Abipusis profesinių kvalifikacijų pripažinimas (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - žodinis klausimas Komisijai, dėl Direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo perkėlimo, kurį Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto vardu pateikMalcolm Harbour, Andreas Schwab, Evelyne Gebhardt, Cristian Silviu Buşoi, Heide Rühle, Adam Bielan ir Kyriacos Triantaphyllides (O-0108/2009/rev.2 - B7-0217/2009). 
Malcolm Harbour
autorius. -  Pone pirmininke, jums leidus, norėčiau pasiūlyti porai minučių atidėti šį klausimą, nes tai yra žodinis klausimas Komisijai ir tikėjomės, kad čia dalyvaus Ch.  McCreevy, tačiau matau, kad kalbėti ketina P. Samecki.  Nepažįstu P. Sameckio, taigi man įdomu, ar jis čia atvyko tam, kad pateiktų atsakymą į klausimą, dėl kurio dirba Ch.  McCreevy ir jo komanda.  Labai ačiū. 
Ketinau čia pasveikinti Ch.  McCreevy ir padėkoti jam už ankstesnį darbą, taigi galbūt jūs perduosite jam mūsų geriausius linkėjimus, nes tai galėjo būti jo paskutinis pasirodymas čia.  Nepaisant to, labai džiaugiuosi, kad prie mūsų komiteto dėl šio klausimo labai aktyviai prisijungM. Barnier, nes šis klausimas - be abejo, tik jei Parlamentas patvirtins jo kandidatūrą ir Komisija galės dirbti - bus kaip tik iš jo srities.  Vis tiek labai gerai, kad jis čia atvyko. 
Laisvas specialistų judėjimas ir Direktyva dėl abipusio profesinių kvalifikacijų pripažinimo yra vieni svarbiausių klausimų, dėl kurių mano komitetas dirba visoje vienos bendros rinkos sandaros srityje.  Labai gerai, kad šį rytą šiuo klausimu diskutuojame su Komisija, ir reikia būtinai paklausti apie persvarstytos direktyvos, dėl kurios mano komitetas dirbo 2004-2005 m., perkėlimo pažangą ir apie tai, kaip valstybės narės iš tiesų įgyvendina šią direktyvą.  Be to, šios diskusijos vyksta labai laiku, nes pirmadienį į mūsų komitetą buvo atvykęs profesorius M. Monti ir kalbėjo apie savo misiją Komisijos Pirmininkui dėl būsimos vidaus rinkos krypties.  Jis labai aiškiai pabrėžė, kad tiesą pasakius, vidaus rinkos problemos dalis yra ne teisės aktų trūkumas, o nuolatinis laikymosi užtikrinimas ir esančių priemonių, kurias turime patvirtinę vidaus rinkai kurti, veiksmingumas. 
Abipusio profesinių kvalifikacijų pripažinimo klausimo atveju, kaip aiškiai nurodyta mūsų klausime, žinome, kad piliečiai Europos Sąjungoje susiduria su daugeliu problemų, susijusių su profesinių kvalifikacijų pripažinimu.  Labai daug nusiskundimų gaunama dėl sistemos SOLVIT, kurią smarkiai remiame narių vyriausybių lygmeniu.  Daug žmonių jaučiasi nusivylę dėl to, kad nėra aiškių sprendimų ir trūksta skirtingų valstybių narių leidimus išduodančių įstaigų bendravimo.  Vienas iš dalykų, kurį parodmūsų pačių tyrimas, - komitetas užsaktyrimą šia tema, - yra tai, kad nepakanka suderintų veiksmų, kuriais būtų padedama žmonėms sužinoti savo su abipusiu pripažinimu susijusias teises.  Kitas aspektas, kuris paaiškėjo iš mūsų ir kitų nuveikto darbo, yra tai, kad, tiesą pasakius, nepakankamai profesijų iš tiesų ketinama perkelti į Europos kvalifikacijų sistemą.  Turime užduoti nemažai rimtų klausimų dėl šios priemonės, dėl to, ar paprasta ja pasinaudoti ir kiek ji veiksminga praktikoje.  Iš statistikos ir informacijos žinome, - esu tikras, netrukus apie tai išgirsime iš Komisijos, - kad šios priemonės perkėlimas vėluoja beveik visose valstybėse narėse.  Praėjo daug daugiau laiko, nei žmonės tikėjosi, kada ši priemonpradės veikti, ir vien dėl to kyla klausimas dėl pačios priemonės sudėtingumo. 
