביר את ממצאי הביקורת בעובדת היותו של הריאיון תנאי סף, אולם על פי תשובתו הוא לא בירר מה היו ממצאי הראיונות, ולכן גם לשיטתו הוא לא היה יכול לדעת אם ההחלטות היו מוצדקות. הנתונים שהיו בידי האגף, על יסוד תיעוד חלקי בלבד שקיבל, היו אמורים לכל הפחות לעורר שאלות בדבר דרכי קבלת ההחלטות בשני בתי הספר. קודם להסקת המסקנות היה על האגף לקבל מבתי הספר את סיכומי הראיונות ולבדוק אם הם מפורטים ומדידים ואם קבלת ההחלטות על פי המסמכים שבידיו הייתה הוגנת. אולם האגף לא עשה זאת, ולכן הוא אינו יכול לדעת אם הליכי המיון והשיבוץ בסמינרים ד' ו-ו' במודיעין עילית היו שוויוניים. למרות זאת הוא קבע שבתי הספר לא פעלו בניגוד להנחיות ובכך הכשיר הליך מיון שיש חשש שאינו הוגן, על פי המסמכים שהיו בידיו. כאמור, באותה השנה דחה בית הספר את מועמדותן של 24 בנות, ומכאן שהמשרד דחה את הטענות של חבר הכנסת בעקבות בדיקה שטחית ונסמך על נתונים שקיבל מהחה"ע בלי לבדקם. בבדיקה שעשה משרד מבקר המדינה נמצא כי הנת ונים שהציג חבר הכנסת היו נכונים. על המשרד לבדוק תלונות וטענות הנוגעות לחה"ע באופן מעמיק ולא להישען רק על הסבריו של החה"ע ובייחוד כשאינם מגובים בנתונים. .בין מוסדות החינוך בחברה החרדית יש כאלה אשר נהנים מביקוש רב של בנות והוריהן, והם מקבלים לשורותיהם רק חלק מהמועמדות. לפיכך נוצרת תחרות על המקומות הפנויים בבתי הספר, ולעניין קבלת התלמידות, בעיקר לבתי ספר על-יסודיים, יש מקום מרכזי בשיח הציבורי בחברה זו. בדיקת משרד מבקר המדינה איששה אפוא את הטענות על קיום מאפיינים עדתיים של בתי ספר על-יסודיים לבנות במגזר החרדי. הקמתם של בתי ספר לתלמידות ממוצא ספרדי אשר לא התקבלו לבתי הספר המבוקשים ושיבוץ מרבית התלמידות ממוצא אשכנזי בבתי הספר המבוקשים יכולים להעיד על אפליה של מועמדות בשל מוצאן העדתי. ששת בתי הספר האמורים ביקשו אפוא מהנרשמות לציין מידע שאינו קשור בהן במישרין וכללו בשאלון ההרשמה פרטים שאסר המשרד לבקש ואף פרטים שאסר החה"ע לבקש. הכללת פריטי מידע אלה בשאלון ההרשמה מעוררת חשש שבתי הספר מחליטים אם לקבל מועמדת גם על סמך נתונים שאינם רלוונטיים לה עצמה. מן האמור לעיל עולה שלמשרד היו קטעי מידע שעוררו חשש שהליכי הרישום והקבלה של תלמידות לבתי ספר של החה"ע לקויים. הוא אמנם פעל במישור האישי כנגד מנהלת בית ספר בעקבות האירוע האמור, אולם הוא לא בדק אם בתי הספר מקבלים תלמידות על פי הכללים שקבע. מכאן שהנהלת המ שרד והאגף לחינוך מוכש"ר לא מילאו כראוי את תפקידם שכן הם לא וידאו כי אין המדובר בבעיה יסודית יותר הנוגעת לסדרי הקבלה של תלמידות לבתי ספר שבבעלות החה"ע. תלונות הן אמצעי לפתור בעיה נקודתית, והטיפול בהן הוא הזדמנות לתקן בעיה כללית. בנוגע לשתי התלונות האמורות, ביקשה נציגת האגף לחינוך מיוחד במשרד מהאגף לחינוך מוכש"ר לערוך בדיקה שחורגת מגבולות התלונות עצמן. בנסיבות אלה ראוי היה שהאגף ירחיב את בדיקתו ולא יסתפק בבדיקת פרטי התלונות האמורות. למרות זאת נמצא כי התלונות טופלו ברמה הפרטנית -אישית בלבד, ולא הורחבו לבחינה כו ללת של נוהלי הרישום וסדרי הקבלה בבתי הספר שבבעלות החה"ע. הטיפול של משרד החינוך בשתי התלונות מצביע על דפוסי פיקוח מוגבלים ומרוסנים שספק רב אם