מכון וינגייט לחינוך גופני ולספורט . מכון וינגייט - היבטים בפעילותו הועלה כי בחודשים פברואר 2008 - אוקטובר 2008 כיהן מנכ"ל הוועד האולימפי, על פי החלטת הוועד המנהל של המכון מפברואר 2008 , .כממלא מקום יו"ר הוועד המנהל לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד התרבות והספורט, משרד המשפטים והמכון לבחון ביסודיות ובדחיפות את סוגיית ניגוד העניינים האפשרי שאליו עלולים להיקלע חברי מוסדות המכון, נוכח תפקידיהם במשרדי הממשלה ובגופ ים אחרים, לקבוע כללים ברורים בעניין עצם חברותם ובדבר השתתפותם בדיונים שיש בהם חשש לניגוד עניינים ולנקוט בהקדם את הצעדים הדרושים ליישומם. על המכון לקבוע כללים להשתתפותם בדיונים של חברים בוועד המנהל שמייצגים גופים מתחרים למכון או גופים הקשורים לפעילות המכון בעת שנדונים נושאים הקשורים לגופים אלה. מהאמור לעיל עולה כי ערב השינויים בתקנון ספטמבר 2008 של המכון סברו גורמים משפטיים ממשלתיים שונים כי השינויים עלולים לפגוע ביכולת השליטה וההשפעה של המדינה על הנעשה במכון. אף על פי כן הם לא ליבנו את הדברים לפני שבוצע שינוי התקנון. לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד התרבות והספורט לסיים בהקדם את הטיפול יחד עם כל הגורמים הממשלתיים הרלוונטיים ובמידת הצורך להביא את מעמד המכון להחלטת ממשלת ישראל. לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי היה ששר המת"ס וחבר הנאמנים של המכון ימלאו את בקשתו של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, ממרס 2008 , לעכב את שינויי התקנון בנושא לצורך בחינתם היסודית של ההיבטים המשפטיים הרלוונטיים של הנושא. הממשלה הפקיעה במהלך השנים שטח גדול של מקרקעין שערכם רב מאוד, בשל שטחם ומקומם, ומסרה אותן לשימושו של המכון בהיותו זרוע לקידום פעילותה בתחום הספורט. במשך שנים רבות לא הסדירו ממ"י, המכון והגורמים הממשלתיים הקשורים בפעילותו את זכויות המכון במקרקעין, ועקב כך, בין היתר, לא שילם המכ ון לממ"י דמי חכירה תמורתם. בסוף שנת 2009 טרם הוסדר נושא שימושו של המכון במקרקעין. לדעת משרד מבקר המדינה יש לראות בחומרה את תפקודו הכושל של ממ"י בעניין זה. על ממ"י לסיים בהקדם את טיפולו בגביית דמי החכירה מהמכון ולהסדיר גם את התשלום בגין השימוש המסחרי שהוא עושה במקרקעין. כמו כן יש טעם לפגם בכך שהמכון נהנה מהמצב במשך שנים רבות ולא פעל עד שנת 2004 .להסדיר את הנדרש לדעת משרד מבקר המדינה, על הגורמים הממשלתיים הקשורים בפעילות המכון להסדיר בהקדם את נושא שימושו של המכון במקרקעין באמצעות הסכם שייחתם בינו ובין ממ"י ויבטיח כי יושגו המטרות הציבוריות והלאומיות שלשמן הועברה הקרקע למכון. .אין מסמ כים שאפשר ללמוד מהם כי בעקבות פנייה זו פנתה היועצת המשפטית של משרד החינוך לממ"י להסדרת הנושא. הועלה כי הוועד המנהל של המכון לא קבע כללים בעניין השתתפותו של יו"ר הוועד או ממלא מקומו בדיונים שבמסגרתם הוא עלול להיקלע לניגוד עניינים בהיותו ממלא תפקיד בוועד האולימפי. לא ניתן לקבוע על פי פרוטוקול הישיבה את זהותם של 25 החברים שהצביעו כאמור בעד ההחלטה, ולכן ייתכן שנכללו ביניהם גם חברים עודפים. בינואר 2008 , כחמישה חודשים לפני מועד הישיבה האמורה, פג .תוקף מינוים של שני חברים שהשתתפו בישיבה והמכון אפשר להם להשתתף בה. מתשובות חברים אלה למשרד מבקר המדינה עולה כי הם לא קיבלו הודעות מוקדמות לגבי פקיעת תוקף חברותם בחבר הנאמנים. משרד מבקר המדינה מעיר כי הרכבו של חבר הנאמנים לא היה תקין - מספר החברים עלה על המספר המותר על פי התקנון התקף באותה עת, וחברים שתוקף מינוים פג השתתפו בישיבות ובהצבעות שקיים חבר הנאמנים, לרבות בעניין הגדלת מספר חבריו. קודם להצבעה בנושא הגדלת מספר החברים בחבר הנאמנים היה על חבר הנאמנים לוודא מיהם החברים שמינוים בתוקף והם רשאים להצביע. על חבר הנאמנים לבדוק את ההחלטה האמורה ולבחון גם את שאר ההחלטות שקיבל בעבר בהרכב בלתי תקין זה. על חבר הנאמנים לקבוע, לפני ביצוע שינוים בתקנון, מיהם