Siekiant sujungti visus šiuos dalykus, atsižvelgiant į Vidaus rinkos komiteto darbą per ateinančius penkerius metus, esu patenkintas, kad šiandien čia, manau, dalyvauja visi komiteto koordinatoriai, ir noriu jiems padėkoti už jų kartu su manimi nuveiktą darbą formuojant būsimą šio komiteto darbotvarkę.  Abipusio profesinių kvalifikacijų pripažinimo klausimas nėra klausimas pats savaime.  Keliame šį klausimą manydami, kad mūsų komiteto vaidmuo yra ir toliau nagrinėti ir skatinti tolesnę pagrindinių teisės aktų raidą, t. y. svarbiausius vienos bendros rinkos kūrimo elementus, ir dėl jų teikti rekomendacijas. 
Žinome, kad 2011 m. Komisija ketina persvarstyti abipusio pripažinimo direktyvą.  Planuojame susitikti su nacionaliniais parlamentais ir aptarti šį pasiūlymą.  Jau buvome surengę klausymus šia tema ir parengėme savo tyrimų pranešimą.  Šiomis priemonėmis mano komitetas gali naudotis ir esu tikras, kad jei pritars koordinatoriai, kažkuriuo metu 2010 m. parengsime pranešimą savo iniciatyva, kuris prisidės prie Komisijos rengiamos diskusijos. 
Tokios yra klausimą lėmusios aplinkybės.  Laukiame Komisijos atsakymo į šį klausimą, tačiau tai yra tik proceso pradžia ir esu tikras, kad naujas Komisijos narys sugebės pastumti šį klausimą į priekį ir dirbti su mumis, kad šis svarbus teisės aktas būtų iš tiesų plėtojamas ir geriau veiktų viena bendra rinka. 
Paweł Samecki
Komisijos narys. -  Pone pirmininke, norėčiau padėkoti, Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto nariams, kad buvo iškelti šie svarbūs klausimai. 
Prieš atsakydamas į konkrečius klausimus, norėčiau iš pradžių pateikti trumpą apžvalgą.  Profesinių kvalifikacijų direktyvos tikslas yra palengvinti laisvą mūsų piliečių judėjimą vidaus rinkoje.  Praėjus dvejiems metams po perkėlimo laikotarpio pabaigos, perkėlimą baigusios 22 valstybės narės, o keturios valstybės narės, tikėtina, šį procesą užbaigs iki šių metų pabaigos.  Tačiau šiame etape esu labai susirūpinęs dėl Graikijos, iš kurios negavome informacijos apie jokias perkėlimo priemones. 
Norėčiau pereiti prie pirmo klausimo.  Perkėlimas buvo sudėtingas valstybėms narėms daugiausia dėl to, kad kalbama apie daugiau kaip 800 profesijų.  Šios profesijos buvo dažnai reguliuojamos netgi pagal federalinius ar regioninius įstatymus.  Tačiau tai negali būti pretekstas jokiam vėlavimui ir Teisingumo Teismas nepateisino tokio vėlavimo jau šešiuose iki šiol pateiktuose sprendimuose. 
Dėl antrojo klausimo - pagrindinės problemos yra susijusios su sveikatos priežiūros ir architektų profesijomis, kurių atžvilgiu Europos lygmeniu nustatytas aukštesnis mokymo reikalavimų suderinimo lygis.  Problemų taip pat kyla dėl profesijų, kurių atstovų tarptautinio judėjimo lygis yra aukštesnis, pvz.,  mokytojų ir kelionių gidų. 
Dėl trečiojo klausimo - Komisijos prioritetas yra užtikrinti teisingą ir nuoseklų šios direktyvos įgyvendinimą.  Šiuo tikslu mes parengėme administracinės veiklos elgesio kodeksą ir piliečiams skirtą vartotojo instrukciją, kuria taip pat bus skatinamas didesnis nuoseklumas. 
Dėl su sistema SOLVIT susijusių nustatytų kliūčių galiu pasakyti, kad gerai žinome apie esančias problemas, pvz.,  pripažinimo procedūroje esantį vėlavimą, nepakankamą nacionalinių kompetentingų institucijų reagavimą, nepagrįstus sprendimus, pamestas bylas ir t. t. Kartais migrantams suteikiama klaidinga informacija ir jiems siūloma laikytis neteisingų procedūrų.  Tačiau SOLVIT tinklas buvo veiksmingas sprendžiat daugelį šių problemų. 
