מטלות רוחב . הפיקוח על כשרות המזון .גופים פרטיים משגיחים בנתב"ג: מהביקורת עולה כי במהלך השנים קיבלה לאחריותה הרבנות לכשרות ארצית את ההשגחה בנמל התעופה בן גוריון (להלן - נתב"ג), ומסרה את הפיקוח על הכשרות במקומות אלה לארבעה גופי השגחה פרטיים שונים. נמצא כי ברבנות לכשרות ארצית וברבנות אין מצויים מסמכים המסדירים את העברת האחריות להשגחה בנתב"ג לגופי השגחה פרטיים, וכלל לא ברור מהו הבסיס החוקי לפעולתם במקום, כל שכן בחירתם. עוד נמצא כי במהלך הביקורת, ביוני 2016 , לא היו בידי אגף הכשרות ברבנות נתונים מעודכנים על הגופים הנותנים תעודות כשרות בנתב"ג ועל מקור סמכותם לעשות זאת. זאת ועוד, על תעודות הכשרות בנתב"ג מופיעה הכותרת "הרבנות לכשרות ארצית, באישור הרבנות הראשית לישראל", אף שהרבנות לכשרות ארצית אינה ממונה בפועל על מתן תעודות כשרות בנתב"ג, אינה מקבלת דיווחים על הנעשה במתחם ואינה גובה אגרת השגחה מבתי העסק הפועלים בו. יחידת הכשרות הארצית והרבנות אינן יודעות מיהו הגורם הגובה את האגרות והיכן תשלומיהן מופקדים . מדובר ב בתי עסק מושגחים גדולים שהסכום המשוער של האגרות האמורות להיות משולמות גבוה מאוד. משרד מבקר המדינה מעיר בחומרה למועצת הרבנות וליחידת הכשרות הארצית כי הן אפשרו לגופי הש גחה פרטיים להפעיל את סמכות ההשגחה בנתב"ג בלי שמועצת הרבנות הסמיכה אותם לכך; ההשגחה במתחם נעשית בניגוד לחוק איסור הונאה בכשרות ותוך התנערותו של גוף ההשגחה המוסדי, דהיינו הרבנות, מאחריותו ומסמכותו. על הרבנות להפעיל את סמכותה ולקבוע בהקדם מיהו הגורם המוסמך לתת הכשר לבתי האוכל ולבתי העסק הרבים הפועלים בנתב"ג ולהסדיר את סוגיית תשלומי האגרות. בביקורת עלה שאגף הכשרות בירושלים אינו מחזיק במאגר מסודר הכולל את הדיווחים על הליקויים והפרות הכשרות שהתגלו בבתי העסק, והוא אינו עוקב באופן מסודר אחר תיקונם; לדוגמה, המפקחים מדווחים לאגף על תקלות כשרות בפנקס קבלות ובכתב יד שנאסף ללא ריכוז ורישום מסודר. במצב דברים זה, המועצה הדתית אינה יכולה למלא כראוי אחר אחריותה להבטיח את תקינות מערך הכשרות. המועצה הדתית תל אביב-יפו: מבדיקת דיווחי המשגיחים על נוכחותם בבתי העסק עולה כי קובץ הנתונים של המועצה אינו מעודכן ואינו תואם את הנעשה בשטח. בנוגע לרובם של 12 המשגיחים שנבדקו נמצאו פערים בין הדיווחים שלהם ובין הרישום בקובץ - לחלקם בתי עסק נוספים שהם מועסקים בהם וחלקם אינם משגיחים בבתי עסק הרשומים כמעסיקיהם. באופן הזה נפגעת יכולת פיקוחה של המועצה הדתית על עבודת המשגיחים. המועצה הדתית תל אביב-יפו פעלה אמנם לשיפור מערך הדיווח והבקרה על עבודת המשגיחים, אך עם זאת עליה לעדכן באופן שוטף את בסיס הנתונים על בתי העסק המושגחים, על המשגיחים ועל המפקחים הן לצורכי פיקוח הן לצורכי ניהול מיטבי של מערך הכשרות. המועצה הדתית רחובות: בביקורת הועלה כי בתיקי משגיחים ובתיקי בתי עסק מושגחים חסרים מסמכים הנדרשים על פי נוהל הכשרות - תעודות הסמכה של משגיחים לתפקיד משגיח כשרות או המלצת רב מקומי, פירוט של בתי העסק המושגחים ושעות ההשגחה והעתק חוזי העבודה בין המשגיח ובין חברת כוח האדם. המועצה הדתית באר יעקב: המועצה אינה מחזיקה בתיקי משגיחים ובתיקי בתי עסק מושגחים, והיא אף לא חתמה על הסכמים עם בתי העסק להעסקת המשגיחים. הטופס היחיד המצוי הוא "טופס בקשה לקבלת תעודת הכשר" הנוגע רק ל-3 מתוך כ-20 .בתי עסק ביישוב הרבנות לכשרות ארצית: הרבנות לכשרות ארצית מתעדת את הנדרש לפי נוהל הכשרות באמצעות רישום ידני על נייר בלבד. אולם תיקי משגיחים ותיקי בתי עסק מושגחים אינם מנוהלים כנדרש בנוהל. מנהל הרבנות לכשרות ארצית מסר לנציגי משרד מבקר המדינה כי בזמן העברת התפקיד לידיו לא הועברו אליו תיקי משגיחים ותיקי בתי עסק מושגחים. הוא הוסיף כי מאז מינויו בנובמבר 2015 הוא הכין תיקי בתי עסק לעסקים החדשים שבהשגחת היחידה. העסקת עובדי המטה במועצה הדתית ירושלים כמשגיחים: שמונה עובדי מטה במועצה הדתית ירושלים שאינם נמנים עם עובדי אגף הכשרות, מועסקים בעבודה נוספת כמשגיחים. חמישה מ הם מועסקים בסה"כ בהיקף של 19-12 שעות ביממה- היקף שעות חריג ובלתי סביר המעורר ספק בנוגע ליכולתם לבצע כראוי את עבודתם הן במשרתם במטה הן כמשגיחים. אי-קביעת גבולות אחריות ברורים והיעדר תיאום בין הרבנות למשרד בא לידי ביטוי גם בחוסר הסכמה בעניין הפעלת הסמכות של כל אחד מהם. להלן דוגמאות: בעקבות עמדה זו של הרבנות קבע בג"ץ כי א ין עוד מניעה לנשים מלשמש משגיחות כשרות. כשרות הוא תחום הנוגע לחלק ניכר מהציבור, נשים וגברים כאחד. מצב שבו שיעור הנשים מכלל משגיחי הכשרות הוא פחות מאחוז, משמעותו הדרה של נשים מעיסוק זה, דבר שאינו עולה בקנה אחד עם הדרישה למתן שוויון הזדמנויות בתעסוקה. על הרבנות ועל המשרד ליזום פעולות פרו -אקטיביות לעידוד שילוב נשים במקצוע השגחת כשרות, ובכלל זה לפרסם את השינוי לציבור, ובכך להרחיב את מעגל העיסוקים של נשים בכל תחומי החיים ובהם מערך ההשגחה הממלכתי על הכשרות. מכאן, רק 1,162 מתוך 3,305 המשגיחים (כ-35% ) מחזיקים בתעודת הסמכה של הרבנות למשגיח כשרות או לרבנות (להלן - משגיחים מוסמכים); הסמכה זו יש בה כדי להבטיח כי המשגיח הוא בעל הידע המקצועי הנדרש, כפי שהרבנות הגדירה ובדקה. לפיכך, קרוב לשני שלישים מהמשגיחים במועצות הדתיות הם משגיחים שאינם בעלי הסמכה מטעם הרבנות הראשית, ובכלל זה משגיחים ותיקים, בעלי המלצת הרב המקומי להמשך העסקתם בהיעדר תעודת הסמכה מטעם הרבנות. גם הביקורת הנוכחית העלתה כי אף שחלפו יותר מ -20 שנים מאז פרסום מסקנות ועדת צדוק, טרם עוגנו בחקיקת משנה נוהלי הפעולה של לשכות הרבנות המקומית ושל המועצות הדתיות. מצב זה מנציח את היעדר התיאום בין הרבנים המקומיים לעובדי המועצות הדתיות הכפופים מהבחינה המינהלית למשרד לשירותי דת. במצב זה אין לעתים בכוחה של הרבנות לכפות את הנחיותיה על הרבנים המקומיים, ואלה קובעים הנחיות כשרותיות על פי השקפתם. כמו כן, וכפי שהדבר בא לידי ביטוי גם בדוח ביקורת זה, ראשי המועצות הדתיות אינם רואים עצמם לעתים כפופים להנחיות המשרד לשירותי דת. הקיפאון השורר בעניין קידום התיאום בין הרבנויות המקומיות למועצות הדתיות הוא בלתי נסבל. משרד מבקר המדינה כבר העיר על כך בעבר וגם הממשלה ביקשה לתת לכך מענה; הכול ללא כל הצלחה. היעדר התיאום בין הרב המקומי למועצה הדתית גורם לנזק, לבלבול ו לחוסר יעילות של השירות לציבור וכן גם עלולים להיווצר פערים בעלויות הכשרות בין מועצות דתיות שונות. האחריות לפתרון סוגיה זו מונחת לפתחם של הגורמים שבכוחם לתת לכך מענה - הממשלה והמשרד לשירותי דת והעומד בראשו . ראוי שגורמים אלה, בשיתוף הרבנים הראשיים, יעבירו לפתחה של הממשלה את האחריות לקידום יישומן של המלצות ועדת צדוק, לרבות עיגון נהלים בחקיקת משנה, התקנת תקנות להסדרת הסמכויות של הרבנות המקומית ושל המועצה הדתית ונקיטת האמצעים להבטחת יישומם. .מתרשים 1 עולה כיב-73 מתוך92 המועצות הדתיות (כ-79% ) לפחות50% .מהמשגיחים אינם מוסמכים להלן דוגמאות של מועצות דתיות בהן מספר המשגיחים המוסמכים נמוך או נמוך מאוד: משך זמן .השגחה יומי .שנקבע .לבית העסק .(בדקות) תשלום חודשי .שנקבע בעבור .ההשגחה(1) .)(בש"ח עלות .השגחה .לשעה .חודשית(2) .)