רכבת ישראל בע_מ . מינויים וחריגות שכר - חברת רכבת ישראל בע_מ באוגוסט 2002 , לאחר שהחל עובד בכיר ב' לעבוד ברכבת, הועבר לרכבת דו"ח אבחון והערכה שהוכן עליו במאי 2002 על ידי מכון השמה, על בסיס מבחני התאמה שנעשו לו כמועמד למקום עבודה אחר מחוץ לרכבת. בדוח, שהותאם לתפקיד מנהל ענף פיתוח עסקי, נאמר כי עובד בכיר ב' אינו מומלץ לתפקיד. לדעת משרד מבקר המדינה, לאחר שקיבלה הרכבת את דו"ח האבחון וההערכה, היה עליה לשקול מיי דית את התאמתו ולנמק בכתב מדוע יישאר בתפקידו למרות תוצאות האבחון, כנדרש על פי סדרי מינהל תקין. במרס 2004 התכנסה ועדה שהוגדרה כ"ועדת קבלה" לאיוש משרות, בראשות מ"מ מנכ"ל החברה דאז מר יוסי מור, ובפניה הוצג מועמד אחד בלבד - עובד בכיר ב'. הוועדה המליצה על מינויו של עובד בכיר ב' כמ"מ מנהל אגף. .הביקורת העלתה כי בחירת מנהל האגף לא נעשתה בהליך שוויוני, ולא התפרסם מכרז פנימי או חיצוני לתפקיד. בנובמבר 2004 התקיימה ועדת קבלה. בוועדה היו חברים מ"מ מנכ"ל החברה דאז מר יוסי מור, סמנכ"ל למינהל, מנהלת אגף משאבי אנוש דאז ועובד ב כיר ד'. המועמד היחיד לתפקיד היה עובד בכיר ב ' והוועדה החליטה על בחירתו. הביקורת העלתה כי עובד בכיר ד', הממונה הישיר על עובד בכיר ב', המליץ באוקטובר 2004 .לתת לו מינוי של קבע לתפקיד מנהל האגף משרד מבקר המדינה מעיר, כי לא היה מקום לחברותו של עובד בכיר ד' בוועדת הקבלה, אם הוא הביע דעה מוקדמת ביחס למידת התאמתו של עובד בכיר ב' לתפקיד. הכשרתו של עובד א' לתפקיד נעשתה בצורה לקויה ולא בהתאם לכללים שהיו נהוגים בחברה. למרות זאת, באוקטובר 2006 .מונה עובד א' לתפקיד הפקד הראשי משרד מבקר המדינה רואה בחומרה את התנהלותה של הנהלת החברה בהשמת עובד שלא הייתה לו הכשרה מתאימה וניסיון לתפקיד כה רגיש הכרוך באחריות בטיחותית ממעלה ראשונה. משרד מבקר המדינה מעיר, כי מ ן הדברים עולה החשש שהמנוי היה נגוע בשיקולים זרים ובכללם פוליטיים, וכי תהליך הבחירה לא הבטיח את בחירת המועמד המתאים ביותר. חבר ועדת האיתור בעל היכרות מוקדמת עם מועמד חייב לדווח על מידת היכרותו את המועמד ואת זיקתו אליו, והדבר צריך להירשם בפרוטוקול הישיבה. זאת מן הטעם שעל עובד ציב ור אסור להימצא במצב שיש בו חשש לניגוד עניינים 11 . ממכתבו של מזכיר החברה מ- 21.9.03 וכן מפרוטוקול הוועדה מאותו יום עולה כי לחלק מחברי ועדת האיתור הייתה היכרות מוקדמת עם חלק מהמועמדים. מידת היכרותם המוקדמת של חברי ועדת האיתור את המועמדים לא נרשמה בפרוטוקול הדיון ולכן לא ניתן לעמוד על האפשרות של ניגוד עניינים בין החברות בוועדת האיתור ובין ההיכרות המוקדמת עם מועמד זה או אחר או על האפשרות כי ההיכרות השפיעה השפעה לא הולמת על הליך הבחירה. הביקורת העלתה כי לא נקבעו תנאי סף הנדרשים מהמועמד למשרה. כמו כן לא נקבעו קריטרי ונים לבחינת המועמדים ולא אמות מידה לכישורים השונים הנדרשים, לפני שוועדת האיתור עיינה בקורות החיים. .