Tačiau kalbame ne tik apie SOLVIT.  Visose valstybėse narėse dabar veikia informacijos centrai, skirti informuoti piliečius ir jiems padėti, o Komisija tikisi, kad šie centrai ateityje veiks dar aktyviau.  Be to, Vidaus rinkos informacijos sistema tapo priemone, per kurią šiemet buvo atlikta daugiau nei 1 200 apsikeitimų informacija dėl daugelio reguliuojamų profesijų.  Taip buvo pagerintas kasdienis administracinis valstybių narių bendradarbiavimas. 
Galiausiai dėl paskutinio klausimo - Komisija negali įvertinti, ar šiuo metu reikia reformos.  Tai bus padaryta direktyvoje atliekant nustatytą ex-post įvertinimą.  Be abejo, ketiname laikytis direktyvoje nustatyto laiko grafiko.  Būsima Komisija turės nuspręsti, kaip visa tai įgyvendinti. 
Kurt Lechner
Pone pirmininke, ponios ir ponai, 2005 m. po kelerių metų darbo ir diskusijų Parlamente patvirtinome šią direktyvą ir ji įsigaliojo.  2007 m. ji buvo įgyvendinta.  Dabar, atėjus 2009 m., sunku priimti tai, kad ji ne visur įgyvendinta, ypač todėl, kad tai nebuvo visiškai naujas dalykas, nes jau buvo pateikti pasiūlymai.  Galiu tik paraginti Komisiją valstybėms narėms daryti didesnį spaudimą. 
Tikėjausi, kad dėl direktyvos praktinio valdymo kils problemų.  Tai pagrindinbūsimų tyrimų tema: nustatyti, kur slypi specifinės vietinės problemos, ir parodyti, kas iš tiesų vyksta.  Jau buvo nurodyta, kad 20 proc.  skundų dėl SOLVIT yra susiję su šia tema.  Tai labai rimtas klausimas.  M. Harbour teisingai pabrėž- nenoriu kartoti to, ką jis pasak- šios problemos svarbą vidaus rinkai ekonomikos požiūriu. 
Tačiau šis klausimas yra ne tik ekonomikos problema, tai kartu ir viena iš pagrindinių piliečių laisvių, t. y. jų galimybvykdyti savo profesinę veiklą ir išnaudoti savo galimybes kitoje valstybėje narėje, pvz.,  kai jie susituokia arba dėl kitos priežasties persikelia į kitą valstybę.  Tai tikra Europos piliečių problema. 
Mums labai svarbu pripažinti, kad neišvengiamai susidursime su problemomis.  Tai sudėtingas klausimas, reikia daug laiko jam išspręsti, be to, jis apima skirtingas kultūras ir tradicijas, ypač profesijų ir tų profesijų kokybės ir kvalifikacijų požiūriu.  Todėl neįmanoma pripažinti visų vienos valstybės kvalifikacijų kitoje valstybėje be jokių klausimų.  Man ir mums tai reiškia, kad reikėtų mažiau gilintis į konkrečius sudėtingus atvejus, kurių neabejotinai atsiras, o labiau stengti ištirti, - būtent čia svarbi tampa sistema SOLVIT, - ar yra klaidų struktūrose ar sistemoje ir ar galima ir kaip galima diegti patobulinimus. 
Norėčiau pabrėžti, kad niekuomet nebus įmanoma užbaigti šio klausimo.  Tai ilgalaikproblema, nes akivaizdu, kad nuolat atsiranda naujų profesijų ir naujų darbo aprašymų.  Dėl šios priežasties tai yra ilgalaikis uždavinys Komisijai ir Parlamentui bei valstybėms narėms, kurias norėčiau paraginti šiuo atveju rodyti gerą valią. 
Evelyne Gebhardt
Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pasakyti, kad labai piktina tai, kad čia nėra Komisijos narių, nes šis klausimas užduotas Europos Komisijai.  Tai rodo nepagarbą Parlamentui.  Tai labai įžeidžia ir yra visiškai nepriimtina. 
(Pertraukiantys šūksniai)
Taip?  Taip, jis neatsistojo.  Na, atsiprašau.  Man tai netinka. 
