משרד הרווחה והביטחון החברתי . פעולות המדינה לקידומם של מקבלי גמלת הבטחת הכנסה ולשילובם בתעסוקה ואולם, הצלבת נתונים שביצע משרד מבקר המדינה בין נתוני בט"ל לנתוני ש"ת העלתה כי אף שכ -25% (כ- 31,600 ) ממקבלי ה"ה שהתייצבו בש"ת ב-2016 נמצאו בוועדות כושר של ש"ת כאנשים עם מוגבלות בינונית או קשה (קרי, אלה אנשים עם מוגבלות של ממש), כמחציתם כלל לא הגיעו לאבחון נכות בבט"ל, ראו תרשים 4 .להלן אף שש"ת פוגש קבוצה זו של מקבלי ה"ה ואף מזהה אצלם מוגבלות העשויה לזכותם בקביעת אחוזי נכות ולפיכך גם בקצבת נכות או בשיקום מקצועי - הפעילות שהוא נוקט כדי להפנותם לאבחון הולם בבט"ל, מצומצמת בהיקפה ומתקיימת רק בחלק מהלשכות 50 . בשל התועלת הרבה העשויה לצמוח למקבל ה"ה מקבלת קצבת נכות או שיקום מקצועי ולנוכח החסמים שהאוכלוסייה הנידונה מתמודדת עמם, על ש"ת להגביר את שיתוף הפעולה עם בט"ל ולהפנות אליו את תובעי ה"ה שוועדות כושר זיהו אצלם מוגבלות ולא הגיעו לאבחון נכות בבט"ל, כדי שיאבחן אותם בוועדות הרפואיות שלו. מניתוח שערך משרד מבקר המדינה ע ולה כי ב -2016, כרבע מהמתייצבים בש"ת שאובחנו בבט"ל עם 20% ,נכות או יותר לא עברו כלל ועדת כושר בש"ת (כ- 8,000 )תובעי ה"ה. .במבט כולל - בקרב אוכלוסיית מקבלי ה"ה יש כ - 50,000 איש (כשליש מהאנשים שקיבלו ה"ה בשנת 2016 )בחודש אחד לפחות שמוגבלותם פוגעת בתפקודם, ושיקום מקצועי יכול לסייע לרבים מהם להשתלב בעבודה או להתקדם בעולם העבודה. בקבוצה זו נכללים אלו שאובחנו בבט"ל עם 20% נכות או יו תר (כ - 35,000 )איש54 , ואלו שוועדות כושר של ש"ת אבחנו כבעלי מוגבלות בינונית או קשה ולא אובחנו בוועדה רפואית בבט"ל (כ - 15,000 .)איש אך למרות זאת - לא ניתן להם שיקום מקצועי מתאים. משרד מבקר המדינה רואה בחיוב את הפעלת התכניות החדשות של בט"ל לאוכלוסייה עם מוגבלות בעלת חסמים מרובים. עם זאת, על אגף השיקום בבט"ל ומשרד העבודה והרווחה לנתח ביחד את הסיבות למיעוט שיקום מקצועי בקרב מקבלי ה"ה עם מוגבלות, ולבחון אם התכניות הקיימות מתאימות למאפייני האוכלוסייה הזאת. כמו כן, עליהם, בשיתוף עם ש"ת, לנקוט גם פעולות יזומות כמו יידוע, הפניה וליווי של האוכלוסייה שיסייעו למקבלי ה"ה למצות את זכויותיהם לשיקום מקצועי. משרד מבקר המדינה רואה בחומרה את העובדה שאף שחלפו כ-15 שנה מאז תוקן החוק, לא נקבעו כללים43 בנוגע לאנשים עם מוגבלות המטופלים בש"ת, ובכלל זה מקבלי ה"ה. על שר העבודה והרווחה, בשיתוף ש"ת, לקבוע כללים ולהכין תכניות או להרחיב תכניות קיימות44 .בהתאם לתיקון לחוק האמור כתוצאה מפערים בשיתוף הפעולה ובהעברת המידע בין ש"ת לבט"ל - יש מקבלי ה"ה רבים שש"ת הכיר במוגבלותם, אך הם לא אובחנו בבט"ל; ולהפך - כאלה שיש להם אחוזי נכות מבט"ל אך מוגבלותם אינה מוכרת בש"ת; ושיקום מקצועי (בבט"ל או במשרד העבודה והרווחה) כמעט שאינו ניתן למקבלי ה"ה. לכן, הזכויות של חלק ממקבלי ה"ה לקצבת נכות, לשיקום מקצועי ולהשמה בהתאם למוגבלותם אינן ממוצות. על שר העבודה והרווחה, הממונה