סדרי מינהל תקינים מחייבים כי הוועדה תנהל רישום פרוטוקול שישקף את מהלך הדיון ואת עיקרי הדברים שנאמרו. בבג"ץ אילן 12 , אשר ניתן לאחר מינויו של עובד בכיר ג', ובו חיזוק להלכות פסוקות מן העבר נקבע, כי סדרי מינהל תקינים מחייבים ועדה לרשום פרוטוקול אשר ישקף את עיקרי המידע שהובא לפניה, ההחלטות שהתקבלו והנימוקים להחלטה. הביקורת העלתה כי הוועדה לא תיעדה את דיוניה בפרוטוקול ולא הכלילה כנדרש רכיבים כגון אמות מידה לפיהן ייבחרו המועמדים והשוואה בין המועמדים בהתאם לקריטריונים אחידים. לדעת משרד מבקר המדינה, על החברה לעגן בנהליה כללים ברורים, שאינם חורגים מהוראות הממונה על השכר, הקובעים מי מהעובדים זכאי לימי השתלמות בשכר וכמות הימים להם זכאי העובד. בנובמבר 2001 אישר הסמנכ"ל למינהל הצמדת רכב לעובד ו'. הסמנכ"ל למינהל כתב לממונה על מחלקת השכר ברכבת שהצמדת הרכב נעשתה "על פי החלטת מר עוזני", המנכ"ל דאז. יצוין כי לא נמצא אישור המנכ"ל דאז להטבה זו. הסמנכ"ל למינהל הסביר ביוני 2007 למשרד מבקר המדינה כי החלטת מר עמוס עוזני נמסרה לו בעל פה. המנכ"ל דאז מר עמוס עוזני הודיע ביולי 2007 למשרד מבקר המדינה כי הוא סיים את תפקידו ברכבת באוקטובר 2001 , כחודש לפני הודעת הסמנכ"ל למינהל. כמו כן הסביר כי כל אישוריו נעשו בכתב "ובאם אין אישור בכתב, אז לא אישרתי". על פי מכתב של יו"ר הוועד אל הסמנכ"ל למינהל מיוני 2004 , באוקטובר 2002 החל המשא ומתן על העברת עובדי הרכבת מרנ"ר לחברה. הביקורת העלתה כי באותו חודש אישר מר יוסי שניר, מנכ"ל הרכבת דאז, את השוואת שכרו ומעמדו של עובד ו' לאלו של מנהל אגף. מר יוסי שניר הסביר באוגוסט 2007 למשרד מבקר המדינה כי הוא החליט בסמכותו כמנכ"ל להיענות בחיוב לבקשת יו"ר האגף לאיגוד מקצועי, שכן לא הייתה לדעתו "סיבה כלשהי שארגון כגון הרכבת יקפח את יו"ר וועד העובדים אל מול יו"ר וועד עובדים בארגון אחר, כאשר שניהם נמצאים באותו המעמד." עוד הוסיף כי ההסכם בין הרכבת לבין העובדים נחתם ביוני 2003 , כמעט שנה לאחר ההחלטה הזו, ולא היו להסכם "השפעה ו/או קשר להחלטתו". לדעת .משרד מבקר המדינה, מכתבו של יו"ר האגף לאיגוד מקצועי אינו מהווה אסמכתא או תחליף לאישור הנדרש כדין מהגורמים המוסמכים (ראו להלן). ב- 5.11.02 הורה הסמנכ"ל למינהל לממונה על מחלקת השכר ברכבת לעדכן את מנהל האגף בשינויים המצוינים בנספח ]למושווה[ שכרו של עובד ו' "למשווה השכר" שצורף להוראה. בנספח האמור פירט הסמנכ"ל למינהל את התנאים: דרגה 21 +, תוספת מיוחדת בסך 4,600 ש"ח כגמול שעות גלובליות (להלן - התוספת המיוחדת), פרמיה חודשית שערכה תשלום בעבור 55 שעות ותשלום בגין כוננות חודשית של 36 שעות. תוספת זו שולמה בבסיס השכר, וחלו עליה תוספות אחוזיות נוספות. התוספת הנזכרת הייתה תוספת חריגה, ולא הובאה לאישור הממונה על השכר כנדרש. ה סמנכ"ל למינהל הודיע ביוני ובדצמבר 2007 למשרד מבקר המדינה כי למנכ"ל הרכבת דאז נשלח עותק מההוראה שלעיל והוא אישר את הנספח האמור. מר יוסי שניר הודיע למשרד מבקר המדינה כי הוא לא אישר בעל פה או בכתב את הנספח האמור. עוד הוסיף כי את תוספת השכר יישם הסמנכ"ל למינהל ללא הסכמתו וללא ידיעתו ובחריגה מהאישור שניתן לו. הוא הוסיף כי "הוא לא נהג לתת אישורים בעל פה בנושאים כגון אלה ובכל נושא מהותי אחר, ומצידו של מר סרי הייתה הקפדה יתרה על קבלת אישורים בכתב כאשר הוא לא פעל ללא אישור בכתב ובמפורש...". 