Pereidama prie nagrinėjamo klausimo, ponios ir ponai, turiu pasakyti, kad šis klausimas susijęs su Europos Sąjungos pilietybe, su asmenimis, kurie turi teisę laisvai judėti visoje Europos Sąjungoje ir imtis savo profesinės veiklos ten, kur jie gyvena ir kur nori dirbti.  Patvirtinome šį teisės aktą, siekdami, kad tai daryti būtų lengviau, kad profesinių kvalifikacijų pripažinimo procesas būtų iš tiesų atnaujintas.  Didelį nerimą kelia tai, kad daugeliu atvejų valstybės narės nesiėmreikalingų žingsnių, kad būtų įgyvendintas šis teisės aktas ir užtikrintas tikras laisvas piliečių judėjimas.  Šiuo požiūriu Europos Komisija turi nuveikti dar daug darbo. 
Norėčiau atkreipti dėmesį į vieną man labai svarbų aspektą, dėl kurio pakartotinai klausimą kėlėme Parlamente.  Privalome užtikrinti, kad būtų įvestas pasiūlytas Europos profesinis pažymėjimas.  Taip į piliečių rankas įduosime tai, kas sudarys jiems sąlygas judėti visoje Europoje.  Yra siekiančių tai padaryti organizacijų.  Tačiau manau, kad svarbu paklausti Europos Komisijos, ar ji gali įsikišti ir pasiekti, kad šioje srityje darbai vyktų sparčiau. 
Cristian Silviu Buşoi
laisvas asmenų judėjimas yra viena pagrindinių Europos Sąjungos piliečių teisių.  Tai apima ir laisvą specialistų judėjimą, nes tai būtina sąlyga siekiant užtikrinti kuo efektyvesnį vidaus rinkos veikimą. 
Kaip jau buvo minėta visuose iki šiol padarytuose pranešimuose, nepaisant to, kad 2005 m. buvo patvirtinta direktyva dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo, norintys pasinaudoti savo laisvo judėjimo laisve specialistai vis dar susiduria su įvairiais sunkumais.  Pats asmeniškai susidūriau su įvairiais tokiais atvejais, kuriuos man nurodne tik Rumunijos piliečiai, bet ir Europos piliečiai, susiję su įvairiomis profesijomis. 
Mano kolegos iš Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto suteikman garbę ir paskyrmane pranešėju dėl Europos SOLVIT tinklo.  Kaip jau buvo minėta, dideldalis atvejų, kuriuos turi išspręsti SOLVIT, yra susiję su abipusio profesinių kvalifikacijų pripažinimo sistemos neveikimu. 
Manau, kolegos nariai, kad mums reikia išsamiai ištirti problemas, kurios buvo pateiktos SOLVIT centrams, kad galėtume pamatyti, ką galime patobulinti. 
Taip pat reikia geresnių informacijos centrų ryšių, siekiant skatinti abipusį valstybių narių supratimą.  Jos privalo suprasti, kaip kitos sistemos veikia Europos Sąjungoje, kad direktyva būtų taikoma kuo lanksčiau ir būtų išvengta specialistams trukdančių administracinių kliūčių. 
Galiausiai reikėtų, kad penkios valstybės narės, kurios dar neužbaigdirektyvos perkėlimo, ir visos valstybės iš 22 direktyvą perkėlusių valstybių, kurios susiduria su problemomis arba kurios direktyvą perkėlneteisingai, kuo skubiau ištaisytų tokią padėtį.  Svarbiausias tikslas - palengvinti vidaus rinkos veikimą paslaugų teikimo požiūriu, kuriam tiesioginį poveikį daro su profesinių kvalifikacijų pripažinimu susijusios problemos. 
Heide Rühle
Pone pirmininke, Komisijos nary, manau, kad visi sutariame dėl šio tikslo.  Be abejo, visi norime, kad Europos piliečiai galėtų laisvai judėti ir vykdyti savo profesinę veiklą.  Klausimas toks: kodėl, praėjus ketveriems - o dabar jau beveik penkeriems - metams, ši direktyva vis dar neįgyvendinta tinkamai.  Manau, kad būtų buvę geriau, jei komitetas būtų ne tik dalyvavęs rengiant ir diegiant teisės aktą, bet vėliau būtų atlikęs ir priežasčių, dėl kurių taip vėluoja perkėlimas, analizę. 