(בש"ח מאז, במשך יותר מ -15 שנים, לא הסדירו המשרד והרבנות את תקצובה ותקנונה של הרבנות לכשרות ארצית. גביית דמי ההשגחה אינה מוסדרת בדין - לא בחוק ולא בתקנות. במצב זה גביית דמי ההשגחה באמצעות הרבנות לכשרות ארצית נעשית שלא בסמכות. גבייה כזו גם מטילה מעמסה כספית על בעלי בתי העסק המושגחים שרוב רובם משתייכים למגזר המיעוטים, ואף מפלה בינם לבין משווקים אחרים. אף על פי כן עלה שמאז הקמתה לא תקצבה ולא תקננה המערכת הממשלתית את הרבנות לכשרות ארצית. לכן, היא נאלצה למצוא חלופות למימון הוצאותיה התפעוליות, והיא עושה זאת באמצעות גביית דמי השגחה שאינם כלולים ברשימת האגרות שלמועצות דתיות מותר לגבות על פי תוספת לתקנות שירותי הדת היהודיים. יצוין בעניין זה כי בשנים 2015-2014 ערך מבקר עיריית נתניה דוח ביקורת על המועצה הדתית נתניה ובו נכלל פרק הנוגע לרבנות לכשרות ארצית. המבקר הפנימי הצביע על ריכוז יתר של סמכויות בידי מנהל היחידה לכשרות ארצית דאז, שבין היתר , הוא זה שקבע את גובה דמי ההשגחה החודשיים שבית עסק מושגח נדרש לשלם לקופת המועצה הדתית נתניה. בביקורת של משרד מבקר המדינה נמצא שהרבנות לכשרות ארצית לא קבעה אמות מידה לסיווג בתי העסק המבקשים הכשר על פי גודלו של בית העסק. יתרה מכך, גובה דמי ההשגחה גם לא נקבע במסמך מחייב. לא זו אף זו, נמצא כי בתי העסק המושגחים משלמים בפועל סכומים חודשי ים גבוהים מאלה שדיווח מנהל היחידה לשעבר והם נעים בין 500 ש"ח ליותר מ- 4,000 .ש"ח במצב זה, לא רק שקביעת דמי ההשגחה אינה מוסדרת בדין אלא היא גם אינה מוסדרת ברמת המועצה, ובפועל היא מתבססת רק על הערכתו וקביעתו האישית של מנהל היחידה לכשרות ארצית. .1. המועצה הדתית ירושלים אינה גובה את אגרות הכשרות מראש אלא באיחור של שנה . מדי שנה בספטמבר המועצה נוהגת לשלוח שוברי ם לתשלום האגרה עד סוף השנה הקל נדרית בעבור אותה שנה ; הכול בניגוד לחוק ולתקנות. 2. המועצה נותנת הנחות ניכרות על סכום האגרה, בניגוד לתקנות, למשל אגרת כשרות לחנויות בשר ודגים; בשנת 2016 גבתה המועצה 528 ש"ח בלבד במקום 1,369 .ש"ח 3. המועצה גובה מחנויות לממכר ירקות ופירות תשלום עבור שירותי פיקוח, וזאת בניגוד לתקנות. המועצה הדתית דורשת מבעלי החנויות לממכר ירקות ופירות בשוק מחנה יהודה בירושלים לשלם עבור שירותי הפיקוח, סך 3,120 ש"ח לשנה בנוסף לתשלום עבור ההשגחה. הליקויים שעלו בביקורת זו מצביעים על אי-יישומו של נוהל הכשרות, ואף יותר מזה - זלזול של המועצות הדתיות בהוראותיו עד כדי אי -יישומו באופן גורף. למשל, העובדה שהמועצות הדתיות איפשרו למשגיחי כשרות לעבוד ללא הסמכה כנדרש; חלק מהמשגיחים הם עובדי המועצות הדתיות ועבודת ההשגחה היא עבודה נוספת, וזאת ללא אישור ובניגוד לנוהל. ייתכן שיחסה הספקני של הרבנות - הגורם ההלכתי העליון והמנהיג את העולם הדתי - ממלכתי - לנוהל הכשרות היה גורם משמעותי שהשפיע גם עליהן. ב-20 מועצות דתיות (כ-22% מהמועצות הדתיות שמסרו למשרד מבקר המדינה נתונים על המשגיחים המוצבים בהן, על עובדי המועצה ועל חברי המועצה) נמצאו 26 בעלי תפקידים ולהם קרבה משפחתית למשגיחים הפועלים בתחומן האסורה על פי הנוהל, בלי שהמועצה הדתית אישרה זאת באישור לחריגה כפי שהנוהל קובע. להלן כמה דוגמאות: משרד מבקר המדינה מעיר לעניין זה כי בנוגע לקשר בין הנוהל ובין סוג ההעסקה של המשגיחים הבהיר היועץ המ שפטי של המשרד לשירותי דת, בתשובתו מינואר 2017 למשרד מבקר המדינה, כי ההגבלות על העסקת משגיחים בגלל קרבה משפחתית לבעלי התפקידים המוגדרים במועצה הדתית חלות על כל המשגיחים בכל אופני ההעסקה - עובדי מועצה, עובדי בתי העסק המושגחים או עובדי חברה חיצונית. .העסקת בנו של הרב הראשי האשכנזי של אבן יהודה: נמצא כי מר אוריאל רוזנצויג בנו של הרב הראשי האשכנזי של היישוב - הרב יעקב רוזנצויג - מועסק במועצה הדתית משנת 1997 כמפקח וכמשגיח, ללא היתר. .מלוח 2 עולהשבחלק ניכר מ-48 המועצות הדתיות לא נבדקו נושאיםמהותיים בתחום הכשרות, אף שבדיקת נושאים כאלה נדרשה על פי ההנחיות . שכר המשגיחים לא נבדק בכשני שלישים מהמועצות הדתיות ; קליטת משגיחים, ניהול תיקי משגיחים, דיווחי משגיחים, קליטת מפקחים, ניהול תיקי מפקחים, דיווחי מפקחים, תעודות כשרות וניגוד עניינים לא נבדקו בכחצי מהן; וניהול תיקי בתי עסק מושגחים לא נבדק בכשליש מהן. במצב זה עומדת בפני המשרד לשירותי דת תמונת מצב חלקית בלבד בדבר תפקוד המועצות הדתיות בכל הנוגע להיבטים חשובים הנוגעים למערך הכשרות. בשל חשיבותה של הבקרה השוטפת והקבועה על מערך הכשרות ולנוכח הליקויים שעלו בביקורת זו של משרד מבקר המדינה, שרבים מהם עלו במספר רב של מועצות דתיות, על המש רד לשירותי דת לקבוע תדירות מחייבת לבדיקתם של נושאים מהותיים בתחום הכשרות. נושא הביקורת מס' המועצות .שהנושא לא נבדק בהן שיעורן מתוך 48 .המועצות שנבדקו .נושא הביקורת מס' המועצות .שהנושא לא נבדק בהן שיעורן מתוך 48 .המועצות שנבדקו הועלה כי ועדת הביקורת המשרדית לא פעלה על פי הוראות הנוהל מפברואר 2014 והיא דנה רק ב -15 מתוך49 דוחות הביקורת האמורים (כ-31%.) משרד מבקר המדינה מציין, כי נכון למועד סיום הביקורת ועל פי הסברי מנהל אגף מערכות מידע של המשרד לשירותי דת לנציגי משרד מבקר המדינה, פיתוח מודול כשרות של מערכת "שירת הים" הושלם ב -90% ;מהמתוכנן המודול במצבו הנוכחי הותקן בתחילת ספטמבר 2016 "ל"הרצת פיילוט בארבע מועצות דתיות. הוא ציין כי להערכתו תותקן המערכת לצורך הפעלתה המלאה במועצות הדתיות לקראת סוף 2017 . ובאשר ליוזמה להקמתה של חברה ממשלתית לניהול מערך הכשרות משרד מבקר המדינה מציין, כי זו טרם הבשילה לכלל החלטה המוסכמת על כל הגורמים המעורבים, בה בעת המשרד גם בוחן חלופות נוספות. מכאן, בעת הקרובה טרם הבשיל המענה שהציג המשרד בנוגע לליקויים שעלו. לכן, כל עוד לא הונהגה רפורמה מקיפה בהסדרת מערך הכשרות וכל עוד לא מופעלת מערכת סדורה לניהול מושכל של המערך, על המשרד להפעיל, באמצעים שברשותו, את אחריותו המינהלית על עבודתן של המועצות הדתיות ולהגביר את הפיקוח על הנחיותיו ואת אכיפתן בתחומי עבודתן של המועצות הדתיות. יש לציין לחיוב את קיום הכנסשנועד להטמיע תהליך סדור של הפקת לקחים מערכתית ותיקון ליקויים. למרות זאת, על אגף הבקרה למסד תהליך תקופתי קבוע של הפקת לקחים לצורך שיפור מתמיד של אופן פעולתו. עליו להפיץ בקרב המועצות הדתיות ובקרב הנהלת המשרד את המסקנות המהותיות שעלו בעקבות תהליך זה, כדי שישמשו תשומה לגיבוש מדיניות לצמצום מתמשך של הליקויים. יש להדגיש בעיקר את הצורך להפיץ את המסקנות האמורות ואת ממצאי הדוחות וההמלצות שבהם לגורמים הרלוונטיים במשרד וברבנות העוסקים בנושא הכשרות ולוודא שיוטמעו בקרבם, דבר שעד כה לא נעשה. משרד מבקר המדינה שב ומטעים כי בפעילותם החסרה של אגף הבקרה ושל ועדת הביקורת המשרדית לתיקון הליקויים יש משום פגיעה קשה באפקטיביות של הביקורות שנעשו. כמו כן, פעילות חסרה כזאת פוגעת בהרתעת המועצות הדתיות מלפעול בניגוד לנוהל הכשרות. נוסף על כך, בהתנהלותו זו המשרד לשירותי דת אינו מקיים באופן מלא את אחריותו לפיקוח על תחום הכשרות במועצות הדתיות. הועלה כי אגף הבקרה לא עקב אחר תיקון הליקויים שהתגלו במועצות הדתיות שבהן עסקו דוחות הביקורת שפורסמו בפרק הזמן יולי 2012- אוקטובר2015. כבר בדוח שנתי57ב ציין משרד מבקר המדינה כי "משרד הדתות השקיע משאבים ניכרים במנגנוני פיקוח ובקרה, אולם לא פעל מתוך מחויבות לאימוץ מסקנות הביקורת ולהוצאתן אל הפועל. לדעת משרד מבקר המדינה היה על משרד הדתות לקבוע לוח זמנים לתיקון הליקויים וליישום ההמלצות העולות מהביקורות ולעקוב אחר ביצוען"78. .על אגף הכשרות למלא את תפקידו כגורם המרכזי ברבנות שאמור לתת מידע אמין, עדכני, וזמין לציבור בתחום הכשרות. על יו לפעול במרץ ל טיובם של מאגרי מידע שהוא מפעיל, ולהבטיח את עדכניות ם ואת זמינותם לציבור. 1. המועצות הדתיות אינן נוהגות לפרסם לציבור הודעות בדבר החלטותיהן על הסרת תעודות כשרות, אלא רק במקרים חריגים. 2. רק מועצות דתיות מעטות מדווחות לאגף הכשרות הארצית על הסרת תעודות כשרות כנדרש. 