6. הביקורת העלתה כי שכר הלימוד בגין לימודיהם של היועמ"ש וסמנכ"ל חטיבת מטענים שולם למוסד האקדמי ישירות על יד החברה מבלי שהתשלום יקבל ביטוי בשכר העובד. בדרך זו נעלמה ההכנסה הנוספת הזו של העובדים הבכירים מעיני רשות החברות ומהממונה על השכר, המפקחים על שכר עובדים בחברה ומרשויות המס. הביקורת העלתה כי החברה אינה מנכה מס הכנסה מכל מענקי ההשתלמות של עובדיה כנדרש בהנחיות רשויות המס. במאי 2006 למדו11 עובדי רכבת לתואר שני, ו-57 לתואר ראשון. החברה הודיעה ביולי 2007 למשרד מבקר המדינה כי התשלומים לעו בדים בגין לימודים לא נזקפו למשכורותיהם בהתבסס על ייעוץ מקצועי חיצוני שוטף שניתן להנהלת החברה למן שנת 2001 ואילך בפגישות ובחוות דעת כתובות. סמיכות המועד של שינוי מתח הדרגות של משרתו והקידום בשכר של עובד ז', שהוא ממלא מקומו של יו"ר הוועד, לחתימת הוועדים והנהלת הרכבת על הסכמי עבודה ב- 2001, .מעלה חשש שקיים קשר בין האירועים התוספת המיוחדת אינה נמנית עם תוספות השכר של מנהלי אגפים אחרים בחברה. בדוח עלות השכר השנתית של בעלי תפקידים כהגדרתם בסעיף 33 א לחוק יסודות התקציב, נאמר שעלות השכר השנתית של יו"ר הוועד בשנת 2005 הייתה כ - 836,000 ש"ח; עלות שכרם השנתי של מנהלי אגפים אחרים בחברה הסתכמה באותה שנה בכ - 450,000 -580,000 ש"ח בלבד. משרד מבקר המדינה לא קיבל הסברים מניחים את הדעת מהחברה ומהממונה על השכר על הפער המהותי בין שכרו של יו"ר הוועד במעמד מנהל אגף ובין השכר של מנהלי אגפים אחרים בחברה. מן הדברים עולה, כי שכרו של יו"ר הוועד מורכב, למעשה, מרמת השכר של בכירים בחברה ממשלתית המועסקים בחוזה אישי, ומהתוספות ההסכמיות החלות על העובדים המאורגנים בהסכם הקיבוצי. . הביקורת העלתה כי במקום התחייבות לארבע שנים כמתחייב מהנוהל הוסיפה היועמ"ש לכתב ההתחייבות האחיד הסתייגות בכתב ידה, ובו התחייבה לשיר ות נוסף של שנתיים בלבד. לא נמצא ששינוי זה אושר על ידי מנכ"ל החברה או הובא לידיעת הממונה על כוח אדם ברשות החברות. 3. : הלוואה מיוחדת בחברת הרכבת אין קרן למתן הלוואות. הביקורת העלתה כי בספטמבר 2003 הורה הסמנכ"ל למינהל לממונה על מחלקת השכר ברכבת לשלם לעובד ז' "מקדמה" בסך 10,000 .ש"ח שנוכתה משכרו בתשלומים ביולי 2006 הורה הסמנכ"ל למינהל לממונה על מחלקת השכר ברכבת לשלם לעובד ז' "מקדמה" בסך 30,000 'ש"ח. ה"מקדמות" נוכו משכרו של עובד ז בתשלומים. החברה הודיעה למשרד מבקר המדינה כי בפועל מחייבת החברה ריבית על המקדמות האלו ומע "מ על אותה ריבית, כך שאין היא ניזוקה מתשלום המקדמות. מהאמור עולה כי ה"מקדמות" ששולמו מכספי החברה על פי הוראת הסמנכ"ל למינהל היו למעשה הלוואות, מבלי שהדירקטוריון אישר שימוש כזה בכספי החברה. אין בחברה נוהל מאושר על ידי הדירקטוריון על מתן הלוואות לעובדים, המפ רט מי מוסמך לאשר הלוואה, מי זכאי לקבלת הלוואה ומה תנאי ההלוואה (סכום, תנאי