Direktyva dėl profesinių kvalifikacijų prapažinimo nėra vieninteldirektyva, dėl kurios kyla problemų.  Kai tiek bylų perduota Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, kai yra tiek daug nusiskundimų procedūrų ir kai su šiuo klausimu yra taip smarkiai susijusi sistema SOLVIT, visa tai turėtų pažadinti mus visus.  Turėtume atidžiau išnagrinėti tai lemiančias priežastis.  Yra daug priežasčių.  Viena vertus, labai lengva sakyti, kad dėl vėlavimo kaltos valstybės narės.  Neabejotinai, protekcionizmas yra irgi viena iš priežasčių.  Be abejo, įtaką daro ir skirtingos kultūros ir teisinės sistemos.  Kokį poveikį Europos teisės aktai daro šioms skirtingoms teisės sistemoms?  Tai kitas klausimas, kurį turime išnagrinėti. 
Be to, privalome nuspręsti, ar direktyva padarpoveikį, kurio buvo siekiama, ar ja buvo pasiekti tam tikri sumanyti rezultatai.  Manau, kad labai svarbu, kad mes dar kartą įsigilintume į šį klausimą.  Tokio tipo ex-ante analizyra vienas iš svarbių dalykų, kurį šis komitetas turi išspręsti ir jo atžvilgiu padaryti pažangą. 
Tačiau ir aš turiu klausimų Komisijai.  Esu nustebusi, kad šios gairės pasirodtik praėjus daugiau nei ketveriems metams.  Tai galėjo būti padaryta daug anksčiau.  Tačiau džiaugiuosi dėl šių gairių.  Perskaičiau jas ir galiu pasakyti, kad jos iš tiesų naudingos.  Nepaisant to, būtų buvę naudinga gaires turėti anksčiau.  Norėčiau prisijungti prie E. Gebhardt klausimo dėl su Europos kvalifikacijos pažymėjimu susijusios padėties.  Tai bus antras svarbus žingsnis. 
Adam Bielan
Pone pirmininke, pastaraisiais mėnesiais Europos Sąjungai poveikį padariusi kriznenuginčijamai parodė, kokia svarbi yra vidaus rinka visos Europos Sąjungos veikimui.  Negalėsime užbaigti kurti vidaus rinkos, jei neužtikrinsime tam tikros laisvės asmenims migruoti, kurią, kartu su kitomis direktyvomis, užtikrina ir Direktyva dėl abipusio profesinių kvalifikacijų pripažinimo.  Todėl liūdina ir nerimą kelia tai, kad praėjus ketveriems metams po direktyvos patvirtinimo, ji vis dar negalioja keturiose valstybėse narėse ir nviena valstybnarnepatvirtino šios direktyvos anksčiau nei direktyvoje nustatyta galutindata, t. y. 2007 m. spalio 20 d.
Todėl mano pirmas klausimas Komisijai toks: ar per pastaruosius ketverius metus Komisija nesielgpernelyg pasyviai ir ką tiksliai ji padarė, kad visos valstybės įstengtų perkelti direktyvą laiku?  Antra, norėčiau paklausti, kada Komisija pateiks direktyvos perkėlimo vertinimo ataskaitą ir kuo remiantis ataskaitoje bus padarytos išvados?  Paslaugų direktyva turėtų būti įgyvendinta iki metų pabaigos.  Šiandien Parlamente jau žinome, kad daug valstybių laiku nesugebės patvirtinti susijusių įstatymų.  Norėčiau paklausti, kokias sąsajas tarp šių dviejų dokumentų mato Komisija? 
Galiausiai labai svarbus klausimas šaliai, kuriai aš atstovauju, yra slaugių migracijos klausimas.  Direktyvoje nustatytas slaugių mokymo reikalavimų suderinimas.  Norėčiau paklausti, kokių specialių priemonių, skirtų padėti slaugėms iš Vidurio ir Rytų Europos šalių, įskaitant Lenkiją, ėmėsi Komisija? 
Andreas Schwab
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nary, pirmiausia norėčiau nuoširdžiai padėkoti Komisijai už tai, kad mums pristatsavo nuomonę.  Tačiau norėčiau pabrėžti, kad po tarpinstitucinio Komisijos ir Parlamento susitarimo, kaip ir Paslaugų direktyvos atveju, dėl kurios diskutavome Briuselyje prieš kelis mėnesius, Parlamentas turi teisę reikalauti, kad atsakingas Komisijos narys atvyktų čia ir atsakytų į sudėtingus klausimus.  Nemanau, kad galime išspręsti šį klausimą su šia Komisija, ir nėra jokio tikslo stengtis tai daryti. 