3. עדכוני הכשרות המפורסמים באתר האינטרנט של הרבנות אינם מאפשרים חיפוש ייעודי על פי שם בית עסק או שם של מוצר. כדי לאתר מידע על כשרות שנשללה מבית עסק או מוצר שאינו כשר, יש לחפש בכלל עדכוני הכשרות שפרסם האגף באתר , בין דפי אינטרנט באתר המתפרסמים כאמור אחת לכמה שב ועות, וכל אחד מהם מכיל כמה עמודים. בדרך פעולה זו של הרבנות יתקשה האזרח לקבל מידע זמין ונוח על כשרות בית עסק או ייעוץ בנושא הכשרות. 4. אתר הרבנות הראשית אינו כולל מידע כולל לגבי בתי אוכל כשרים בתחומי המועצות הדתיות ברחבי הארץ, ולגבי רמת הכשרות בהם . 5. ברשימת הרבנים המוצגת באתר האינטרנט נכללים מי שכבר אינם מכהנים, ובכלל זה רב עיר שנפטר בשנת 2014. מהדוגמאות שלעיל עולה כי בהיעדר שפיטה, האכיפה של יחידת האכיפה ושל המועצות הדתיות על גופי הכשרות המתחזים רופפת ביותר. כמו כן, בהיעדר הגשת כתבי אישום נמנעים גופים אלה מליידע את הציבור בדבר תעודות הכשרות שהם מעניקים. קיים אפוא כשל ביכולתם של הגופים העוסקים באיסור הונאה בכשרות להילחם נגד התופעה של גופי כשרות מתחזים. על הרבנות, בשיתוף היועץ המשפטי לממשלה, לבחון אמצעי אכיפה נגד גופי כשרות מתחזים. בד"צים הם גופים פרטיים הרשומים כחברות וחייבים במס בהתאם. יצוין כי בשנת 2013 'בדק משרד מבקר המדינה את נושא "מיסוי רבנים, 'מקובלים ובד"צים"75 . משרד מבקר המדינה מפנה את תשומת לבה של רשות המסים לפעילותם של הבד"צים שצוינו לעיל. מהאמור לעיל עולה כי במשך שנים מנצל גוף כשרות שהוגדר במסמכי הרבנות כ"מתחזה " את החוק שאינו מא פשר לפעול נגד גופי כשרות מתחזים. האמור לעיל גם ממחיש את הנזק שבאי-הגשת כתב אישום במשך זמן רב נגד מי שביקש להישפט. הדבר גורם לזילות החוק, לפגיעה באמון הציבור במערכת אכיפת החוק ולהטעיית שומרי כשרות. מהביקורת הנוכחית עלה כי הרבנויות והמועצות הדתיות בירושלים ובנתניה עדיין מגבילות הכנסת תוצרת מזון שקיבלה הכשר מרבנויות ביישובים אחרים לתחומי ירושלים ונתניה. בביקורת הנוכחית נמצא כי הרבנות בירושלים ממשיכה להטיל הגבלות על הכנסת תוצרת מזון, מסוגים שונים ובעלת הכשר שמקורו במועצה דתית אחרת, לתחומי ירושלים וממשיכה להעניק הכשר לתוצרת שמקורה מחוץ לירושלים. לנוכח הממצאים שהועלו בנוגע להפעלתה של הרבנות לכשרות ארצית ואשר יתוארו להלן54 , על המשרד ועל הרבנות להפעיל את סמכותם ולהסדיר בהקדם את מתכונת ההפעלה הרצויה של הרבנות לכשרות ארצית על פי הוראות החוק ולפי סדרי מינהל תקין. מתשובת המועצה הדתית רחובות עולה, כי במקרים מסוימים מתערבבים תפקידי ההשגחה והפיקוח על ההשגחה. ערבוב התפקידים נוגד את נוהל הכשרות שמטרתו להבטיח שההשגחה והפיקוח על ההשגחה יבוצעו באמצעות שני בעלי תפקידים שונים, וללא תלות במשגיח. עולה מתוך כך, כי המודל שהמועצה הדתית רחובות מפעילה בתחומה לא נותן מענה להוראות הנוהל ויתרה מכך, אף עלול, בסופו של דבר, להביא לעיתים להתייקרות עלות ההשגחה - זאת מאחר והמשגיחים (נאמני הכשרות) נמצאים בבתי העסק זמן קצר בלבד, ולעומת זאת ש כרם משולם לפי מלוא מכסת השעות המיועדות לתפקידם כ"נאמני כשרות". נציגי משרד מבקר המדינה סיירו בין בתי עסק מושגחים בעיר רחובות והעלו כי מודל ההפעלה של המועצה הדתית רחובות אינו תמיד מיושם בפועל: בשל התנגדותם של המשרד לשירותי דת ושל הרבנות, ואף שחלפו כארבע שנים מאז קיבלה הממשלה את החלטתה האמורה בדבר הפחתת עלויות הכשרות המוטלות על בתי המלון בארץ, לא עלה בידי משרד התיירות ומשרד ראש הממשלה להביא לידי יישומה. משרד מבקר המדינה מעיר למשרד לשירותי דת כי סדרי מינהל תקין מחייבים את המשרד הממשלתי להביא מחלוקות והסתייגויות מהחלטות ממשלה אל שולחן הממשלה, דבר שלא נעשה וממילא לא הופחתו עלויות הכשרות בבתי המלון. משרד מבקר המדינה מעיר לכל הגורמים המעורבים כי עליהם לפעול ללא דיחוי למציאת פתרון ליישום החלטת הממשלה בעניין הפחתת עלויות הכשרות בבתי המלון. עד מועד סיום הביקורת לא יישם המשרד את המלצת הצוות, והצורך במערך פיקוח כשרות במועצה הדתית באר יעקב, לרבות הפעלתו בשוק הסיטונאי, נותר ללא כל מענה. פועל יוצא מהתמשכות מצב זה הוא שהמועצה הדתית באר יעקב אינה מפעילה בעצמה את סמכותה בתחום הכשרות בכל שטח אחריותה. .הרבנות בנתניה קבעה לפני עשרות שנים הגבלות על הכנסת תוצרת מזון שקיבלה הכשר ממועצות דתיות אחרות לתחומי העיר. הרבנות בנתניה כופה על בעלי עסקים - בעלי מסעדות, בתי אוכל, חנויות לממכר ירקות ופירות ואטליזים - המבקשים לקבל תעודת הכשר לקנות את המוצרים רק מתוך רשימה מוגבלת של ספקי מזון שהיא קבעה. הרבנות בנתניה מתירה לרכוש: ירקות עלים רק מחמישה מגדלים ומשווקים של ירקות עלים - שניים מהם נוספו לרשימה רק במהלך הביקורת, במאי 2016 ; ירקות ופירות מ-12 ספקים בלבד ; מוצרי בשר מעובדים מספק אחד בלבד; דגים קפואים וטריים משלושה ספקים בלבד. משרד מבקר המדינה מעיר למשרד ולרבנות כי מהותיות הסוגיה והשפעתה, הן על עלויות הכשרות הן על נראות מפעל הכשרות בעיני הציבור, מחייבות קביעת אמות מידה ברורות, שקופות ובנות-השוואה לצורך קביעת כמות שעות ההשגחה בבתי עסק בעלי מאפיינים דומים. קביעה זו אינה תלויה דווקא בסוג המודל שייבחר בסופו של דבר לצורך הפעלתו של מערך הכשרות. המענה הנקודתי והמצומצם שהאגף והרבנים נותנים בתחום זה אינו תחליף לתכנית סדורה של הדרכות והשתלמויות לצורך עדכון, רענון וחידוש של הידע. על האגף להוביל את תחום ההדרכה המקצועית ולבנות על בסיס עבודת מטה סדורה תכנית השתלמויות עבור בעלי תפקידים בתחומי הכשרות במועצות הדתיות. ההבדלים בתעריפים לשעת השגחה ובזמני ההשגחה הנדרשים בין בתי עסק זהים בערים, ואף באותה עיר, מלמדים על חוסר שוויון בהחלטות שהמועצות הדתיות קיבלו בנושאים אלה, אף שיש להחלטות אלה השפעות כספיות על בתי העסק ועל הציבור. יתרה מכך, מאחר שאין הסדרה בעניין זה ולא נקבעו אמות מידה להיקף ההשגחה הנדרשת, ההחלטות בעניין מתקבלות בחוסר שקיפות מוחלט ובלי שניתן להסבירן. התוצאה היא נטל כלכלי על בתי העסק ועל הציבור, פגיעה בתחרות ועליית יוקר המחיה. משרד מבקר המדינה מעיר למשרד לשירותי דת ולרבנות שדרך פעולתם מבליטה את חסרונ ה של יד מכוונת ואת הכשל בהסדרה של נושא זה. 4. נמצא כי מועצות דתיות שונות קובעות לבתי עסק המשתייכים לאותו תחום עיסוק מספר אחר של שעות השגחה. להלן דוגמאות: משרד מבקר המדינה מעיר לרב בורנשטיין כי עיסוקיו הנוספים - סגן מנהל אגף הכשרות ואחראי לפיקוח בבתי מלון, ללא היתר כנדרש - הם חריגה ניכרת מנוהל הכשרות. כמו כן הוא מעיר למנהל אגף הכשרות ולמועצה הדתית ירושלים והעומד בראשה מר יהושע ישי על שאפשרו מצב כזה. מדובר בעיסוקים האסורים על בעל תפקיד באגף הכשרות שבוצעו ללא היתר, ויש להפסיק לאלתר חריגות כאלה. 3. העסקת מפקחי כשרות כמשגיחים באזור שהם מפקחים עליו: שישה מפקחי כשרות בירושלים עבדו, בניגוד לנוהל הכשרות, גם כמשגיחים באזורי הפיקוח שבאחריותם - הם פיקחו על עבודתם שלהם כמשגיחים; זו מציאות בלתי מתקבלת על הדעת המעידה על ניגוד עניינים מובנה בין שני התפקידים. לדוגמה, מפקח ב' מפקח על עצמו ב שבעה בתי עסק בתחום הירקות והפירות באזורים רמת דניה, מרכז העיר ובקעה; מפקח ג' מפקח על עצמו בשלושה בתי עסק באזור גבעת מרדכי; ומפקח ד' מפקח על עצמו בשני בתי עסק באזור הרובע היהודי. 