פירעון וכו'). ב- 6.7.03 אישר המנכ"ל דאז מר יוסי שניר את קידומו של עובד ח ', סגן יו"ר הוועד הכללי, בארבע דרגות, מדרגה 48 לדרגה56 , ואישר לשלם לו פרמיה קבועה בעבור 100 שעות ובעבור 36 שעות כוננות. במסמך שנמצא בתיקו האישי של עובד ח ', שבו מאשר מר שניר את תוספות השכר, נכתב: "יוני 2003 - יו"ר[ והוא הסכים להעל ]יו"ר הדירקטוריון דאז [ דיבר עם משה ליאון ]הוועדאת השכר". יו"ר הדירקטוריון דאז הודיע באוקטובר 2007 למשרד מבקר המדינה כי "לא זכור לי שהתערבתי בנושא זה. כמובן שאיני יכול להיות אחראי למה שנכתב בכתב יד על גבי הנספח אשר עותק הימנו אף לא נשלח אלי". החברה הודיעה ביוני 2007 למשרד מבקר המדינה כי הקידום נעשה במטרה "להשוות את תנאי עבודתו עובד ח[ ושכרו של' לאלו של ממונה ארצי במתח דרגות ] 50-60 . וזאת, כיוון של , אושרה השוואת תנאים לאלו ]הוועד הכללי[ , כיו"ר המזכירות הארצית]'עובד ו[ של מנהל אגף ולא ניתן היה להשאיר את סגנו ברמת תפקיד כה נמוכה". יצוין כי מספר ימים קודם לכן, ב- 26.6.03 , נחתמו הסכמים קיבוציים להסדרת מעבר עובדי הרכבת מרנ"ר לחברה. מנכ"ל החברה דאז מר יוסי שניר כתב באוגוסט 2007 למשרד מבקר המדינה כי הטעם לקידומו של עובד ח' היה "כי העובד תפקד בצורה ע[ טובה, גם כעובד וגם כחבר ועד, ונוצר פער גדול בין מעמדו כעובד לבין. ]'ובד ו משכך ההחלטה נעשתה כדין במיוחד לאור זכאותו של העובד לכך". הוא גם ציין כי "ההחלטה לא הייתה נגועה בשיקולים זרים כלשהם, והחתימה על ההסכמים או עניין דומה אחר לא היו עניינו האישי של המנכ"ל". הוא הוסיף כי באוגוסט 2003 לא כיהן כמנכ"ל והיה נטול סמכויות בפו על, ולכן לא הביא את הנושא לאישור הדירקטוריון. מר משה ליאון הודיע ביולי 2007 למשרד מבקר המדינה כי למיטב ידיעתו וזיכרונו תוספות השכר לעובד ח' לא הובאו בפני הדירקטוריון, לא הובאו בפניו, והוא לא אישר אותן. קידום בדרגות: 1. מתח הדרגות של משרתו של עובד ז' עד 2001 היה32- 34 , כמתח דרגות של רכז בכיר. בטבלאות ההמרה שצורפו להסכם מ- 2001 נקבע כי מתח דרגות זה יומר למתח דרגות 48-54 . באוקטובר 2001 , חודש לאחר חתימת ההסכם, הומרה דרגתו (38 ) של עובד ז' לדרגה54 , ונקבע למשרתו מתח דרגות משרד מבקר המדינה מעיר, כי קידומו של יו"ר הוועד בשלוש דרגות בשנה וחצי מנוגד להסכמים הקיבוציים מ - 1994 ומ- 2001 . כמו כן, סמיכות מועדי הקידום בשכר של יו"ר הוועד לחתימה על הסכמי העבודה בין הוועד להנהלת הרכבת ב- 2001 .מעלה חשש שקיים קשר בין האירועים משרד מבקר המדינה העיר לחברה כי חובתו של גוף ציבורי כרכבת ישראל היא לפעול על פי מדיניות והוראות נציבות מס הכנסה, ולא לחפש דרכים עוקפות באמצעות חוות דעת שיצדיקו הימנעות מתשלום מס. רשות החברות הודיעה באוגוסט 2007 למשרד מבקר המדינה כי היא רואה במימון לימודים אקדמיים לעובדים הטבת שכר החייבת במס לכל דבר ועניין. עוד הודיעה כי תפעל לכך שהחברה תנכה מעובדיה את המס בגין השתלמויות ללימודים לתואר, כמתחייב מתקנות מס הכנסה. בעקבות הביקורת ביקש מנהל תחום שומה בכיר (שומה-פרט) בחטיבת שומה וביקורת