Parlamento vardu norėčiau paaiškinti čia atvykusiam Komisijos atstovui, kad manome, jog ši tarpinstitucinio susitarimo dalis labai svarbi.  Kodėl?  Ne dėl grynai formalių priežasčių, o todėl, kad tai labai svarbus politinis klausimas Europos Sąjungos piliečiams.  A. Bielan ką tik kalbėjo apie Paslaugų direktyvą, kuri gali veikti tik tuomet, jei abi pusės pripažins profesines kvalifikacijas.  Tai labai svarbu, tačiau daug žmonių jaučiasi bejėgiai, kai mato, jog darbdavys išnaudoja tarptautinio abipusio profesinių kvalifikacijų pripažinimo trūkumus vien tam, kad sumažintų atlyginimus. 
Tokie žmonės jaučiasi apleisti ir bejėgiai.  Pats mačiau daug tokių atvejų prie Vokietijos ir Prancūzijos sienos.  Tačiau akivaizdu, kad tai nėra vienintelprobleminsritis.  Sutinku, kad negalime išspręsti visų sudėtingų klausimų per vieną naktį ir kad šis procesas kels problemų ir ateityje, kaip sakpranešėjas K. Lechner.  Nepaisant to, mūsų darbas yra parodyti piliečiams, kad mes rimtai atsižvelgiame į jiems rūpimus dalykus ir, mano nuomone, ir Komisija privalo šiam klausimui skirti pakankamą svarbą. 
Tikiuosi, kad galėsime dirbti kartu su naująja Komisija šiuo klausimu ir pasiekti pažangą.  Norėčiau jūsų paprašyti suderinti tai su už šią sritį atsakingu generaliniu direktoratu. 
Bernadette Vergnaud
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, jau aptarėme su paslaugų direktyvos perkėlimu susijusius nerimą keliančius dalykus.  Šiuo požiūriu direktyvos dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo pavyzdys yra simbolinis.  Kai kurios valstybės narės pažeidgalutinę perkėlimo datą ir turi problemų dėl spragų tekste.  Nors direktyva padėtas tvirtas pagrindas abipusiam pripažinimui, nebuvo atsižvelgta į specifines kai kurių profesijų savybes.  Iš tiesų, kvalifikacijų pripažinimas nesukūrus tikrų bendrų kvalifikacijos ir mokymo lygių, įskaitant aukštesnįjį mokslą, gali tik sukelti komplikacijas ir sukurti nepasitikėjimą tarp valstybių narių, specialistų ir piliečių. 
Geriausias pavyzdys yra medicinos profesijos.  Pvz.,  Prancūzijoje akušerėms leidžiama išrašyti receptus ir jos yra išmokytos tai daryti, tačiau kitose valstybėse narėse taip nėra.  Kas nutiks, kai tokio leidimo neturinti akušerbe papildomo mokymo atvyks dirbti į Prancūziją ir turės išrašyti receptą?  Panašiai yra ir su kai kuriomis kitomis specializacijos sritimis, kurių yra ne visose valstybėse narėse. 
Ši direktyva labai svarbi laisvam darbuotojų judėjimui, pagrindui, kuriuo grindžiamas Europos projektas, tačiau direktyvą reikia pagerinti ir patobulinti, o sunkumai, su kuriais susiduriama, turi padėti nustatyti profesijas, kurioms būtinas kalbos mokymas ir suderintas mokymas. 
Norėčiau paminėti svarbią iniciatyvą, kuriai pritaria visi sveikatos priežiūros darbuotojai - Europos pažymėjimo sukūrimą.  Tai tikra garantija ir kortelės turėtojui, ir vartotojui ar pacientui, todėl raginu Komisiją išplėsti šią iniciatyvą, kad ji apimtų ir kitas profesijas, nes ši iniciatyva padės mums pagerinti abipusį pripažinimą ir įgyti piliečių pasitikėjimą. 
Antonyia Parvanova
Pone pirmininke, diskutuodami dėl abipusio profesinių kvalifikacijų pripažinimo ir gero vidaus rinkos veikimo, privalome pažvelgti į dabartinę sveikatos priežiūros sektoriaus būklę, kurio požiūriu direktyva ir jos įgyvendinimas turi būti aptarti išsamiau. 