החברים שמינוים בתוקף והם רשאים להצביע. בחודשים ספטמבר-נובמבר 2001 התכנס הוועד המנהל של המכון שלוש פעמים כדי לדון בהמלצות ועדת פוגל. הועלה כי הוועד לא קיבל החלטות בעניין המלצות הדוח, וכי משרדי החינוך, המת"ס והמשפטים לא מיצו את הדיון בהמלצות ולא יישמו אותן. כפועל יוצא מהוספת הסעיף, ארגון ספורט הממנה חברים בתוקף תפקידם לחבר הנאמנים יוכל להגדיל את השפעתו. הדבר נעשה באמצעות מינוי נציגים חדשים שימונו תחילה על בסיס אישי ואחר כך ימונו בתוקף תפקידם ויישארו כחברים בו על בסיס אישי לאחר שיסיימו את תקופת מינוים בתוקף תפקידם. לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי שייקבע מספרם המרבי של חברי חבר הנאמנים, כדי למנוע ניסיונות של ארגונים שונים המיוצגים בו להגדיל בדרך זו את יכולת השפעתם על ההחלטות שמקבל חבר הנאמנים. הביקורת העלתה כי שישה חברים מחבר הנאמנים נעדרו בין שתי ישיבות לארבע ישיבות רצופות, ואחד מהם, החבר בחבר הנאמנים בתוקף תפקידו, אף נעדר מחמש ישיבות רצופות. למרות זאת הם המשיכו לכהן כחברים בחבר הנאמנים, בלא שהדבר הובא לדיון ולהחלטה בחבר הנאמנים בהתאם לתקנון. משרד מבקר המדינה מעיר כי על המכון לברר את נסיבות היעדרותם של חברי חבר ה נאמנים ולמצות את ההליך המתחייב מכך בהתאם לתקנון. כדי שישיבות חבר הנאמנים יתקיימו בנוכחות מספר ראוי של משתתפים, ראוי לשקול לכלול בתקנון הוראות לפיהן חברים במינוי אישי המתקשים להשתתף בישיבות חבר הנאמנים כנדרש יוכלו להיות מוחלפים באחרים; אשר לחברים בתוקף תפקי דם המתקשים להשתתף בישיבות חבר הנאמנים כנדרש תיקבע אפשרות לשלוח נציג מטעמם. כל אותה עת היתה העתירה בבג"ץ 6976/05 תלויה ועומדת, כשהמועד לתגובת המדינה מוארך מעת לעת לבקשת המדינה. המדינה הצהירה בהודעותיה המשלימות לבג"ץ, שהאחרונה בהן הוגשה באפריל 2009 , כי הוחלט " לפעול להפיכת המכון לחברה ממשלתית במטרה להגשים את אופיו הלאומי, מהלך שיש בו כדי לשנות את הבסיס העובדתי והמשפטי שביסוד העתירה כולה". באוגוסט 2009 " :פסק בית המשפט העליון כדלקמן יש לברך על מאמציהם של המשיבים להסדרת אישיותו המשפטית של המכון, מהלך שנועד למנוע מצב זה של ניגוד עניינים ולקבוע תחימה ברורה של תפקידי המכון וייעודיו. אין פסול בכך שהמדינה תקים מכון לאומי אחד לספורט אך המבנה התאגידי והטיפול בו חייב להיקבע באופן שיסמן אבחנה ברורה בין תחומי פעילות לאומיים ותחומי פעילות עסקיים וימנע פגיעה בתחרות ובשוויון. יש להניח כי המשיבים ישלימו מהלך זה ללא דיחוי נוסף וכן יש להניח כי במסגרתו יינתן מענה הולם לכל הקשיים שהתעוררו בהקשר זה במשך השנים עליהם הצביעה העותרת. נוכח השינוי הצפוי באופן התאגדותו של המכון לא מצאנו מקום להידרש בשלב זה לגופן של טענות ניגוד העניינים שהעלתה העותרת, העומדות להיפתר בדרך זו בקרוב 31." משרד מבקר המדינה מעיר כי בסוף שנת 2009 עדיין לא הוכרעה סוגיית מעמדו של המכון ולא נעשו צעדים ממשיים לקידום הטיפול בנושא. בהוראות "ניהול תקין של עמותות" שפרסם רשם העמותות בינואר 2005 צוין, בין היתר, כי "עמותה חייבת לפעול על -פי התקנון שלה" 19. משר ד מבקר המדינה העלה כי לעתים פעל המכון שלא לפי סעיפי התקנון שלו הנוגעים לחבר הנאמנים; להלן דוגמאות:
לדעת משרד מבקר המדינה הטיפול בבחינת מעמדו המשפטי של המכון והדיונים בשאלה אם הוא עמותה ממשלתית מתמשכים זמן רב מדי. בקרב היועצים המשפטיים של משרדי הממשלה לא שררה אחידות דעים בנושא, ולמרות זאת הם לא גילו די נחי שות ולא הביאו לכלל סיום את טיפולם בעניין. כשנדרשו להכריע בין הדעות השונות בנושא, היה עליהם להביא את חילוקי הדעות ביניהם להכרעתו של היועץ המשפטי לממשלה ולהכרעתם, בהתאם לדעת היועץ המשפטי לממשלה, של שר החינוך בשעתו ושל שר המת"ס. זאת, חרף קיומה של עתירה לבג"ץ שעסקה בין השאר בנושא זה וחרף הודעה לבג"ץ שנעשים מאמצים להסדרת העניין ודחיית העתירה בהנחה שהדבר ייעשה "ללא דיחוי נוסף". מן הראוי שהדבר ייעשה עתה בלא דיחוי ושהדברים יובהרו ויוכרעו כנדרש.