של רשות המסים בישראל את סגן פקיד שומה חיפה להורות על ביקורת ניכויים בחברת רכבת ישראל לשם טיפול בליקויים שהועלו. בעקבות הביקורת הודיעה החברה ביולי 2007 למשרד מבקר המדינה כי מנכ"ל החברה הנחה את מנהל אגף כספים לפנות למס הכנסה "מיד" כדי שיכריע בסוגיה זו. בדצמבר 2007 הודיעה החברה למשרד מבקר המדינה כי בעקבות פסק דינו של בית המשפט העליון27 אשר ניתןב- 28.11.07 , היא החליטה שלא להמתין להכרעת שלטונות המס בנושא מענקי ההשתלמות ולנכות מס במקור על הסכומים ששולמו על ידה לעובדיה. היועמ"ש של החברה הודיעה למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2007 כי בעקבות פסיקת ביהמ"ש העליון היא הורתה לחברה לנכות מס במקור ממענק ההשתלמות שמומן עבורה ע"י החברה. (ב) על פי נוהל החברה שהיה בתוקף במועד אישור הבקשה ללימודים, תקרת המענק ללימודי תואר שני הייתה 60% מהעלות- דהיינו מענק של 13,594 ש"ח לשנתיים25 . בדצמבר 2005 אישרו הסמנכ"ל למינהל והממונה על ההדרכה בחברה את בקשתה של היועמ"ש למענק השתלמות של 84,600 ש"ח. כלומר, יותר מפי שישה מהמקובל על פי נוהל החברה. לא נמצאו נימוקים להחלטה החריגה. עוד העלתה הביקורת כי החברה לא הביאה את ההטבה החורגת מהנוהל לאישור דירקטוריון החברה, לאישור הממונה על כוח אדם ברשות החברות ולאישור הממונה על השכר. בעקבות הביקורת הודיעה היועמ"ש ביולי 2007 למשרד מבקר המדינה כי עד לקבלת הפנייה ממשרד מבקר המדינה "לא היה לי ספק כי החלטת רכבת ישראל לשאת בהוצאות מלוא שכר לימודיי אינה מפירה את נהלי הרכבת או כללים אחרים. לא הייתי מצויה בכללים בהם עסקינן שכן הטיפול בנושא השתלמויות לעובדים ומענקי השתלמויות אינו מצוי בתחום טיפולה של המחלקה המשפטית ברכבת". בנוסף, בחודש יולי 2007 פנתה היועמ"ש למנכ"ל החברה דאז, וביקשה לנכות משכרה ב-12 תשלומים את שכר הלימוד העודף על המענק לו הייתה זכאית. החל ממשכורת אוגוסט 2007 החברה מבצעת את הניכוי האמור בסך כולל של כ- 70,000 .ש"ח במרס 2002 פנה סמנכ"ל חטיבת המטענים אל הסמנכ"ל למינהל בעניין תשלומי הפרמיה לעובד ח ': "צריך לקבוע אחת ולתמיד איך מחשבים ועל מה משלמים. עובד [ בפועלח' לא עובד הוא רק רשום כמנהל משמרת שני". החברה הודיעה ] ביוני 2007 למשרד מבקר המדינה כי הסמנכ"ל למינהל קיים שיחה עם סמנכ"ל חטיבת המטענים ובה הנחה אותו לבדוק את עבודתו של עובד ח ' לצורך ביצוע תשלומי הפרמיה המערכתית שאושרה לו ע"י מנכ"ל החברה דאז. סמנכ"ל חטיבת מטענים הודיע ביולי 2007 למשרד מבקר המדינה כי הסמנכ"ל למינהל הנחה אותו שהעובד זכאי לפרמיה מערכתית שאישר לו ממלא מקום המנכ"ל דאז. . לשנה נוספת. שנתיים לאחר מכן, בנובמבר 2005 , נתנה נש"ם אישור חריג לשנה שלישית של חל"ת עד נובמבר 2006 . לא נמצאו בנש"ם מסמכים המסבירים את הנימוקים להארכה החריגה. הביקורת העלתה כי רשות החברות לא הסדירה כללים או הנחיות כלשהן בנושא חל"ת של עובדים בכירים בחברות ממשלתיות. בעקבות הביקורת, בנובמבר 2007 הוציא מנהל רשות החברות הבהרות ליו"ר הדירקטוריון ומנכ"לי החברות הממשלתיות בנושא חל"ת. בהבהרות