Be visapusiško šios direktyvos įgyvendinimo, labai svarbu nustatyti kitas priemones, - ne tik diplomų, bet ir sveikatos priežiūros profesinių kvalifikacijų, - taikomas abipusiam pripažinimui.  Sveikatos priežiūros paslaugų teikimui reikia tinkamų kalbinių įgūdžių, registracijos nacionalinėse reguliavimo institucijose ir, svarbiausia, sugebėjimo teikti saugią ir aukštos kokybės priežiūrą. 
Manau, kad valstybės narės privalo geriau dalytis informacija apie sveikatos priežiūros specialistų registraciją, pvz.,  naudojant bendrą ES duomenų bazę.  Kompetencijos užtikrinimo sistema taip pat yra svarbus saugių sveikatos priežiūros paslaugų teikimo elementas ir turėtume pagalvoti apie bendrus kompetencijų ir įgūdžių įvertinimo standartus. 
Sveikatos priežiūros specialistų judumas taip pat yra visuomenės sveikatos ir visuomenės saugumo klausimas.  Dėl šių priežasčių ETT jau patvirtino papildomus nacionalinius prekių judėjimo saugiklius.  Būtų protinga tokias pat priemones taikyti sveikatos paslaugų teikimui, ypač kai naujos komunikacijų technologijos sudaro sąlygas teikti tokias prieštaringas paslaugas, kaip e. gydytojo konsultacijos.  Privalome atsižvelgti į visuomenės senėjimo iššūkį, nes tai darys dar didesnį spaudimą Europos sveikatos priežiūros sektoriaus darbo jėgai. 
Užtikrindami sveikatos priežiūros specialistų judumą, taip pat privalome visiems Europos piliečiams užtikrinti galimybę laiku gauti aukščiausios kokybės sveikatos priežiūros paslaugas.  Už tai mes visi atsakingi.  Tikiuosi, kad Europos institucijos ir valstybės narės tai apsvarstys rimtai, nes kai kurios nacionalinės sveikatos priežiūros sistemos beveik nebeturi specialistų ir dėl to mums bus labai sudėtinga teikti pagrindinės sveikatos priežiūros paslaugas. 
Małgorzata Handzlik
(PL) Pone pirmininke, jeigu norime, kad mūsų piliečiai galėtų laisvai judėti, - o to reikia Europos ekonomikai, - jie turi būti tikri, jog įgijus kvalifikaciją, pvz.,  Lenkijoje, jiems nekils jokių sunkumų dėl jų kvalifikacijos pripažinimo bet kurioje kitoje valstybėje narėje.  Puikiai suprantu problemos mastą.  800 reguliuojamų profesijų, apie kurias kalbėjo P. Samecki, ir gausus tų profesijų reguliavimas valstybiniu bei regioniniu lygmeniu kelia didelių sunkumų bet kurios valstybės narės vyriausybei.  Tačiau pagrindinis sunkumas mūsų piliečiams, turintiems problemų su jų kvalifikacijų pripažinimu, iš esmės yra tai, kaip nepasimesti sudėtingoje sistemoje.  Tai patvirtina sistemos SOLVIT duomenys, todėl šios direktyvos įgyvendinimas laiku yra tik vienas mūsų diskusijų aspektų. 
Tačiau nereikėtų pamiršti, jog daug problemų kyla dėl valstybių narių pasitikėjimo stokos kitų valstybių narių švietimo ir mokymo sistemomis.  Galiausiai mums trūksta bendradarbiavimo, išteklių ir nacionalinių vyriausybių dalyvavimo.  Europos profesinio pažymėjimo diegimas yra geras sumanymas, mes turėjome galimybę tai aptarti praeitos kadencijos Europos Parlamente.  Tačiau toks pažymėjimas turėtų palengvinti žmonių judėjimą, o ne sudaryti tam kokias nors papildomas kliūtis.  Minėto pažymėjimo įdiegimas - norėčiau tai tvirtai pabrėžti - neturėtų tapti dar vienu trukdžiu vidaus rinkoje. 
Ponios ir ponai, vos po dešimties dienų baigsis Paslaugų direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas.  Tai priminiau dėl to, jog šis faktas irgi svarbus mūsų šiandienos diskusijoms.  Šios dvi direktyvos tam tikrais atžvilgiais viena kitą papildo.  Profesinių kvalifikacijų pripažinimo direktyvos perkėlimas į nacionalinę teisę negali būti laikomas sėkmingu, todėl čia kalbėdamas norėčiau dar kartą kreiptis ir paprašyti dirbti intensyviau abiejų direktyvų atžvilgiu, nes be jų mes nepasieksime pažangos vidaus rinkoje. 