יש בהם כדי להבטיח שמערך הקבלה והרישום מתנהל כראוי באופן שוטף ובכל שנה תוך מניעת פגיעה בעקרון השוויון. ממצאי הב יקורת מעידים על פיקוח לקוי של המשרד, באמצעות האגף לחינוך מוכש"ר, על מוסדות החינוך המוכש"ר, ובייחוד על כשלים בפיקוח על החה"ע, שהוא בעליהם של מרבית בתי הספר היסודיים לבנות במגזר החרדי. קביעת אזורי רישום בדיעבד לאחר סיום ה רישום מעקרת מתוכן את השיטה הזאת לשיבוץ תלמידות. משרד מבקר המדינה מעיר לעיריית ירושלים כי יש לקבוע מראש שיטה למיון תלמידות ולשיבוצן בבתי ספר יסודיים, להחילה על כל בתי הספר ולהביאה לידיעת הבנות והוריהן. שיטת מיון ידועה וברורה תאפשר לדעת מהו מקום לימודיה הצפו י של הבת ולהיערך לכך ותביא לידי הגברת אמון הציבור בה. לדעת משרד מבקר המדינה, המשרד אינו יכול להסתפק בבדיקת תלונות בדיעבד ולהניח שבכך מיצה את הדרוש בתחום הפיקוח שכן תחומי אחריותו וסמכויותיו רחבים יותר. על האגף לבדוק היטב את הליכי .הרישום לבתי הספר של החה"ע ולוודא שהם הוגנים, שוויוניים ועומדים בכללים שקבע המשרד. על הנהלת המשרד לוודא שהאגף מקיים פיקוח אפקטיבי על החה"ע. החה"ע הוא הבעלים של מאות מוסדות חינוך במגזר החרדי ואחראי גם להליכי הקבלה של תלמידות למוסדותיו. על הנהלת החה"ע לבדוק את הליכי הקבלה של תלמידות לבתי הספר שלו ולוודא שהם עומדים בכללים שקבע המשרד. .מהאמור לעיל עולה שהאגף לחינוך חרדי, השייך למ נח"י ולעיריית ירושלים, לא מילא כיאות את תפקידו בכל הנוגע לפיקוח על הרישום לבתי הספר היסודיים בעיר: הוא הסתפק בעיקר בטיפול בבנות שמקום לימודיהן לא נקבע עד מועד סמוך לפתיחת שנת הלימודים, והחלטותיו על שיבוצן התקבלו לפי כללים שקבע החה"ע. נמצא שהאגף לא הגיב בכתב על דבריו אלה של המשנה למנכ"ל החה"ע, ועל פי תשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2010 הוא הסתפק בשיחה של נציגיו עם המשנה למנכ"ל החה"ע. משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך כי ראוי היה שהאגף יבהיר לחה"ע את עמדתו בעניין זה בכתב וידרוש ממנו לנהוג על פיה. עיריית בני ברק אינה ממלאת את תפקידה בכל הנוגע לפיקוח על קבלת התלמידות לבתי הספר העל-יסודיים שבתחומה. על העירייה לפקח על כך ולוודא שההליכים מקוימים באופן הוגן ושוויוני. עיריית מודיעין עילית, כמו רשויות מקומיות אחרות, מוסמכת לפקח על הליכי הרישום והשיבוץ בתחומה, וביכולתה לנקוט פעולות פיקוח כאמור. למרות זאת היא הציגה את עצמה בתשובתה כמי שניצבה חסרת אונים מול עובדת אי-שיבוצן של בנות בבתי ספר ע ל-יסודיים, ועם זאת דיווחה על פעולות שנקטה, אשר אפשר לראות בהן ראשיתו של הליך פיקוח. על העירייה מוטל לפקח על רישום התלמידות לבתי הספר ועל החלטות בתי הספר בעניין קבלתן ולנקוט את הפעולות הנדרשות כדי ששיבוצן ייעשה באופן הוגן ושוויוני. . לדעת משרד מבקר המדינה, בית ספר שנוקט הליך למיון מועמדות אשר בסופו נמצא שרוב רובן של ה מתקבלות אליו הן אחיות לתלמידות בית הספר עלול להביא לידי פגיעה בשוויון. במציאות זו גם אם יש אמות מידה אחרות לקבלת תלמידות לבית הספר, הן מאבדות את משמעותן ונעשות לא רלוונטיות להליך המיון. על בית הספר להחליט אם לקבל מועמדת על פי מערכת שיקולים הוגנת ושוויונית ולפי נתוניה