audio
audioduration (s) 0.32
25.5
| text
stringlengths 4
382
| speaker_id
int64 1
1
|
---|---|---|
Нижком підійшовши до нього, я вказав на паперовий згорток у внутрішній кишені мого пальта і мовив, «Погляньте, це рукопис наукової книжки. | 1 |
|
Я знаю, що ви скажете. | 1 |
|
Я маю дякувати за порятунок власного життя, бо це все, на що я можу сподіватися». | 1 |
|
Але я не можу нічого вдіяти. | 1 |
|
Я повинен зберегти цей рукопис за будь-яку ціну. | 1 |
|
У ньому праця мого життя. | 1 |
|
Ви розумієте?» А вже ж він почав розуміти. | 1 |
|
На його обличчі повільно розпливлася посмішка. | 1 |
|
Спочатку жаліслива, потім більш знущальна, образлива, аж поки він не виплюнув лише одне слово у відповідь на моє прохання. | 1 |
|
Слово, яке постійно присутнє в словнику табірних в'язнів. | 1 |
|
Лайно. | 1 |
|
Той миті я усвідомив просту правду і зробив те, що означало кульмінацію першої фази моєї психологічної реакції. | 1 |
|
Перекреслив усе моє колишнє життя. | 1 |
|
Раптом мої попутники, які стояли зі зблідлими переляканими обличчями, безпомічно розмовляючи з охороною, почали непокоїтися. | 1 |
|
Ми знову почули хрипкі команди. | 1 |
|
Ударами нас позаганяли до передбанника. | 1 |
|
Там нас зібрали навколо есесівця, який очікував, поки ми всі не увійдемо. | 1 |
|
Потім він сказав, «Даю вам дві хвилини, я слідкуватиму за часом на моєму годиннику. | 1 |
|
Протягом цих двох хвилин ви повинні повністю роздягнутися і скинути одяг на підлогу, там, де стоїте». | 1 |
|
«Ви не візьмете із собою нічого, окрім черевиків, ременя або підтяжок чи, можливо, бандажу. | 1 |
|
Я починаю відлік». | 1 |
|
У неймовірному поспіху люди здирали із себе одяг. | 1 |
|
Що менше залишалося часу, то більше вони нервували і незграбно шпорталися у своїй одежі, пасках і шнурівках черевиків. | 1 |
|
Потім ми вперше почули свист на гайки. | 1 |
|
Шкіряні канчуки хльостали оголені тіла. | 1 |
|
Згодом нас загнали до іншої кімнати, де нас поголили. | 1 |
|
Не тільки голови, а й не залишили жодної волосини на тірі. | 1 |
|
Потім до душової, де знову вишикували. | 1 |
|
Ми заледве впізнавали одне одного, але з величезним полегшенням деякі люди зауважили, що з отворів душу крапала справжня вода. | 1 |
|
Очікуючи своєї черги помитися, ми почали усвідомлювати свою оголеність. | 1 |
|
У нас насправді нічого не залишилося, окрім наших голих тіл, навіть волосся. | 1 |
|
Усе, чим ми володіли, це наше, образно кажучи, голе існування. | 1 |
|
Що ще залишилося в нас як матеріальний зв'язок із нашими колишніми життями? | 1 |
|
У мене окуляри і пасок, другі я виміняв пізніше на кусень хліба. | 1 |
|
Власники бандажів мали ще один додатковий привід для хвилювання – | 1 |
|
Увечері черговий привітав нас промовою, пообіцявши повісити на оцій балці кожного, він тиснув у перекладину, хто сховав гроші або коштовні камені у бандажах. | 1 |
|
Він пихато пояснив, що йому, як відповідальній особі, табірне право це дозволяє. | 1 |
|
Щодо нашого взуття, то все було не так просто. | 1 |
|
Хоча ми мали залишити його собі, власники хороших черевиків мусили віддати їх і отримали натомість черевики не за розміром. | 1 |
|
Справжні клопоти мали ті в'язні, які дослухалися до начебто доброзичливих порад у передбаннику старших в'язнів і вкоротили свої чоботи, змащуючи краї милом, щоб приховати акт саботажу. | 1 |
|
Есесівці, як здавалося, тільки й чекали на це. | 1 |
|
Усім підозрюваним в злочині звеліли зайти до кімнати поруч. | 1 |
|
Незабаром ми почули свист на гайки і крики покараних. | 1 |
|
Це тривало досить довго. | 1 |
|
Таким чином ілюзії, за які досі трималися деякі з нас, одна за одною нищилися, а потім доволі несподівано більшість із нас охопило зловісне почуття гумору. | 1 |
|
Ми знали, що нам нічого втрачати, окрім наших кумедно оголених життів. | 1 |
|
Коли з душів потекла вода, ми відчайдушно намагалися жартувати над собою та один над одним. | 1 |
|
Урешті з душових отворів дзюркотіла справжня вода. | 1 |
|
Окрім цих дивних веселощів, нас охопило ще одне почуття – цікавість. | 1 |
|
Я досвідчував таку цікавість раніше, як основну реакцію на певні дивні обставини. | 1 |
|
Одного разу моє життя опинилося під загрозою під час сходження в гори, і в критичну мить я відчував лише одне – цікавість, цікавість щодо того, чи залишуся живим, чи розтрощу собі череп або отримую інші пошкодження. | 1 |