2. בעל תפקיד בכיר ד' בתחום הכשרות מועסק במשרה מלאה ומוצב כמשגיח בשלושה בתי עסק בעיר בהיקף כולל של 2.5 שעות מדי יום. נוסף לכך, הוא משמש משגיח כשרות מטעם מועצה דתית אחרת ומשגיח כשרות בשבתות ב בית מלון א' שבאחריות מועצה דתית נוספת. בקשת העובד לעבודה נוספת ואישור המועצה הדתית חיפה היו לשעת השגחה אחת בלבד בעיר חיפה, ללא ציון עבודתו מטעם מועצות דתיות אחרות. הסמכת משגיחי כשרות היא תנאי חשוב להעלאת קרנו של עיסוק ההשגחה, להתמקצעותו ו למעמדו של משגיח הכשרות. על הרבנות בשיתוף המשרד לבחון את טענותיהן של המועצות הדתיות בדבר אי-חוקיות ההסדר, ובכלל זה עליהם לבחון יוזמת חקיקה בנושא. על המשרד, על הרבנות ועל המועצות הדתיות לעשות עבודת מטה משותפת לבניית תכנית להסמכת המשגיחים, כדי להבטיח שרמת הידע המקצועי שלהם תהיה הולמת ובאופן זה לשמר את אמון הציבור כולו במערך הכשרות. אולם מעיון בדוחות הכספיים של המועצה הדתית באר יעקב לשנת 2014 עולה כי בשנים 2014-2013 גבתה המועצההדתית אגרות כשרות בהיקף של כ- 29,000 ש"ח וכ- 19,000 ש"ח בלבד, בהתאמה. אגרות אלה לא כללו אגרות כשרות שהיו אמורים סוחרי השוק להעביר לקופת המועצה הדתית. התקנות הנוגעות לתשלום אגרת כשרות51 מחייבות את המועצה הדתית לגבות אגרת כשרות קודם מתן תעודת הכשר. בפועל פעלה הרבנות המקומית באר יעקב בניגוד לתקנות בכך שהעניקה תעודות הכשר בלי לגבות אגרות. אגרת כשרות זו היה בכוחה לממן את עלות העסקת מפקח כשרות, או אף כמה כאלה, מטעם המועצה הדתית באר יעקב. ממצאי הביקורת בתחום סוגיית הפעלת מערך הכשרות במועצות הדתיות מצביעים על כשל של המועצות הדתיות, לרבות המועצות הדתיות ירושלים, נתניה וחיפה, בכל הנוגע לאכיפת הוראות נוהל הכשרות. מועצות דתיות אלה מאפשרות העסקת בעלי תפקידים במועצה, ובכלל זה מזכירי מחלקות כשרות, מפקחים ועובדי מחלקת הכשרות כמשגיחים, אף שהדבר נאסר משום החשש שהם עלולים להיקלע אגב כך למצב של ניגוד עניינים. בעלי תפקידים אלה יכולים לשמש משגיחים ובלבד שקיבלו לכך היתר מיוחד, דבר שלא קרה במקרים שהועלו בביקורת. המועצות הדתיות מאפשרות גם העסקה בלתי אפשרית של עובדיהן מבחינת היקף שעות עבודתם גם כמפקחים וגם כמשגיחים; מצב זה מעמיד בספק את איכות עבודתם בשני התפקידים בעת ובעונה אחת. מתוך כך עולה החשש שעבודה כמשגיח הפכה להכנסה נוספת וקבועה של עובדי המועצות הדתיות, אף שבפועל לא ניתן להבטיח שהם עושים מלאכתם נאמנה, או לחילופין הם עושים את עבודתם כמשגיחים במקום למלא את תפקידם במועצה; מדובר בעצימת עיניים חמורה ביותר של המועצות הדתיות בנושא זה העלולה לפגוע ברמת הכשרות ובאמון הציבור במערך הכשרות שהמדינה אמורה להבטיח את קיומו, כמו גם בהטעיה של בתי העסק המשלמים בעבור שעות השגחה שלא תמיד מבוצעות בפועל. אגב כך, נוצר מצב נוח ומתאים לכל הצדדים, דהיינו בתי העסק משלמים עבור ההשגחה אך היא נעשית באופן חלקי המאפשר להם גמישות ונוחות; המשגיחים, שהם גם עובדי המועצות ולעתים אף אלה האמורים לפקח על מערך הכשרות, נותנים יד להתנהלות זו וזוכים ל הכנסה נוספת קבועה ושוטפת. זהו מצב לא תקין ועל המשרד לתת דעתו לכך ולהסדירו לאלתר. לנוכח היעילות שבמערכת דיווח אמינה ועדכנית, על המשרד לקדם הפעלתה של מערכת דיווח נוכחות ממוחשבת של משגיחים בכל המועצות הדתיות, כך שהפיקוח על נוכחות משגיחי כשרות בבתי העסק תהיה אפקטיבית . יש להדגיש במיוחד את הליקויים החמורים ביותר שהועלו בנוגע למרכיבים רבים בהפעלת מערך הכשרות של העיר ירושלים. מדובר בניהול, בהפעלה בפיקוח ובבקרה כושלים של מערך הכשרות, הדורשים שידוד מערכות יסודי. לא ניתן להסכין עם סדרי המינהל הבלתי תקינים של המועצה הדתית ירושלים; מדובר במועצה הדתית הגדולה ביותר בישראל, המתנהלת ב עיר הבירה של המדינה - עיר שלנוכח היקף והרכב אוכלוסייתה הביקוש לשירותי הכשרות הוא הגבוה מבין הערים הגדולות. במצב הדברים שהועלה אין בידיה של המועצה הדתית די הצורך כלים בסיסיים לניהול מערך הכשרות, והיא מפגינה יכולת פיקוח רופפת מאוד על המשגיח ים ועל בתי העסק. .ההיתר שנתן לכך רב היישוב באר יעקב הרב אברהם יעקובזון נעשה על פי שיקול דעתו הבלעדי, בלי שהתקבל אישור מהרבנות או מהמשרד ובלי שהתקיים תהליך שוויוני ושקוף שיבטיח לגורמי כשרות אחרים הזדמנות שווה להתמודדות על הפעלת מערך הכשרות בשוק הסיטונאי בצריפין; יש להעיר לרב יעקובזון על התנהלותו זו. כמו כן, יש להעיר על כך גם למשרד לשירותי דת שלא מצא לנכון לתקנן את המועצה הדתית באר יעקב באופן שיבטיח מערך השגחת כשרות מטעמה, ולא חייב את המועצה הדתית לקיים מכרז לבחירת המציע המתאים והאיכותי ביותר למשימות אלה, תוך מתן הזדמנות שווה למציעים. לנוכח הממצאים החמורים המועלים בדוח ביקורת זה בכל הנוגע לפעולות המועצות הדתיות בתחום הכשרות, ראוי ונכון הוא שהשר לשירותי דת, חה"כ דוד אזולאי, יפעיל את סמכותו המוענקת לו בחוק שירותי הדת ויתערב ללא דיחוי לצורך הנהגתה של רפורמה מקיפה להסדרת מערך הכשרות במועצות הדתיות. בדיקת דוח התקן העלתה כי המשרד אינו מעדכן אותו באופן שוטף , והדוח אינו כולל את כל עובדי המועצות הדתיות בזמן אמת. כמו כן, הוא אינו כולל את תיאור התפקיד , ובנוגע ל חלק מהעובדים , לרבות עובדים במערך הכשרות, אין מצוין מהו שיוכם המחלקתי במועצה. על פי דוח התקן, ב -93 המועצות ישנם בסך הכול 98 מפקחים ו -132 משגיחים שהם עובדי מועצה. לעומת זאת, על פי דיווחי93 המועצות, יש בהן בסך הכול 136 מפקחים ו -200 משגיחים שהם עובדי מועצה. ב -25 מתוך מועצות אלה אין התאמה בין מספר המפקחים שדיווח עליו המשרד ובין מספר המפקחים שעליו דיווחה המועצה הדתית; ב-32 מתוך מועצות אלה אין התאמה בין מספר המשגיחים (ב -14 מתוך93 המועצות אין התאמה במספר המפקחים ובמספר המשגיחים); ב -17 מועצות נמצאה אי-התאמה בתפקיד של העובד, במקור אחד הוא נרשם כמשגיח ובמקור האחר כמפקח, ולהיפך. משרד מבקר המדינה מעיר ליו"ר המועצה הדתית נתניה כי עליו לפעול להתאמת סדרי העבודה במועצה להוראות נוהל הכשרות. על המועצה הדתית ועל עובדיה לפעול לפי הוראותיהם של חוקת העבודה ושל ההסכם הקיבוצי הנוגעות למספר המירבי של שעות עבודה, המחייב את עובדי המועצה הדתית, וכן על פי הנחיות המשרד בנושא קבלת אישור לעבודה נוספת. במצב דברים זה עולה ניגוד עניינים חריף במילוי שני התפקידים בידי העובדים שהוזכרו - נאמנותם לתפקידיהם עלולה להיפגע באופן ממשי. על המועצה הדתית נתניה לבחו ן כל מקרה לגופו ולמנוע את העסקתם הלא תקינה של בעלי התפקידים האמורים. כמו כן, מן הראוי שהמשרד יפעל לאכיפת הוראות נוהל הכשרות בנושא זה. היקף העסקה של 20 שעות עבודה מדי יום הוא בלתי מתקבל על הדעת לכל הדעות. קיים חשש ממשי שמדובר בעבודה שלא נעשתה בפועל, אם במועצה כמפקח אם בבתי העסק כמשגיח או בשני התפקידים גם יחד. בביקורת עלה כי מחלקת הבחינות אינה מחזיקה במאגר נתונים אחוד וסדור הכולל את פרטיהם של כל מקבלי ההסמכה לשמש משגיחי כשרות. בידי מחלקת הבחינות מצויים קבצים שונים ובהם מידע, לעתים חלקי, על המשגיחים שהוסמכו. משרד מבקר המדינה מעיר למחלקת הבחינות כי במצב זה נפגם מאוד טיב השירות שהיא מספקת למועצות ה דתיות, לנבחנים, למשגיחים שהוסמכו, לבתי העסק ולציבור כולו. הביקורת העלתה כי היקף שעות ההעסקה החודשי המצטבר של הרבה נאמני כשרות (לפי 22 ימי עבודה בחודש), כפי שנקבע בין המועצה הדתית לבעלי בתי העסק המושגחים, הוא חריג ומגיע לכדי מספר שעות בלתי סביר שלא ניתן לקיימו בפועל. להלן דוגמאות: משגיח ה' מועסק באמצעות חברת כוח אדם כנאמן כשרות ב -19 בתי עסק והיקף שעות עבודתו המצטבר כפי שנקבע לו בכל בתי העסק הוא 433 שעות עבודה בחודש. יוצא אפוא שמשגיח ה' אמור לעבוד כ-20 .שעות מדי יום משגיח ו' מוצג במסמכי המועצה הדתית כנאמן כשרות בהיקף של כ -220 שעות עבודה בחודש, נוסף לתפקידו כמפקח בהיקף של 103 שעות עבודה בחודש - במצטבר מדובר ב-323 שעות עבודה בחודש. יוצא אפוא שמשגיח ו' אמור לעבוד כ-15 .