על בט"ל, משרד העבודה והרווחה וש"ת, להוביל עבודת מטה לשיתוף פעולה בין הגופים הללו כדי למצות את כל האמצעים שיכולים לתרום להכנסתם של מקבלי ה"ה עם מוגבלות למעגל העבודה. על גופים אלה לבחון בהקדם דרכים לשיתוף פעולה - הן בדמות העברת מידע ביניהם (בכפוף לכללי הגנת הפרטיות) הן בדמות פנייה יזומה למקבלי ה"ה והרחבה של בחינת הזכאות לקצבת נכות ולשיק ום מקצועי. יש חשיבות יתרה לקידום הנושא בעיקר מאחר שמדובר באוכלוסייה חלשה. על שר העבודה והרווחה לפעול לכך שש"ת ומשרד העבודה והרווחה יחזקו את שיתופי הפעולה ביניהם ויגבשו נוהל מסודר, כדי לאתר אוכלוסייה שנזקקת לעזרה בהסרת אותם חסמים שהטיפול בהם הוא בתחום אחריותן של המחלקות לשירותים חברתיים, ולהפנותה אליהן. כך יוכלו מקבלי ה"ה ליהנות מהליווי, הכלים והמומחיות שמשרד העבודה והרווחה מציע, שיכולים לסייע להם להתגבר על חסמים בדרכם לתעסוקה. . בביקורת נמצא כי משרד העבודה והרווחה מציע למקבלי ה"ה - החיים בעוני חמור - רק טיפול חלקי ביותר בנושא מיצוי זכויות וטיפול בחובות. משרד העבודה והרווחה גם אינו פועל ליצירת שיתופי פעולה עם ש"ת או עם בט"ל כדי לבצע שיחור 63 אל אותם מקבלי ה"ה שיכולים להיעזר בשירותיו, ולכל הפחות לקבוע שעל גופים אלה להפנות למרכזי עוצמה ולמחלקות לשירותים חברתיים את האנשים הזקוקים לכך. כך למשל, במרכזי עוצמה הקיימים כרבע מהמטופלים הם מקבלי ה"ה. ואכן, בביקורת עלה שאף על פי שמגוון גורמים המליצו ליישם תכנית ארצית מתואמת לטיפול בחסמי ת עסוקה למקבלי ה"ה116 - המדינה לא קיבלה על עצמה לקבוע מדיניות כוללת, לבצע אותה ולתרגם אותה לתכנית מתואמת אחת. גופים רבים מציעים באופן עצמאי תכניות ומענים המתאימים למקבלי ה"ה. כל גוף פועל על פי אילוצים וסדרי עדיפויות משלו, אך לא בהכרח על פי צורכיהם של מקבלי ה"ה. לפיכך, הטיפול מתבצע במקטעים שונים ובלתי מתואמים, יש חסמים שכמעט אינם מטופלים כלל, ומרבית מקבלי ה"ה אינם מקבלים כלים תעסוקתיים מלבד התייצבות בלשכת התעסוקה. אין גורם שמתכלל את כלל המענים המוצעים - לא ברמת התכניות ואף לא ברמת הפרט, וכך אין למקבל הגמלה כתובת אחת לקבלת טיפול מותאם לקראת שילוב בתעסוקה . יוצא כי אף שמקבלי ה"ה הם קבוצה מרובת חסמים וענייה הזקוקה לסיוע רב כדי להשתלב בתעסוקה - המדינה מזניחה את הטיפול בחסמים העומדים בדרכם. במצב הנוכחי - למרות פריסתה של תכנית "מעגלי תעסוקה" - לא נראה שהמצב של רובם צפוי להשתפר בהרבה. בהיעדר "מבחן תעסוקה אפקטיבי" למרבית תובעי ה"ה, בט"ל וש"ת אינם יכולים לזהות את מקבלי ה"ה שיוכלו להשתלב בעבודה אם יקבלו תמיכה מתאימה. בביקורת נמצא כי על אף ההמלצות השונות של בט"ל ומסקנות ועדת לרון בנוגע לקשר השלילי שבין יציאה לעבודה לזכאות לגמלה ולהטבות הנלוות (שבעקבות יה אימצה הממשלה את ההמלצה על הצורך במעבר מתון מעולם הקצבאות ליציאה לעבודה לגבי הנכים ) במועד סיום הביקורת אין כל הדרגתיות בהפסקת הזכאות לקבלת ההטבות הנלוות הניתנות למקבלי ה"ה. על בט"ל ומשרד האוצר לבחון