נקבע בין השאר כי במקרים מיוחדים, אשר אושרו ע"י דירקטוריון החברה, ניתן לאשר לעובד בכיר יציאה לחל"ת לתקופה העולה על שלושה חודשים, אך על החברה לפנות ולקבל לכך את אישורה המוקדם של רשות החברות. מהממצאים עולה כי הגורמים המוסמכים ברכבת נקטו ביחס סלחני ומיטיב עם עובד שנחשד, ואחר כך הורשע בהטרדה מינית. למרות שהגורמים המוסמכים ברכבת היו מודעים לחשד להטרדה מינית הם פעלו להעסיקו ואף לקדמו בדרכים עקיפות. רק בעקבות פניית משרד מבקר המדינה לחברה ושנה לאחר שניתן פסק הדין בעניינו, החליטה החברה לפטרו. החברה אף שילמה לו פיצויי פיטורים. על החברה לפעול .העובדה שלא נעשתה פנייה פומבית ושוויוני ת לאיתור מועמדים פוטנציאליים נוספים לתפקיד, העובדה שהחברה בחרה בעובד בכיר ד' חסר ניסיון ניהולי החיוני במיוחד לחטיבה גדולה בהיקף של מאות עובדים, העברתו לתפקידים נמוכים יותר מבחינה ארגונית תוך שמירה על תנאי שכר של סמנכ"ל, ועובדת היותו בעל נגיעה פוליטית, מעלים חשש כי במינוי זה היו מעורבים שיקולים זרים. ב- 27.8.2 000 ,פנה הסמנכ"ל למינהל מר יצחק סרי למנהלת אגף משאבי אנוש דאז והורה לה לטפל בקליטתו של העובד לתפקיד עתק 18 החל ב - 1.9.2000 לתקופה קצרה, באמצעות חברת כוח אדם. העובד החל בספטמבר 2000 לעבוד ברכבת בתפקיד אחר - פקח, באמצעות חברת כוח אדם אחרת. בספטמבר 2001 העבירה הרכבת, את עובד ה' למעמד של עובד רכבת. במהלך השנים קודם עובד ה' בדרגות. 2. בשאלון אישי שמילא עובד ה' בספטמבר 2001 הוא הצהיר כי אין לו כל רישום פלילי כאמור בחוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ"א - 1981 , והתחייב כי אם ייעשה בגינו רישום כאמור יודיע זאת להנהלת הרכבת. על העובד חלה החובה לעדכן את הנהלת הרכבת על מתן פסק דין סופי. הביקורת העלתה כי גם משהורשע העובד וניתן פסק דין כנגדו בערעור ב- 5.1.2006 , הוא לא דיווח על כך להנהלת החברה. הביקורת העלתה כי בדיון שנערך ב - 6.1.2006 בדירקטוריון החברה דיווחה היועצת המשפטית של החברה כי ערעור העובד נדחה, דבר המצבי ע על מידע שהיה בידי הנהלת החברה בנוגע להליכים הפליליים נגד עובד ה'. . כדי שמקרה כזה לא יישנה. עליה לטפל בנחישות ובמהירות במקרים של חשד להטרדה מינית ולהטמיע את המודעות לנושא בקרב כל עובדי החברה. הביקורת העלתה כי ב - 30.3.05 חתמה מנהלת אגף משאבי אנוש דאז על שינוי בהסכם ההעסקה של עובד בכיר ג ', והשמיטה ממנו את הסעיף האמור. הנהלת החברה לא ביקשה את אישור הדירקטוריון ורשות החברות לשינוי זה. עובד בכיר ג' הסביר למשרד מבקר המדינה כי השינוי בהסכם ההעסקה מהווה תיקון טעות, שכן לא היה מקום להוסיף סעיף זה מלכתחילה. לדעת משרד מבקר המדינה, אף אם מדובר בטעות, הרי שתיקון זה היה ראוי שייעשה בהליך מסודר ובאישור דירקטוריון החברה ובאישור הממונה על שכר וכוח אדם ברשות החברות. 