שעות מדי יום משגיח ז' מועסק באמצעות חברת כוח אדם כנאמן כשרות בהיקף מצטבר של 305 שעות העסקה בחודש. מכאן שהוא אמור לעבוד קרוב ל-14 שעות מדי יום. משרד מבקר המדינה דוחה את תשובותיהן של המועצות הדתיות ירושלים ונתניה ומעיר להן כי על פי השיטה שהן הציגו , המשגיחים מקבלים שכר מצטבר בעבור שעות עבודה שאין ביכולתם לבצע. בהתנהלותן זו הן נותנות יד להטעיית בתי העסק , המשלמים בעבור שעות עבודה בהיקף שלא ניתן לביצוע. משרד מבקר המדינה מציין כי הנתונים שהציגה המועצה הדתית רחובות בתשובתה שונים מ אלה שמסרה במהלך הביקורת למשרד מבקר המדינה. המועצה לא צירפה לתשובתה פירוט מעודכן של שעות ההשגחה על פי בתי עסק, לכן לא ניתן לעמוד על התיקון שעשתה, לדבריה. היה מצופה שאגף הכשרות יגבש תכניות הדרכה והשתלמויות לשם הבטחת הידע של מנהלי מחלקות הכשרות ושל המפקחים ולצורך עדכונם בנושאים שונים, למשל חידושים בתהליכי העיבוד של מזון, כלים חדשים ומיני מזון חדשים. זאת ועוד, האגף אינו מחזיק במידע על מערך המפקחים והמשגיחים במועצות הדתיות ואף אינו יודע מי מהמשגיחים הוסמך לתפקיד על ידי הרבנות. במצב זה יקשה עליו לתכנן את תכניות הדרכה למפקחים ולמשגיחים. אולם בביקורת עלה שלאגף אין תכנית הכשרה כזו והוא אינו מקיים הכשרות באופן שוטף, וממילא גם אינו יוזם סיורים לימודיים במפעלי מזון. ההדרכה הניתנת למועצות הדתיות, למפקחים ולמשגיחים מתמצה במתן תגובה מקומית כאשר מתעוררת בעיה הלכתית כלשהי, אז ניתן לפנות לממונה המקצועי במחלקה המתאימה באגף או לרבנים פוסקים. הועלה כי לאגף הכשרות ברבנות אין נהלים המסדירים את תהליך הביצוע של הביקורות במועצות הדתיות. אגף הכשרות גם אינו נדרש למסור את דוחות הביקורת לאגף הבקרה במשרד, וממילא הוא אינו עושה זאת. הדבר נכון גם בנוגע לאגף הבקרה , גם הוא אינו מוסר את דוחות הביקורת לאגף הכשרות. לנוכח המידע החשוב העולה מהביקורות של המשרד ושל הרבנות הנעשות ביישובים ובמועצות הדתיות, ראוי לקבוע תהליך של עדכון הדדי ביניהם בדבר הממצאים שהועלו בביקורות ובדבר ההמלצות בעקבות ממצאים אלה. כך יוכל כל אחד מהגופים לקבל תמונה מערכתית כוללת ורחבה, ברמה היישובית והארצית, של מערך הפיקוח על הכשרות ולמקד את משאבי הביקורת בנושאים ובמועצות הדתיות שבהם ראוי להתמקד. אף שאגף הכשרות אמור לפקח על פעילותן המקצועית של מחלקות הכשרות בכל המועצות הדתיות, מספר הביקורות שהוא עושה במחלקות אלה מועט. האגף מסר למשרד מבקר המדינה ממצאי ביקורות שעשה בשנת 2014 בחיפה, בקריית שמונה ובעפולה בלבד, וציין כי נעשו עוד כמה ביקורות. מאחר שלאגף הכשרות אין תכנית עבודה שנתית, ובכלל זה תכנית ביקורת, לא ניתן לקבוע אם הוא עמד ביעדי ם שהציב לעצמו בנושא הביקורות. עוד עלה שהאגף אינו משתמש בממצאי הביקורות שעשו המחלקות השונות שבאגף הכשרות כדי לגבש תמונה כוללת של מצב הכשרות במועצות הדתיות. זאת ועוד, אף שבביקורות עלו ליקויים מהותיים בפעילותן של המועצות הדתיות בחיפה ובקריית שמונה, לא נדונו ה ממצאים באף לא גוף אחד של הרבנות, למשל במועצת הרבנות או בוועדת הכשרות. .מבדיקת הנתונים בלוח 3 עולה כי בתי העסק המושגחים בתל אביב משלמים עבור ההשגחה מחירים גבוהים בהרבה מעלות שעת ההשגחה שקבע המשרד למשגיחים שהם עובדי המועצה הדתית. הדבר מגדיל את הוצאות בית העסק וכפועל יוצא את עלויות מוצריו לציבור. אשר לעובד א', משרד מבקר המדינה מעיר ליו"ר המועצה הדתית ירושלים כי תפקיד העובד ב"ביקורת בלבד" אינו עולה בקנה אחד עם אופי בתי העסק המושגחים, לרבות מסעדה בשרית ועסק ברמת כשרות למהדרין, לכן לא ניתן לקבל טענה זו. יתרה מזאת, היו"ר גם אינו מסביר את ההיקף הבלתי מתקבל על הדעת שבעבורו בית העסק משלם שכר לעובד המועצה. חוסר הסבירות של העסקה זו מבססת חשד לעצימת עיניים של המועצה למעשים חמורים הנעשים תחת גגה. 3. )בדיקת הדיווחים (כניסה ויציאה העלתה כי ששת המשגיחים האלה נכחו בממוצע, באותם הימים שבהם נרשמו דיווחי נוכחות, רק 53% מתקן זמן ההשגחה שנקבע לבית העסק. על פי הדיווחים האלה נכחו המשגיחים בבתי העסק רק %17 מתקן זמן ההשגחה שנקבע בחישוב חודשי37. . הדוגמאות שהובאו לעיל מעידות שדיווחי המשגיחים היו חלקיים ביותר. על פי הדיווחים לא ניתן לקבוע אם מדובר בהתחמקות מדיווח מלא או בביצוע חלקי של שעות העבודה, ואף ייתכן שמדובר בשילוב של שתי הסיבות - דיווח חלקי וביצוע חלקי. אשר על כן, בשל האופן שבו המערכת משמשת לדיווח על נוכחות המשגיחים, לא יכולות המועצות הדתיות להסתמך על המערכת לשם ביצוע בקרה ופיקוח נאותים על נוכחות המשגיחים. משרד מבקר המדינה מעיר למועצות הדתיות תל אביב-יפו ואשדוד כי בידן כלי פיקוח ובקרה שיכול לשמש כלי יעיל ואמ ין, אולם בפועל העובדה שהן לא חייבו להשתמש באופן מלא במערכת הדיווח הביאה לכך שהפיקוח שלהן הוא לקוי. הדבר מאפשר למשגיחים, לפחות לפי הדיווחים, שלא למלא את מכסת שעות ההשגחה שהמועצות עצמן קבעו ואשר המשגיחים מחויבים בה - מכסה האמורה להבטיח השגחת כשרות ראויה. נוכחות חסרה של המשגיחים בעבודה במשך שעות ההשגחה שנקבעו, בין שמדובר בשהות חלקית קצרה במהלך היום בין שמדובר בימי היעדרות רבים, יש בה משום פגיעה של ממש במערך הכשרות, ואף יותר מזה - פגיעה באמון הציבור במערך הכשרות ובשמה הטוב של המועצה הדתית. יתרה מזו, הדבר מעלה ספקות אם תקן ההשגחה שנקבע אכן משקף צורך הלכתי של ממש, ושמא הוא נקבע לצורך רווחתם הכלכלית של משגיחי הכשרות. ראוי שהמועצות הדתיות יבחנו את הליך קביעת התקן של זמן ההשגחה. בין כך ובין כך, לתופעה של קביעת תקן מרחיב של זמן השגחה יש השפעות ניכרות מהיבט עלות הכשרות העודפת ומהיקף הנטל הכלכלי המוטל על בעלי בתי העסק המושגחים. על המועצות הדתיות לבדוק באופן תדיר את דיווחי המשגיחים, להקפיד כי ידווחו מכל בתי העסק שהם משגיחים בהם ולעמוד על כך שיהיו נוכחים בבתי העסק לפי תקן זמן ההשגחה שנקבע. .בפגישה שקיימו נציגי משרד מבקר המדינה עם חמישה משגיחים עלה כי ב-21 מתוך50 (42%) בתי העסק שהם משגיחים בהם אין נמסרים להם תלושי שכר ואת שכרם הם מקבלים במזומן או בהמחאה. זאת ועוד, רוב בתי העסק - 34 מתוך 50 (68%) - נהגו בניגוד לחוק ולא הפרישו למשגיחים תשלומי פנסיה כנדרש. בפגישה ציינו המשגיחים כי הם חווים לחץ מצד חלק מבתי העסק שבהשגחתם המתנים את העסקתם בתשלום ללא תלוש שכר מבלי שזכויותיהם יובטחו - הפרשות פנסיוניות, תשלום דמי הבראה, חופשות וכדומה. עוד ציינו כי בתי העסק אינם מקפידים על תשלום שכרם במועד, ובמקרים מסוימים הם אף לא קיבלו שכר . הם הוסיפו כי עבורם המועצה הדתית אינה גורם שניתן לפנות אליו כדי שיסייע בידם להגן על זכויותיהם. .מבדיקת תנאי השכר של שני משגיחי כשרות בנתניה המופקדים על 16 בתי עסק עלה כי ב -10 מבתי עסק ( 62% ) הם אינם מקבלים תנאים סוציאליים (הפרשות לפנסיה ולקופת גמל). בכמה בתי עסק גם אין נמסרים למשגיחים תלושי שכר ואת שכרם הם מקבלים במזומן או בהמחאה. בכך שהמועצות הדתיות ירושלים ונתניה הגבילו את הכנסתה של תוצרת מזון שקיבלה הכשר מרבנויות ביישובים אחרים , הן עלולות לגרום להתייקרות המזון וכן לפגוע בתחרות החופשית בשוק המזון. על הרבנות הראשית לבחון את הצורך להסדיר בחקיקה את עניין סמכות הרבנים המקומיים בעניינים אלה. 1. ב-22 מ-80 בתי העסק המושגחים התגלה ליקוי בנושא דמי ההשגחה. ב-17 מקרים שונה מדי שנה גובה דמי ההשגחה שבעל העסק מחויב בהם, וזאת בלי שנמצא לכך הסבר; ב-9 מקרים נגבו דמי השגחה בשנת 2015 ולא נגבו בשנת 2016 ,וגם זאת בלי שנמצא לכך הסבר; נמצאו ארבע הפקדות במזומן בסך 1,000 ש"ח כל אחת ללא זיהוי בית העסק המשלם. 2. על בסיס הרישום בטופס המעקב הידני נמצאו בכרטיס הנהלת החשבונות כמה בתי עסק שלא שילמו דמי השגחה בשנת 2016 על אף היותם רשומים לכאורה כבתי עסק מושגחים בטופס המעקב הידני. .