את מבנה הגמלה והפסקת הזכאות להטבות כך שלא ישמשו תמריץ שלילי ליציאה לעבודה או להגדלת היקף העבודה, ולחתירה לעצמאות כלכלית. יש לבחון את האפשרות להעניק תקופת הסתגלות למקבלי ה"ה שנכנסו למעגל העבודה כדי להפחית את החשש העמוק מפני אובדן ההטבות לפני שה ם מתייצבים בעבודה. כך יוכלו להסתגל ביתר קלות ליציאה לעבודה ולהתנתקות מעולם הקצבאות. זאת ועוד, יש מקום לבחון את התוצאות של תכנית הפיילוט שנעשתה על משפחות חד -הוריות, כדי לברר אם נכון להחיל מודל זה על כלל המשפחות בה"ה להגברת התמריץ להשתלבות בתעסוקה (או להגדלת היקף העבודה). ואולם, בביקורת עלה כי ש"ת אינו ממצה את הפוטנציאל התעסוקתי של תובעי ה"ה בני 50 או יותר. אף על פי שלרבים מהם עשויה להיות מסוגלות תעסוקתית, ש"ת אינו עושה די כדי להכניס אותם למעגל התעסוקה. ההתייחסות של ש"ת לתובעי ה"ה בני ה -50 ומעלה היא זהה ואחידה לכולם, על בסיס גיל בלבד, והוא אינו מבחין ביניהם ואינו מאתר את אלו שלהם מסוגלות גבוהה יותר להשתלב בעבודה. כך, מגיל 50 עד גיל פרישה נדרשים כל תובעי ה"ה להתייצב בלשכות פעם בחודש ולראות פקיד פנים מול פנים רק פעם בארבעה חודשים בערך - זאת, לעומת שאר התובעים הנדרשים לרוב להתייצב מדי שבוע ולפגוש פקיד מדי חודש. יודגש שהסדר זה יש בו כדי להקל על תובעי ה"ה המתקשים מאוד להשתלב בתעסוקה ושההתייצבויות מכבידות עליהם עוד יותר. ואולם, הוא אינו מאפשר להבחין בין קבוצות שונות בקרב בני ה -50 ,ויותר ומצמצם מאוד את ההזדמנויות של אותם תובעי ה"ה שעודם רחוקים מגיל פרישה ויש להם פוטנציאל לתעסוקה (כגון אלו שזה עתה הצטרפו למעגל הקצבאות) לקבל טיפול בדמות הפניות לעבודה ולכלים תומכי תעסוקה. .על ש"ת כגוף ציבורי להתאים את הטיפול בתובע ה"ה מבוגר למצבו האישי של כל אדם ולא לבססו על יחס גנרי שבבסיסו עומד אך ורק מאפיין הגיל, ובפרט מפני שרבים מהם יכולים להשתלב בעבודה בעזרת סיוע מתאים. בלי טיפול בשלב זה עלול אדם להתקבע בעוני עד סוף ימיו. על ש"ת לנתח את מאפייניה של קבוצה זו, לבחון בהקדם ובאופן מעמיק את הטיפול בה ולמצוא דרכים מתאימות לקדמה. היות ש שר העבודה והרווחה הוא הנושא באחריות המיניסטריאלית לשילובם של מקבלי ה"ה בשוק העבודה מתוקף אחריותו על משרד העבודה והרווחה, בט"ל וש"ת - עליו לפעול להקמת מנגנון מתכלל להסרת החסמים ולהבטחת קיומו של "מבחן תעסוקה אפקטיבי". משפחה ש נאלצת להסתמך רק על גמלת ה"ה עלולה להגיע ל ידי חרפת רעב, לשקוע בחובות הולכים וגדלים (תהליך שעלולות להיות לו תוצאות הרסניות וארוכות טווח מבחינה כספית, נפשית וחברתית131 ,) להזדקק לתרומות ולצדקה ולוותר על צריכת שירותים חיוניים, לרבות מזון ותרופות . יתר על כן, למצב הזה יש גם תוצאות קשות כלפי הדור ה בא - ילד שגדל במשפחה כז את יתקשה מאוד לצאת ממעגל העוני.
על ש"ת בשיתוף אגף התקציבים לבחון את האפשרות לתת טיפול שיטתי, מקיף ומותאם לבני קבוצות אלה שיוכל לתרום לשילובם בתעסוקה או להרחבת היקף העסקתם של מי שכבר עובדים, כדי לשחררם מהתלות בקצבאות.