3. חופשה ללא תשלום: (א) לאחר בחירתו למשרה פנה עובד בכיר ג ' בנובמבר 2003 אל נציבות שירות המדינה (להלן- נש"ם), באמצעות משרד ממשלתי ב' שם היה מועסק באותה העת, בבקשה לצאת לחופשה ללא תשלום (להלן - חל"ת) ולקבל היתר לעבודה פרטית (להלן - היתר) בחברת הרכבת. בתקשי"ר נקב ע כי ניתן לאשר לעובד מדינה חל"ת הכרוך במתן היתר לעבודה פרטית לתקופה שלא תעלה על שנה אחת, עם אפשרות להארכה בשנה נוספת. נש"ם אישרה לעובד בכיר ג' חל"ת לשנה אחת. בתום שנת החל"ת אישרה נש"ם להאריך את תקופת החל"ת מתן דרגה אישית הוא כלי ניהולי בידי מנהלי החברה, ובאמצעותו הם יכולים לעודד ולתגמל עובדים מצטיינים. ואולם לדעת משרד מבקר המדינה, תשובת החברה עומדת ב סתירה להוראות ההסכם הקיבוצי מ - 1994 הקובע מפורשות כי .הוא מבטל את כל ההסכמים הקיבוציים, את ההסדרים הקיבוציים או את המנהגים הקודמים שחלו על עובדי רכבת ישראל, למעט אלו המוזכרים מפורשות בהסכם. על כן, מתן דרגה אישית לעובדי החברה הוא לכאורה שכר שניתן ב"הסכם חורג"22 .כהגדרתו בחוק יסודות התקציב על פי לוחות ההמרה של ההסכם, מתח הדרגות החדש המקביל למתח הדרגות התקני של משרתו של עובד ו' הוא 12+-17 ולא 13-19 . מנהלת אגף משאבי אנוש דאז הודיעה ביולי 2007 למשרד מבקר המדינה כי לא הייתה התאמה חד-ערכית בין מתח הדרגות הישן למתח הדרגות החדש, ושיו"ר הוועד מונה לממונה הארצי על הרווחה. יש לציין כי אין בחברה תפקיד שמתח הדרגות הצמוד לו הוא 13-19 ; מתח הדרגות של ממונה ארצי לפי טבלאות החברה הוא 13-18 . הביקורת העלתה כי לא היה בסיס הסכמי לשינוי במתח הדרגות התקני, והשינוי לא אושר על ידי המנכ"ל דאז. על פי ההסכם, דרגתו של עובד ו' בסולם החדש הייתה צריכה להיות 18 + אישית, ועל כן מתן דרגה אישית נוספת הוא הטבה שלא הוב אה לאישור הממונה על השכר כמתחייב מסעיף 29 .לחוק יסודות התקציב . ,באישור הגורמים המוסמכים ובכפוף לכללים שנקבעו בחוק יסודות התקציב התשמ"ה- 1985 . על החברה לפעול על פי נורמות המוטלות על גוף ציבורי. עליה להקפיד כי הליכי בחירת עובדים בכירים ייעשו בצורה פומבית, תחרותית ותוך מתן שוויון הזדמנויות לכל מי שמעוניין להציג את מועמדותו ולאחר בחינת כישוריהם והתאמתם לתפקיד שאליו נבחרו. עליה להקפיד כי כל התשלומים לעובדים ייעשו יצוין כי בדצמבר 2007 עדיין המשיכה החברה לשלם לעובדים את תוספות השכר החריגות. .חדש 50-60 , כשל ממונה ארצי. הביקורת העלתה כי אין בסיס הסכמי להעברת עובד ז' מרמת שכר של רכז בכיר לזו של ממונה ארצי, ואין אישור של המנכ"ל דאז לשינוי במתח הדרגות. הביקורת העלתה כי אף שהתוספת האישית היא, לפי הודעתו של הסמנכ"ל למינהל, תמורה בגין "כוננות גלובלית", הוא הנחה את הממונה על מחלקת השכר בחברה, בשנת 2005 כשהיה ממלא מקום מנכ"ל החברה, לשלם לעובד ז' תוספת שכר בעבור כוננות של 35 שעות בחודש, שסכומה החודשי גדול מ- 3,000 .ש"ח הסמנכ"ל למינהל הודיע כי הדבר נעשה "לאור הצורך בביצוע עבודות שטח" מדי פעם בפעם. הסמנכ"ל למינהל לא הסביר כיצד ניתן לשלם פעמיים עבור כוננות, פעם באופן גלובלי ופעם לפי שעות. .