האישיים. . המשימות בתחום שבו עוסק דוח זה נרחבות ומורכבות, ולכן יש לוודא כי המענה הארגוני שנותנת הנהלת משרד החינוך לטיפול בנושא זה הוא מספיק. בראש המשימות הרובצות לפתחה של הנהלת המשרד מוטל עליה לוודא שעובדי המשרד והנהלת מרכז החינוך העצמאי פוע לים בנחישות ובנמרצות כדי לעקור מהשורש כל אפליה או חשש לאפליה על רקע עדתי. תלמידה ותלמיד במדינת ישראל, ראוי שיתקבלו לבית ספר בהליך הוגן ושוויוני. קיומו של הליך כזה מותנה בראש ובראשונה בקיומה של שיטת מיון סדורה. יש לצפות שבתי הספר ימיינו מועמדים בהליך כזה, אולם אין די בציפיות ולכן מוטל על משרד החינוך ועל הרשויות המקומיות לקיים פיקוח רצוף, מעמיק ושיטתי. ממצאי הביקורת העלו שהיו כשלים בפיקוח של משרד החינוך על מוסדות החינוך המוכש"ר בעניין זה, בין היתר לגבי קיום הנחיות המשרד והטיפול בתלונות. בייחוד בולטת חולשת הפיקוח של המשרד על מרכז החינוך העצמאי: המשרד אימץ טענות שלו, אשר נמצאו לא מדויקות, ולא דרש שתיושם מדיניות המשרד בבתי הספר שלו. המשרד לא עמד על קיום מדיניותו גם בחינוך העל -יסודי. בתשובתו לדוח ביקורת זה טען המשרד טענות שלעתים לא עלו בקנה אחד עם מדיניותו, ולמעשה התכחש להנחיות שהוא עצמו נתן לבתי הספר. מכלול הממצאים שהועלו בדוח ביקורת זה משמשים קרקע פורייה שבה עלולה לצמוח גם אפליה על רקע עדתי. דוח זה מלמד שמוסדות החינוך במגזר החרדי כמו גם מרכז החינוך העצמאי, ואף משרד החינוך, מסתפקים בשיבוצן של בנות מעדות שונות במוסדות החינוך ורואים ב"מבחן התוצאה" - בתי ספר מגוונים מבחינה עדתית - הוכחה לאי - אפליה על רקע עדתי. אולם מבחן זה מטעה: עצם שיבוצן של בנות ממוצא ספרדי בבית ספר אינו מעיד על אי -אפליה שכן ייתכן שמיון הוגן ושוויוני היה מאפשר לבנות נוספות ממוצא זה להתקבל. קיומה של מכסת מקסימום לתלמידות ממוצא ספרדי בבתי ספר על - יסודיים, הדרישה בתקנון מתלמידות בית ספר יסודי להתפלל בהברה אשכנזית, שימוש בפריטי מידע שיכולים להצביע על מוצ א המועמדת וקיומם של בתי ספר שמיועדים רק לתלמידות ממוצא ספרדי - יכולים להעיד על אפליה על רקע עדתי בבתי הספר שבפיקוח משרד החינוך. העדויות המצביעות על החשש מעניין זה היו גלויות למשרד, והיה עליו לבדוק היטב את הליכי הרישום והשיבוץ בבתי הספר. משרד החינוך לא קיים פעולת פיקוח ממשית אשר היה בה כדי להבטיח הליכי קבלה שוויוניים ולא עשה את הדרוש כדי למנוע אפליה. מרכז החינוך העצמאי פעל שלא על פי הכללים שקבע המשרד, אשר נועדו להבטיח מיון הוגן של מועמדות, ולא הקפיד לקיים הליכי קבלה בדרך שתמנע מראש אפשרות לאפליה בין תלמידות. הליך קבלה שאינו הוגן ושוויוני אשר מביא לידי דחייתה של מועמדת עלול לגרום לה ולבני משפחתה לחוש עגמת נפש ותחושת כישלון. בעיקר אמור הדבר בבת שמבקשת להתקבל לבית ספר על -יסודי ומודעת לתשובות שקיבלו חברותיה לבית הספר היסודי ולחברה שבה היא חיה. מלבד הנזק שעלול להיגרם לה ולבני משפחתה מן התחושה שנדחתה שלא בצדק בשל מוצאה, נגרמת תחושת אי-אמון ברשויות השלטון ובתקינות פעולתן. על הנהלת משרד החינוך להנהיג שינוי של ממש בפיקוח של המשרד על רישום של בנות לבתי ספר במגזר החרדי ועל שיבוצן. הפעולות העיקריות הנדרשות הן אלה: לקבוע כללים ברורים להליכים