שם העסק שעות ההשגחה .ליום שקבעה .המועצה עלות ההשגחה .לשעה עלות ההשגחה .החודשית הועלה כי קיים שוני רב בין מועצות דתיות אלה בעניין עלויות ההשגחה על הכשרות בבתי עסק דומים, וכן שוני ניכר בעלויות האמורות בבתי עסק דומים באותה מועצה דתית. השוני בא לידי ביטוי הן בתעריף לשעת השגחה חודשית הן בכמות שעות ההשגחה הנדרשת. להלן פרטים: 1. נמצא כיכל אחת מהמועצות הדתיות שנבדקו קבעה לעצמה תעריף שונה לשעת השגחה חודשית - עלות שעת השגחה המבוצעת במשך 22 יום בחודש: 600-500 ,ש"ח לשעת השגחה חודשית בירושלים 900-750 ש"ח בנתניה, 1,320 ש"ח באשדוד וכ-440,1 ש"ח בתל אביב-יפו81 . מדובר בפער של עד 290% בתעריפי שעתההשגחה החודשית. מלוח 4 עולה כי בין הפיצריות שנקבעה להן שעת השגחה אחת ליום קיים פער של עד 280% בעלות ההשגחה, ובין הפיצריות שנקבעו להן שעתיים השגחה ליום קיים פער של עד 340% . פער זה בין בתי עסק מתחרים הפועלים באותו תחום עיסוק מעלה חשש ליחס מפלה של המועצה הדתית נתניה בעניין זה. החיוניות שבתיאום שבין המשרד לרבנות מחייבת את שני הגורמים להירתם בנחישות כדי להביא את הטיפול המינהלי וההלכתי בתחום הכשרות לכדי ראייה מערכתית שלמה. עליהם לראות "עין בעין" את טובת הציבור ואת צרכיו בתחום הכשרות כמטרת -על שאליה יש לחתור. שיתוף הפעולה בין שני הגורמים האלה הוא אבן יסוד בתהליך זה. .מספר המשגיחים לכל מפקח: בדיקת תקני משרות הפיקוח שצוינו בדוח התקן בהשוואה למספר המשגיחים בפועל העלתה כי ל-54 מתוך93 המועצות הדתיות שהעבירו את נתוניהן כלל לא נקבע תקן למפקחים. גם בביקורת הנוכחית נמצאו חריגות חמורות בעבודתו של הרב בורנשטיין: בד בבד עם תפקידו כמפקח באגף הכשרות, הרב משמש גם נותן השגחה מטעמו ברמת "למהדרין" בבתי מלון שהם מחוץ לירושלים, וזאת בלי שקיבל מהמועצה הדתית בירושלים אישור לעבודות נוספות אלה, וממילא לא הוסדר הצורך במניעת ניגוד עניינים מעיסוקיו הנוספים. לדוגמה, הרב נותן שירותי השגחה פ רטית - כשרות למהדרין הרב ש. בור נשטיין שליט"א" - בבתי מלון בים המלח ובבית מלון בטבריה השייך לרשת בתי מלון הפועלת גם בירושלים שהוא אחראי לה מתוקף תפקידו במועצה. בביקורת במועצה הדתית ירושלים נמצאו ארבעה מקרים של הצלבה בין שישה בעלי תפקידים - מפקח ראשון מפקח על מפקח שני בתפקידו כמשגיח ובעת ובעונה אחת ה מפקח השני מפקח על המפקח הראשון בתפקידו כמשגיח. אמנם הצלבה כאמור לא נאסרה על פי הוראות הנוהל, אולם לנוכח העובדה שהיא בוצעה על ידי שישה מעשרה מפקחים במחלקת בתי עסק ובתי אוכל באגף הכשרות, היא גורמת לתלות בעבודתם ההדדית ועלולה לגרום למארג יחסים של "תן וקח" ביניהם. מארג יחסים זה עלול לפגוע באופן ממשי ביכולתם של המפקחים ליישם את תכלית תפקידם כגורמי פיקוח ואכיפה, ושיקול דעתם המקצועי עלול להיות מוטה, משובש ופגום; הדבר עשוי לעורר חשש לניגוד עניינים. חומרת הממצאים העולים מעבודת המפקחים כמשגיחי כשרות מחייבת את המשרד לבחון מחדש את הכללים שהוא קבע בנוהל הכשרות, לרבות האיזונים שבין מתן האפשרות למפקחים לשמש משגיחים, אל מול הסיכון העולה מהעובדה שלעיתים קיים חשש שלא ניתן למלא את שני התפקידים באופן מלא ותקין. על המשרד להביא בחשבון את החשש להיקלעות המפקחים למצב של ניגוד עניינים, ובייחוד מצב שבו מפקח משמש כמפקח על עצמו בתפקידו כמשגיח או מצב שבו מפקח משמש גם משגיח המפוקח בידי עמיתו, ולהיפך; על המשרד לבחון הסדר מתאים גם בעניין זה. בביקורת במועצות הדתיות ירושלים ונתניה נמצא שיעור גבוה של עובדים ומפקחים המועסקים גם כמשגיחי כשרות, וזאת ללא היתר ובהיקפי שעות רחבים, שלא ניתן לבצען. המועצות הדתיות האלה לא פנו לשר הכלכלה כדי לקבל היתר עבור עובדיהם שיתיר להם לעבוד יותר מ -12 ,שעות ביממה כנדרש. יצוין לחיוב כי המועצה הדתית תל אביב -יפו מסרה בתשובתה כי היא אינה מאפשרת למפקחים המועסקים על ידה לשמש גם משגיחי כשרות, וזאת מתוך תפיסה שעבודת ההשגחה עלולה להביא ומביאה לידי פגיעה באיכות עבודת המפקח ובסדרי העבודה המינהלית במועצה הדתית. לנוכח היקף שעות העבודה הנוספת של עובדי המועצות הדתיות כמשגיחי כשרות ספק רב אם הם יכולים למלא את חובתם כעובדי המועצות הדתיות ובו זמנית להיות בכמה בתי עסק לצורך השגחת כשרות. מדובר בהיקף שעות עבודה בלתי מתקבל על הדעת ובקבלת תשלום מהמועצה הדתית ומבתי עסק עבור היקף שעות עבודה שאינן ניתנות לביצוע בפועל מדי יום . מכאן, עולה חשש לפיקוח רופף של המועצה הדתית על נוכחות עובדיה אם במועצה עצמה אם בבתי העסק המושגחים. במצב זה קיים ספק בדבר מצב הכשרות באותם בתי עסק מושגחים, העלול לפגוע באמון הציבור באותם בתי עסק ובמועצה הדתית. בביקורת עלה שהמועצה הדתית לא הציבה בבתי העסק האלה משגיחים מטעמה והיא אף אינה מפקחת על המשגיחים המועסקים בהם; הבד"ץ הפרטי הוא זה המספק את שירותי ההשגחה. בהתנהלותה זו של הרבנות בירושלים יש טעם לפגם משום שהיא גובה אגרת כשרות מבתי עסק אף שבפועל היא אינה מספקת להם בעצמה את השירות ואינה מפקחת על טיבו. נמצא כי בירושלים פועלים, בניגוד לחוק, בתי עסק רבים המציגים תעודות כשרות או תעודת השגחה מטעם בד"צים פרטיים, ואין בידם תעודת כשרות של הרבנות בירושלים. מרשימות המחלקה לתרומות ומעשרות במועצה עולה כי 27 בתי עסק כאלה פועלים באזור שוק מחנה יהודה. מזכיר אגף הכשרות העריך שישנם עוד כ-250-300 בתי עסק כאלה50 .ברחבי העיר ירושליםעוד נמצא כי בירושלים פועלים שני בתי מלון שיש להם השגחה או כשרות מגופים פרטיים, אך הם אינם מחזיקים בתעודת הכשר מ הרבנות בירושלים. נמצא כי המועצה הדתית ירושלים לא פעלה במשך השנים נגד תופעה זו אף שמדובר במעשה העומד בניגוד לחוק איסור הונאה בכשרות. בביקורת הועלה כי גם היחידה הארצית לאכיפה של הרבנות לא הצליחה לאכוף את הנושא ופעילותה למניעתו הייתה חלקית. במשך 14 שנה, בשנים 2015-2002 , היא קנסה רק 17 בתי עסק בשוק מחנה יהודה מתוך 27 בתי העסק שברשימה ואת חלקם היא קנסה לפני שנים רבות. בפועל, בתי העסק ממשיכים לעבור על החוק. משרד מבקר המדינה מעיר למועצה הדתית ירושלים וליחידה הארצית לאכיפת חוק איסור הונאה בכשרות כי הן לא פעלו בנחרצות הרצויה למילוי אחריותן הנוגעת למניעת התופעה של אי-קבלת תעודת הכשר מטעם נציגות הרבנות ושל הצגת תעודת השגחה מבד"ץ פרטי. בביקורת עלה שלאגף הכשרות אין תכנית עבודה שנתית וממילא לא נקבעו יעדים מרכזיים להשגה. בהיעדר תכנית עבודה סדורה ומקיפה לא ניתן למדוד תכנון מול ביצוע ולהעריך את תפוקות האגף ואת הישגיו. עוד עלה כי האגף אינו מקיים שגרת עבודה ניהולית; הוא אינו מקיים ישיבות בהשתתפות מנהלי המחלקות לצורך עדכון הדדי, העלאת בעיות ופתרונן והגדרת משימות לביצוע. בישיבות שהאגף כן מקיים לא נכתב פרוטוקול. מהאמור לעיל עולה חולשה ניהולית של אגף הכשרות. על האגף להתוות תכנית עבודה שנתית ובה יעדים מרכזיים להשגה ולקיים שגרת עבודה ניהולית. מטעמים של רענון המשרות וגם מטעמים של שקיפות ונראות ציבורית על מועצת הרבנות לשקול להגביל את משך כהונת החברים בוועדות המשנה האמורות. .