ניכרות תוך חריגה מהסכמי העבודה ומהמקובל ברכבת ובחברה. לדעת משרד מבקר המדינה, מתן תוספות השכר ליו"ר הוועד, לממלא מקומו ולסגנו בסמיכות להסכמים שנחתמו בין הוועד הכללי לרכבת ולחברה בתקופות השונות, מעלה חשש שקיים קשר בין האירועים. התוספות והטבות השכר ששולמו לעובדים ו', ז' וח ' ממועד הקמת החברה לא אושרו על ידי הדירקטוריון ועל ידי רשו ת החברות כנדרש בחוק החברות הממשלתיות. התוספות החורגות מהמקובל לגבי כלל עובדי החברה לא הובאו לאישור הממונה על השכר, בניגוד לחוק יסודות התקציב. לדעת משרד מבקר המדינה, היעדר מסמכים על ההחלטות האלו, וסתירות בין הסבריו של הסמנכ"ל למינהל ובין הודעות המנכ"לים לשע בר ויו"ר הדירקטוריון, מעוררים חשש להתנהלות בלתי תקינה, ומחייבים בדיקה יסודית על ידי דירקטוריון החברה, רשות החברות והממונה על השכר. לדעת משרד מבקר המדינה, על הממונה על השכר ורשות החברות לבדוק את ההטבות שניתנו ליו"ר הוועד הכללי, לממלא מקומו ולסגנו לפני הקמת החברה ואחריה, ואם יימצא כי ניתנו בניגוד לחוק יסודות התקציב ולחוק החברות הממשלתיות, יש לבחון את האפשרות לדרוש את השבת הכספים ששולמו בגינן לחברה. כמו כן, עליהם לבחון מי היה אחראי לתשלום ההטבות, הן בתקופה שבה הייתה הרכבת חלק מרנ"ר הן כשהייתה כבר חברה, ואם נעברה בכך עברת משמעת על פי האמור בחוק יסודות התקציב, על מנת לממש את העקרון שלפיו על מנהלים לשאת באחריות אישית למעשיהם. רשות החברות הודיעה ביולי 2007 למשרד מבקר המדינה כי תבדוק בתיאום עם הממונה על השכר את תוספות השכר וההטבות אשר ניתנו לעובדים ו' ז' וח' לאחר הקמת החברה. אם יימצא כי תוספות והטבות אלה שולמו שלא כדין היא תפעל בתיאום עם הממונה על השכר לביטולן ולהשבת הכספים לחברה.
בדיקת הליך הבחירה של הפקד הראשי העלתה כלהלן: עובד א' לא עבר מבחן התאמה לתפקיד פקד; בפברואר 2005 עבר עובד א' בהצלחה בחינת התאמה במכון חיצוני לתפקיד אחר. כשבועיים לפני החלטת הסמנכ"ל למינהל על שינוי תנאי הסף במכרז, קבע המכון האמור כי עובד א' מתאים לתפקיד פקד ראשי בהתבסס על בחינת ההתאמה שעבר בפברואר 2005 לתפקיד האחר. הורדת דרישת ההשכלה מהנדסאי תעשייה וניהול לטכנאי התאימה להכשרתו של עובד א', דבר המעורר חשש שדרישת ההשכלה הותאמה לו. ביטול הניסיון הנדרש כפקד התאימה לעובד א', שלא היה לו ניסיון כפקד. דרישות המשרה כללו בין היתר בקיאות ברמה גבוהה בהוראות תפעוליות של רכבת ישראל, בנוהלי הרכבת ובתקנותיה. רק לאחר בחירתו במכרז נשלח עובד א' להכשרה בנושאים אלה. כלומר, הוא לא עמד בתנאי הסף לתפקיד. עובד א' הודיע בספטמבר 2007 למשרד מבקר המדינה כי לדעתו הוא עמד בקריטריונים של התפקיד וכי ביצע השלמות למבחני התאמה לפי הנחיות מנהלת אגף משאבי אנוש דאז. ואולם, מכל האמור לעיל עולה חשש כי באוגוסט 2005 החליט הסמנכ"ל למינהל להתאים את דרישות התפקיד לניסיון ולהשכלה של העובד, וזאת על מנת להביא לבחירתו בוועדת הבחינה. לדעת משרד מבקר המדינה, לאחר שלא נמצאו מועמדים מתאימים בחברה לתפקיד, היה עליה לפעול לאתר מועמד מתאים מחוץ לחברה, בהתאם להליך שנקבע בהסכם הקיבוצי מ- 1994 ובנורמות החלות על החברה. לאחר בחירת המועמד המתאים הייתה צריכה הרכבת להכשיר אותו בתקנות רכבת ישראל ונהליה, ולהסמיך אותו לתפקיד הפקד הראשי, ובתנאי שעמד בדרישות ההכשרה.