|
Холодна цікавість переважала навіть в Освенцимі, якось відволікаючи наші думки від оточення, на яке можна було поглянути об'єктивно. | 1 |
|
У той час такий стан духу культивували з метою захисту. | 1 |
|
Ми хотіли знати, що трапиться з нами далі і які, наприклад, будуть наслідки від того, що нас вигнали на вулицю у прохолоду пізньої осені, цілком голими і усе ще мокрими після душу. | 1 |
|
Протягом кількох наступних днів наша цікавість перетворилася на здивування. | 1 |
|
Ніхто навіть не застудився. | 1 |
|
На новоприбульців чекало ще багато сюрпризів. | 1 |
|
Медики серед нас невдовзі дізналися. | 1 |
|
Підручники брешуть. | 1 |
|
Десь написано, що людина не може існувати без певної кількості годин сну. | 1 |
|
Нічого подібного. | 1 |
|
Я був впевнений, що існують деякі речі, на які я просто нездатний. | 1 |
|
Не можу заснути без того, існувати без цього. | 1 |
|
Першу ніч в Освенцимі ми спали на кількаярусних нарах. | 1 |
|
На кожному ярусі, розміром близько 2х2,5 метри, спали дев'ятеро чоловіків. | 1 |
|
Просто на дошках. | 1 |
|
На дев'ятьох осіб припадало дві ковдри. | 1 |
|
Звісно, ми могли лежати тільки на боці, щільно притулившись один до одного, що мало свої переваги в дошкульний холод. | 1 |
|
Хоч нам забороняли брати взуття на нари, дехто потай використовував черевики за подушку, хай навіть вони були заляпані брудом. | 1 |
|
У іншому випадку доводилося підкладати під голову руку, майже вивихнувши її. | 1 |
|
Але сон приносив забуття та полегшення на кілька годин. | 1 |
|
Я хотів би згадати ще кілька подібних дивовижних моментів. | 1 |
|
Ми не мали змоги чистити зуби, але, незважаючи на цей очевидний брак вітамінів, мали здоровіще ясна, ніж будь-коли раніше. | 1 |
|
Ми носили ту саму сорочку по півроку, поки вона не втрачала будь-яку подібність до одягу. | 1 |
|
Цілими днями ми не могли помитися, бодай частково, тому що замерзли водопровідні труби, і все ж рани та мозолі на наших брудних від роботи руках не гноїлися, якщо не були обмороженими. | 1 |
|
Або, наприклад, люди із чутливим сном, які раніше прокидалися від найменшого шереху в сусідній кімнаті, зараз лежали, притиснувшись до товариша, який голосно хропів у кількох сантиметрах від їхнього вуха, і спали доволі міцно, попри шум. | 1 |
|
Якщо б зараз нас запитали, чи мав рацію Достоєвський, який називав людину істотою, яка може пристосовуватися до всього, ми б відповіли – так. | 1 |
|
Людина може звикнути до всього, але не питайте нас як. | 1 |
|
Одначе, наші психологічні дослідження ще не сягнули так далеко. | 1 |
|
Ми в'язні, що не досягнули цього стану. | 1 |
|
Ми все ще перебували в першій фазі наших психологічних реакцій. | 1 |
|
Думка про самогубство навідувала майже кожного, хоча б на нетривалий час. | 1 |
|
Вона виникала від безвиході, постійної загрози смерті, що тяжіла над нами щодня і щогодини, і численних смертей поруч із нами. | 1 |
|
Із особистих міркувань, про які я згадаю згодом, я рішуче пообіцяв собі, що не кидатимусь на дріт. | 1 |
|
Це словосполучення вживали в таборі для опису найпопулярнішого способу самогубства – доторкнутися до колючого дроту огорожі під напругою. | 1 |
|
Мені нескладно було зважитися на це рішення. | 1 |
|
Немає сенсу накладати на себе руки, оскільки середньостатистичні шанси на життя в'язня, об'єктивно обчислені з усіма ймовірностями, були мізерними. | 1 |
|
Марно було очікувати, що опинишся серед маленького відсотка людей, які переживуть усі відбори. | 1 |
|
В'язень Освенцима в першій фазі шоку не боявся смерті. | 1 |
|
Навіть газові камери за кілька днів втрачали свій жах для нього. | 1 |
|
Урешті вони звільняли його від необхідності накладати на себе руки. | 1 |
|
Друзі, які з'явились у мене пізніше, розповідали, що я не мав пригніченого вигляду після приїзду до табору. | 1 |
|
Я лише посміхався. | 1 |
|
І доволі щиро. | 1 |
|
Коли наступного ранку після першої ночівлі в Освенцимі стався такий епізод. | 1 |
|
Попри суворі накази не залишати своїх блоків, мій колега, який прибув до Освенцима кількома тижнями раніше, прокрався до нашого барака. | 1 |
|
Він хотів заспокоїти, утішити нас і дати кілька порад. | 1 |
|
Він так схуд, що спочатку ми не впізнали його. | 1 |
|
Демонструючи почуття гумору і легковажність, він поспіхом прошепотів нам кілька підказок. | 1 |
|
Не бійтеся, не лякайтеся селекції. | 1 |