על פי נוהלי הרבנות אין קוצבים את תקופת הכהונה של חברי ועדות המשנה מטעם מועצת הרבנות . ואכן, על פי המסמכים שהתקבלו ממועצת הרבנות, הרכב הוועדות העוסקות בתחום הכשרות לא השתנה יותר מעשר שנים. עד ספטמבר 2016 לא קבע המשרד מפתחות תקינה לכוח אדם במועצות הדתיות, לפי התפקידים ו על פי מאפייני היישובים השונים, ולחלקן כלל לא נקבע שיא התקן ואף לא תקן כוח האדם. בספטמבר 2016 , לאחר עבודת מטה שעשה המשרד, הוא פרסם חוזר מנכ"ל שבו נקבעו עבור כל משרה דרישות הסף שלה57 . לראשונה נקבעו בחוזר גם מפתחות תקינה המבוססים על היקף פעילותה של המועצה הדתי ת, לרבות בתחום הכשרות. עם זאת, המשרד טרם קבע תקן משרות סדור לכלל המועצות הדתיות. משרד מבקר המדינה מציין לחיוב את עבודת המטה שבה החל המשרד הנוגעת להסדרת תקינת כוח האדם במועצות הדתיות; עם זאת, החוק וסדרי מינהל תקין מחייבים את המשרד להשלים את עבודתו ולהגדיר תקן למשרות - רשימת משרות והדרגות הצמודות להן. בהיעדר תקן לא ניתן להבטיח כי איוש המשרות נעשה מטעמים מקצועיים וכי עובד המאייש משרה הוא אכן בעל הכישורים המתאימים לכך. היעדר הגדרות כאלה גם פותח פתח למינויים המונעים משיקולים זרים ופוגע ביכולת הפיקוח על אופן מילוי התפקיד. הועלה כי חמישה מקרובי משפחתו של בעל תפקיד באגף הכשרות במועצה הדתית ירושלים, ובהם שלושה מאחיו, מועסקים במועצה כמשג יחי כשרות, בניגוד לנוהל הכשרות. קרובי משפחתו של בעל התפקיד החלו את עבודתם בשנים 2009-2003 והוא עצמו החל את עבודתו בשנת2008. .בפועל, אף שחלפה כבר יותר משנה ממועד החלטת הוועדה הממונה לא נבחן מחדש שיבוץ המשגיחים. משרד מבקר המדינה מעיר למועצה הדתית ירושלים כי מדובר בבעל תפקיד מרכזי שאף כי קרובי משפחתו אינם כפופים לו במישרין, בהחלט קיימת זיקה ביניהם. זיקה כזאת תעמיד אותו בהכרח במצב של ניגוד עניינים ותקשה עליו לקבל החלטות נטולות פניות וללא משוא פנים הנוגעות לשיבוץ קרובי משפחתו כמשגיחים בבתי עסק ולקביעת היקף משרתם. לפיכך, היה על המועצה הדתית ירושלים למצוא הסדר למניעת ניגוד עניינים שינטרל את הזיקה הקיימת בין בעל התפקיד ובין קרובי משפחתו המועסקים כמשגיחי כשרות. משרד מבקר המדינה מעיר למועצה הדתית ירושלים כי מטרת הנוהל היא להסדיר כנדרש את פעילות מערך הכשרות בהווה ולעתיד לבוא. המצב הקיים אינו תקין, כפי שעולה בנוגע להעסקת המשגיחים במועצה, והוא דורש תיקון מידי משום שהוא מעורר חשש לכך שניגוד עניינים יתעורר במסגרת הפעילות השוטפת והיומיומית של מערך הכשרות, וזאת אף ללא קשר להוצאת הנוהל. הביקורת העלתה כי המועצות הדתיות נבדלות זו מזו במידה רבה מבחינת איכות ניהול המידע על המשגיחים ועל בתי העסק המושגחים. בחלק מהמועצות דתיות, כמו המועצה הדתית ירושלים, רמת ניהול המידע נמוכה מאוד, ובחלקן - כמו במועצה הדתית באר יעקב - אין כלל ניהול מידע. לעומתן, בחלק מהמועצות הדתיות, כמו המועצה הדתית אשדוד, רמת ניהול המידע משביעת רצון. במצב דברים זה המועצות הדתיות שאינן מנהלות תיקי משגיחים כנדרש אינן מחזיקות בכלים הבסיסיים לצורך ניהול המשגיחים שה ן מפעילות ופיקוח עליהם ולצורך פיקוח על עמידתם של בעלי בתי העסק המעסיקים משגיחים בתשלום שכרם על פי הנקבע בתקנות שירותי הדת היהודיים. עקב כך, גם אין ביכולתן לעקוב באופן שיטתי אחר התנהלות בית העסק בכל הנוגע לתחום הכשרות - טופסי בקשה לקבלת ההכשר, פרטים על צוות המטבח, דרישות כשרות או הגבלות מיוחדות מול בית העסק, סוג ההשגחה , רמת הכשרות , היקף שעות ההשגחה ו תיעוד הפיקוח שנעשה או תכתובות עם בית העסק במהלך השנים. בדיקת משרד מבקר המדינה את קובץ הנתונים של המועצות הדתיות ירושלים, תל אביב -יפו ואשדוד העלתה אי -התאמות בנוגע לזהות ולמספר של בתי העסק שמשגיחי הכשרות מופקדים עליהם; כמו כן עלו פערים בעדכניותו של הקובץ. משרד מבקר המדינה מעיר למועצות הדתיות האמורות כי עליהן לעדכן באופן שוטף את בסיס הנתונים על בתי העסק המושגחים, על המשגיחים ועל המפקחים הן לצורכי פיקוח הן לצורכי ניהול מיטבי של מערך הכשרות. משרד מבקר המדינה מעיר ליו"רהוועדה הממונה ירושלים כי היקף שעות העבודה שצוין, חושב על פי מאגר המכיל נתונים על בתי עסק, משגיחים, מפקחים ושעות העסקה, שהמועצה עצמה העבירה למשרד מבקר המדינה; ההצדקה של הרחבת היקף משרת המפקח לממדים בלתי סבירים בשל השכר הבסיסי הנמוך שלהם אינה יכולה להתקבל, ויש לכך משמעויות חמורות מרחיקות לכת. את שאלת שכר עובדי אגף הכשרות, לרבות מפקחיו, יש לפתור בדרכים המקובלות. אשר לעניין הפעלת מערך הכשרות על בסיס הרתעה ולא על בסיס עבודה בפועל, משרד מבקר המדינה מעיר ליו"ר הוועדה הממונה ירושלים כי מדובר בנתונים המבוססים על ההסכמים למתן השגחה שנחתמו בין המועצה ובין בתי העסק, שעל פיהם נדרשים בתי העסק לשלם את שכר המשגיחים; שיטת ההשגחה שהמועצה הדתית ירושלים הציגה משמעה "השגחה וירטואלית", כלומר השגחה הנעשית לכאורה. לעומת זאת, נדרש בית העסק לשלם תשלום אמת אף שבפועל השירות אינו ניתן לו. יש לראות זאת בחומרה יתרה ולהפסיק נוהג זה לאלתר. הדבר גורם הן לייקור עלויות ההשגחה ועלייה ביוקר המחיה והן לפגיעה באמון הציבור השם מבטחו בהשגחה הממלכתית. בהיעדר פרסום פומבי בדבר הודעה על הקמת מאגר משגיחים פגעו המועצות הדתיות ירושלים ואשדוד בשוויון ההזדמנויות לתעסוקה. משרד מבקר המדינה מעיר למועצה הדתית אבן יהודה כי משמעות העסקת בנו של רב היישוב כמשגיח היא לא רק שהאב, בתוקף תפקידו כרב היישוב, הוא מנהלו הישיר של בנו אלא הוא חותם על תעודות הכשרות של בתי העסק שבנו משגיח בהם. זאת ועוד, הבן מר אוריאל רוזנצויג משמש מפקח יחיד במועצה, נוסף לתפקידו כמשגיח כשרות במועצה, כלומר הוא מפקח על עצמו. בנסיבות אלה מערך הכשרות של אבן יהודה הוא מערך בלתי תקין ויוצר עיוות באופן הפיקוח על הכשרות במועצה; לכן, על המשרד להורות לסיים לאלתר את ניגודי העניינים העולים בנסיבות האמורות. המפקח מנהל את הקשר עם בתי העסק ביישוב, קובע את גובה אגרת הכשרות ומתכתב עם בעלי בתי העסק, ובכלל זה מוציא להם מכתבי התראה, לרבות התראה לפני נקיטת צעדים להסרת תעודות כשרות, וחותם בשמו כמועסק בשם "מחלקת כשרות באר יעקב", אף שהוא אינו "עובד ציבור" מטעם המועצה. משרד מבקר המדינה מעיר ליו"ר המועצה הדתית באר יעקב כי עיסוקו של המפקח בבאר יעקב מנוגד לקבוע בנוהל הכשרות. תפקיד המפקח הוא תפקיד שלטוני, הכולל סמכויות מכוח נוהל הכשרות, ואיושו בגורם שאינו מעובדי המועצה לביצוע המשימה בהתנדבות אינו עולה בקנה אחד עם מהות התפקיד שחייב להיעשות מתוך אחריות ונאמנות; ממילא אין מוענקת למפקח הפרטי אחריות של "בעל תפקיד" או של "עובד ציבור". .שישה מבין עשרת מפקחי הכשרות במועצה הדתית נתניה, המועסקים במשרה מלאה, עובדים גם כמשגיחי כשרות בהיקף של לפחות שש שעות השגחה ביום. כמו כן, שלושה בעלי תפקידים בכירים בתחום הכשרות עובדים גם הם כמשגיחים. עבודתם של חלק מהם כמשגיחים נוגדת את נוהל הכשרות, והיא מעלה חשש להיקלעותם למצב של ניגוד עניינים בין כהונתם בתפקידי ניהול ופיקוח ובין עבודתם בשטח כמשגיחים. אשר לאחרים - אמנם הדבר מותר על פי נוהל כשרות, ועם זאת נוכח ההיקף הגדול של שעות העבודה שלהם מדי יום ביומו, עולה חשש שיכולתם למלא את שתי המשרות, בד בבד ובאופן מלא - אינה אפשרית. להלן דוגמאות: תמונת המצב העולה בנוגע לניהולו של המשרד את כל הקשור לכוח האדם במערך הכש רות מצביעה על שליטה רופפת שלו בנתונים. אין בידיו נתונים אמינים על מצבת העובדים במועצות הדתיות - מספרם, תפקידם ועיסוקם; משמעות הדבר היא שהוא אינו יכול לנהל באופן אפקטיבי את מערך הכשרות במועצות הדתיות, דהיינו להעריך את המשאבים העומדים לרשות מערך זה לעומת תפו קותיו ולקבוע לו יעדים ומשימות. יש לראות בחיוב את הודעת המשרד כי תכנית העבודה שאושרה סמוך לסיום דוח ביקורת זה, כוללת הבניה מחודשת של מחלקות הכשרות במועצות הדתיות. מבחנו של המשרד הוא במבחן התוצאה. נכון לינואר 2017 הפיילוט אינו מופעל ולא נראה באופק המועד שבו יוכל המשרד להפיק לקחים מהפעלת פיילוט שכזה, בכדי לבחון אם שיטת פעולה זו תוכל לפתור את סוגיית מעמד המשגיח, ואם כן - להטמיע אותה בקרב כל המועצות הדתיות. משרד מבקר המדינה רואה בחומרה את העובדה שהמשרד לשירותי דת לא