אלה ולפרסם אותם בציבור; להתאים את תפקידי המפקח למציאות הייחודית במוסדות החינוך במגזר החרדי ולדאוג שהם יוטמעו בקרב המפקחים; להגביר את נוכחות המפקחים מטעם המשרד במוסדות החינוך; לקבל מהנהלת האגף דיווחים תקופתיים על יישום השינויים הנדרשים בהליכי הקבלה לבתי הספר. כבר ב - 2006 פורסם דבר קיומה של מכסה לקבלת תלמידות שמוצאן ספרדי לבתי הספר העל -יסודיים במגזר החרדי. מכסה זו נועדה לבצע העדפה מתקנת של תלמידות אלו בהליכי המיון בבתי הספר. אולם כבר באותה העת עלה חשש שבפועל יראו בתי הספר במכסה זו שיעור מרבי של בנות ממוצא ספרדי בכל בית ספר. חשש זה מתעצם לנוכח ממצאי משרד מבקר המדינה. מכסת מקסימום לעניין זה משמעה שבנות שמוצאן ספרדי יכולות להידחות על ידי בית ספר משום ש"מכסת הספרדיות התמלאה". ממצאי הביקורת על ציון מוצאן העדתי של מועמדות במסמכי עיריית ירושלים ובמסמכים של בתי ספר יכולים להעיד שההחלטה אם לקבל מועמדת תלויה גם במוצאה. קבלת החלטה לדחות מועמדת בשל מוצאה הספרדי היא בבחינת אפליה על רקע עדתי. בשל כל אלה מוטל על משרד החינוך ועיריית ירושלים לנקוט פעולות שיבטיחו קיום הליכי קבלה שוויוניים שאין בהם כדי להפלות בין מועמדות על רקע עדתי. יצוין כי בפס"ד האגודה לזכויות האזרח צידדו שני הגופים הללו בקיומו של הליך שוויוני לקבלת תלמידות. קיומו של הליך קבלה כזה יחייב את בתי הספר לקבוע אמות מידה ראויות, ומכל מקום - לא להביא בחשבון את מוצא משפחתה של המועמדת. . גם בעניין זה תשובת המשרד, שלפיה מידת ההתאמה של התלמידה לרוח בית הספר משמשת תנאי סף לקבלתה, אינה עולה בקנה אחד עם מדיניותו של המשרד המשתקפת בהנחיותיו לבתי ספר על -יסודיים. התשובה מלמדת גם על קיומו של פער בין מדיניותו המוצהרת של המשרד ובין פעולותיו הלכה למעשה, כפי שהן משתקפות בממצאי הביקורת. על האגף לדרוש מבתי הספר להגיש את הרשימות הנוגעות למועמדות במתכונת שתאפשר לו לבדוק אותן ביעילות ולוודא שהליכי הקבלה אליהם תקינים. אופן הצגת המידע בערכת הקבלה, אשר קבע המשרד, אינו מאפשר לרדת לחקר האמת. מן האמור לעיל עולה שעוד קודם לרישום הפורמלי לבתי הספר העל - יסודיים במודיעין עילית ולסמינר ז' בבני ברק מתקיימים הליכים בלתי פורמליים שבהם בתי הספר ממיינים את התלמידות שהתעתדו לסיים את לימודיהן בכיתה ח' וגיבשו החלטה מי מתאימה ללמוד בהם. ההליך הבלתי פורמלי מצמצם במידה רבה את חשיבותם של הרישום והליך המיון הפורמלי ולמעשה מייתר אותם. זאת ועוד, הליך הרישום לסמינר ז' בבני ברק כולל איסוף מידע מגורמים שונים לגבי תלמידות בתי הספר היסודיים בבני ברק, אשר נועד להשפיע על החלטת בית הספר ופוגע בשוויון שבין המועמדות. יתר על כן, מידע זה מועבר עוד לפני שהבנות פנו לסמינר או נרשמו אצלו.
.מן החוק, מן התקנות ומן הפסיקה עולה כי: הרשות המקומית אחראית לרישום ילדים ונערים למוסדות החינוך המוכש"ר; על המשרד והרשות המקומית חלה האחריות להבטיח כי מטרות החינוך הממלכתי ימומשו גם במוסדות החינוך המוכש"ר; על המשרד מוטל לפקח על מוסדות החינוך המוכש"ר ועל מוסדות פטור גם בכל הקשור לדרכי הקבלה אליהם כדי להבטיח, בין השאר, את קיום עקרון שוויון ההזדמנויות; ואין להתנות את הפיקוח בנכונותו של המפוקח לקבל עליו את הפיקוח.