הצליח לקדם במשך כל השנים, ולפחות מאז הגשת הבג"ץ בנושא - בשנת 2004 , את הטיפול בהסדרת מעמדם של משגיחי הכשרות. בעניין זה כבר נתן משרד מבקר המדינה את המלצתו בדוח הקודם כאמור, והיא מקבלת משנה תוקף ב של הדחיפות ביישומה לנוכח אמירתו של בית המשפט העליון מיוני 201628 , שבמסגרתה נמתחה ביקורת קשה על התנהלות מערכת הכשרות הממלכתית, ואף הוחלט "להגביל את תחולת פסק דין זה לשנתיים ימים, ולהכפיפו לשינוי מערכתי בזיקת המשגיחים לבתי האוכל שהם משרתים, קרי, שלא יהיו כפופים עוד לבית האוכל". אין לנו אלא להצטרף למשאלתו של המשנֶה לנשיאת בית המשפט העליון בדבר מציאת פתרון לסוגיה זו בהקדם. אמנם כבר שנים רבות מתקיימים דיונים בנושא ומועלות הצעות וחלופות לפתרון הבעיה, אולם מ הבחינה המעשית הוא לא קודם . הסדרת סוגיה מורכבת זו, שאין מצליחים להביאה לידי פתרון, מחייבת צעדים נחושים ומעשיים של המשרד ושל מועצת הרבנות. הוועדה לבחינת מערך הכשרות בישראל , שאותה הקים הרב הראשי לישראל, נדרשת אפוא להתמודד עם בעיה שאחרים לא פתרו, אם בשל פעולות מועטות שננקטו אם בשל חוסר נחישות להגיע לפתרון כולל, או אולי משתי הסיבות גם יחד. ראוי כי הרב הראשי שמינה את צוות הבחינה יקבע לוחות זמנים מפורטים להשגת יעדי ביניים, כדי שבסופו של דבר תושג המטרה - הסדרת מערך הכשרות בכלל ומעמד המשגיח בפרט. כמו כן, כדי שהצוות ישיג את יעדיו ראוי להקים ועדת היגוי שתלווה את עבודתו, תפקח עליו ותפתור מחלוקות ובעיות שיתעוררו במהלך עבודתו. על הדרגים הבכירים ביותר במשרד וברבנות, לרבות השר לשירותי דת, הרבנים הראשיים ומועצת הרבנות, לנקוט את כל האמצעים כדי לקדם פתרון סוגית מעמדם של משגיחי הכשרות. בראש ובראשונה עליהם להיות מעורבים בפעולות הנעשות בנושא זה ולעקוב אחריהן מקרוב, לפעול בשיתוף פעולה ביניהם ולהשתמש בכלי הניהול העומדים לרשותם. בבדיקה זו עלה כי המועצות הדתיות ירושלים, נתניה ורחובות הקצו למשגיחים היקפי שעות בלתי סבירים בעליל. להלן הפרטים: נמצא כי 69 מתוך412 המשגיחים במועצה הדתית ירושלים (כ-17% ) קיבלו להשגחתם בתי אוכל בהיקף של 24-12 .שעות מדי יום עוד נמצא כי 40 משגיחים (כ-10% מכלל המשגיחים ) עובדים לפחות 16 ,שעות מדי יום ומתוכם 16 משגיחים העובדים 24-20 שעות מדי יום. מנגד, מנתוני המועצה הדתית ירושלים עולה כי עשרות רבות של משגיחים אחרים עובדים בהיקף שעות מצומצם ביותר - בין שעה אחת לשש שעות ביום בלבד. אחדים מהם אף פנו במהלך הביקורת למשרד מבקר המדינה בטענה שהמועצה הדתית ירושלים נוהגת בחוסר שוויוניות בהקצאת שעות השגחה למשגיחים. למשל: משגיח א' הוצב ב-18 בתי עסק בשכונות שונות בירושלים. לפי חישוב שעות ההשגחה ליום שנקבע לכל אחד מ-18 בתי העסק, ההיקף המצטבר של שעות ההשגחה של משגיח א' מגיע ל-27 שעות מדי יום! יצוין כי נוסף לכך משגיח א' משמש גם משגיח בשבת באחד מבתי המלון בעיר; שעות אלה לא נספרו במניין שעות עבודתו האמורות. לפני פרסום המכרז לבחירת החברה הזכיינית לא בחנו השותפים להחלטה - המשרד, הרבנות ומשרדי המשפטים והאוצר - את ההשלכות שבהפעלת מנגנון כזה הנוגעות למשאבים הנדרשים להפעלה יעילה ומקצועית שלו, וכן את העלות הצפויה לשעת השגחה בשיטה זו והשפעתה על עלות מוצרי המזון. משרד מבקר המדינה מעיר לשותפים להחלטה על הפעלת הפיילוט כי מתן שירותי השגחה באמצעות חברה זכיינית הוא מהלך מהותי המשנה את התשתית שעל בסיסה פועל מערך הכשרות. אין זה סביר שמהלך כזה - מהלך הטומן בחובו השפעות כלכליות ותפעוליות ומשפיע גם על מעמד המשגיח - ייעשה בלי בחינה מקיפה. היה מצופה שהשותפים להחלטה ינתחו את הסיכונים שבמהלך זה, את יתרונותיו ואת חסרונותיו וישוו בינו לבין חלופות אחרות. משגיח ב' הוצב ב -12 בתי עסק בירושלים. בכל בית עסק הוא משגיח 4-2 שעות באופן קבוע מדי יום, לפי בית העסק, ובסך הכול היקף שעות ההשגחה שלו הוא 24 שעות מדי יום! בפגישה אתו מסר משגיח ב' לנציגי משרד מבקר המדינה כי הוא משגיח רק ב -11 בתי עסק ולא ב -12 כפי שרשום בקובץ הנתונים. פירוט שעות ההשגחה שמסר מסתכם ב-18 שעות מדי יום. .נמצא כי 15 מתוך 177 המשגיחים ( 8.5% ) קיבלו להשגחתם בתי עסק בהיקף שעות השגחה מצטבר שהוא בלתי סביר או לא ניתן לבצעו - 21-12 שעות מדי יום. למשל: משגיח ג' הוצב כמשגיח בשבעה בתי עסק בנתניה והיקף שעות ההשגחה שלו מסתכם ב-21 שעות מדי יום; משגיח ד' הוצב כמשגיח בשישה בתי עסק בנתניה והיקף שעות ההשגחה שלו מסתכם ב-17 .שעות מדי יום משרד מבקר המדינה מציין כי גם ללא מערכת מחשוב מתקדמת ואף לפני הטמעתה, אין המועצות הדתיות פטורות מאחריותן הבסיסית לוודא שמספר שעות ההעסקה שיוקצו לכל משגיח לא יעלו על מספר השעות המותרות על פי החוק. אפשר לוודא זאת בלא כל קושי, גם ללא מערכת מחשוב מתקדמת. משרד מבקר המדינה מציין כי דווקא לנוכח תשובתו של המשרד מתעצם הצורך בגיבוש מסד נתונים מוסכם בעניין אומדן עלויות הכשרות והנטל הכלכלי המוטל על המשק. מסד נתונים זה הוא שלב חשוב לצורך גיבוש מדיניות מוסכמת שתביא לידי צמצומן של עלויות הכשרות. על כל הגורמים המעורבים בהסדרת מערך הכשרות לפעול בתיאום וללא דיחוי לבחינת האפשרויות לצמצומן של עלויות אלה. .נמצא ש-13 מתוך84 עובדי המועצה הדתית נתניה (כ -15% ) מועסקים גם כמשגיחים נוסף לעבודתם במועצה, וזאת ללא קבלת אישור לעבודה נוספת כנדרש בנוהל הכשרות; 11 מהם מועסקים במועצה הדתית במשרה מלאה ועבדו גם כמשגיחי כשרות, וכך הם הועסקו בהיקף שעות כולל בלתי סביר. למשל, מנהל מחלקה א' הועסק, נוסף לתפקידו במועצה ובניגוד לנוהל, גם כמשגיח כשרות בכמה בתי עסק בנתניה וכמשגיח מטעם המועצה הדתית בנימינה-גבעת עדה. היקף עבודתו הנוספת היה 4.5 שעות מדי יום; מנהל מחלקה ב' הועסק, נוסף לתפקידו במועצה הדתית, כמשגיח כשרות בנתניה והיקף שעות עבודתו הנוספת היה 11 .שעות מדי יום על מחלקת הבחינות לפעול ללא דיחוי לבניית קובץ נתונים אחוד וסדור הכולל את פרטיהם של כל מקבלי ההסמכה לשמש משגיחי כשרות, כדי לשפר את שירותיה. בביקורת עלה כי המועצות הדתיות ירושלים ואשדוד לא קיימו את הוראות הנוהל בעניין קליטת משגיחים. המשגיחים התקבלו לעבודה על בסיס פנייתם האישית, בלי שהמועצות הדתיות פרסמו הודעה לציבור על משרות פנויות, כקבוע בנוהל. יתרה מזאת, המועצה הדתית ירושלים לא הקימה מאגר משגיחים ואף לא קבעה תנאי סף לתפקיד משגיח כשרות. משרד מבקר המדינה מציין כי הדרישה לפרסום פומבי בדבר הקמת מאגר משגיחים נועדה לאפשר שוויון הזדמנויות להעסקתם של משגיחי כשרות. לכן, לא ניתן לקבל מצב שבו מאגר המשגיחים מתנהל על סמך פניות יזומות של מועמדים בלבד. .מבלי להיכנס למורכבות הה שגחה לפי אופי בית העסק המושג ח וסוג הכשרות, עולה מהנתונים כי קיימת שונות רבה גם בעלות שעת השגחה בין בתי העסק המושגחים. עוד יצוין כי קיים שוני בין הסכמי שכר משגיח שעליהם חתמו בתי העסק עם המועצה הדתית ובין נתוני תלושי השכר שהמועצה הציגה בתשובתה לממצאי הביקורת הנוכחית. 3. עודהועלה כי במקרים מסוימים נדרשים בתי עסק מאותו תחום עיסוק המצויים באחריותה של אותה מועצה דתית לשלם תעריפים שונים לשעת השגחה חודשית. למשל, בשמונה בתי עסק מסוג פיצרייה שנבדקו בנתניה נע התעריף לשעת השגחה בין 500 ש"ח ל- 1,750 ש"ח. בחינת עלות ההשגחה החודשית בבתי העסק מסוג פיצרייה בנתניה שנקבע להם אותו מספר שעות השגחה מצביעה על שונות ניכרת ביניהם בעלות ההשגחה, כמתואר בלוח 4 :להלן
משרד מבקר המדינה מעיר לרבנות לכשרות הארצית כי עליה לשפר באופן מהותי את מערך גביית אגרות הפיקוח ואגרת ההשגחה כדי להבטיח שקיפות במערך החיובים, אמות מידה שוויוניות לקביעת גובה האגרות והפעלת מערך פיקוח חשבונאי על התשלומים הנגבים.