António Fernando Correia De Campos
Pone pirmininke, kaip visi žinome, penkiolika direktyvų buvo sujungtos į vieną teisės aktą dėl abipusio profesinių kvalifikacijų pripažinimo.  Taip atsirado daug praktinių problemų dėl šio teisės akto perkėlimo į įvairių šalių nacionalinę teisę.  Sunkumai yra gerai žinomi ir Komisija turėtų nurodyti likusius trukdžius ir išnagrinėti problemines sritis, aptiktas į nacionalinę teisę perkeliant šią svarbią vidaus rinkos nuostatą. 
Protekcionizmas, įvairiais lygmenimis pasiekęs viršūnę, yra kliūtis ne tik laisvam asmenų judėjimui, bet ir vidaus rinkai.  Privalome rasti neaiškias direktyvos dalis tam, kad nenukentėtų jos veiksmingumas dėl prarasto pasitikėjimo.  Neprašome ES daryti to, ką turėtų daryti valstybės narės, tačiau reikia dėti pastangas ir pagerinti sąlygas, padedant sunaikinti profesinį korporatyvizmą. 
Norint pagerinti šios direktyvos perkėlimą į nacionalinę teisę, reikia platinti kvalifikacijų pripažinimą SOLVIT ir EURES tinklais, skatinti bendras platformas, įdiegti veiksmingus informacijos centrus ir - tai ne mažiau svarbu - susieti šią direktyvą su Paslaugų direktyva. 
Louis Grech
(MT) Didžiausia problema, daranti poveikį tinkamam direktyvos įgyvendinimui, yra valstybių narių tarpusavio pasitikėjimo stoka kitų sistemomis.  Valstybių narių abejingumas tarpusavyje bendradarbiaujant taip pat matomas iš nenuoseklių metodų, kuriais šalys suvokia vidaus rinkos informacinę sistemą.  Visos valstybės narės tvirtina, kad naudoja sistemą, tačiau naudojimo dažnumas skiriasi atsižvelgiant į tikslą, kuriuo sistema naudojama.  Informacijos mainų sistema negali tinkamai veikti, kai valstybės narės ją naudoja skirtingai.  Privalu turėti visiškai surinktus ir nuolat atnaujinamus duomenis, taip pat būtina sukurti atskaitos tašką visoms valstybėms narėms, pagal kurį kiekviena valstybnarįvestų visus reikalingus duomenis, sudarančius sąlygas konkrečiai taikyti direktyvą. 
Norėčiau paprašyti Komisijos mus informuoti apie veiksmų planus, kuriuos ji ketina patvirtinti tam, kad direktyva būtų tinkamai perkelta į nacionalinę teisę, jeigu tikrai norime apimti vienos bendros rinkos sampratą, o ne tik interpretuoti ją taip, kaip, mūsų nuomone, atrodo tinkama. 
Catherine Stihler
Pone pirmininke, prieš pardėdama klausimą noriu pasakyti, kad šįryt daug buvo kalbama apie SOLVIT.  Paskutiniame IMCO komiteto posėdyje mums buvo pranešta apie nepakankamą SOLVIT centrų finansavimą.  Turbūt jums geriau būtų buvę tai išgirsti prieš jūsų klausymą, pone M. Barnieri, tačiau vienas internas vadovauja visai organizacijai vienoje didelėje valstybėje narėje.  Mes negalime leisti tam tęstis, nes SOLVIT mums teikia nepriekaištingas paslaugas. 
Mano klausimas Komisijai yra susijęs su sveikatos priežiūros specialistais.  Dėl didesnės profesinės rizikos pacientų sveikatai kyla pavojus, o kraštutiniais atvejais netgi mirties grėsmė. 
Ar Komisija svarsto apie teisinį įpareigojimą, kompetentingoms institucijoms aktyviai ir veiksmingai dalytis informacija apie specialistus, kuriems atimta teisversti praktika, siekiant užtikrinti, jog sveikatos priežiūros specialistų judumas nekeltų grėsmės pacientų saugumui? 
Dabartinvidaus rinkos informacinsistema sudaro sąlygas dalytis informacija tik tuo atveju, kai kompetentinga reguliavimo institucija turi klausimą apie jos registre esantį pareiškėją, todėl mes privalome geriau keistis informacija ir įspėti institucijas, kai asmeniui dėl nekompetencijos atimama teisversti praktika. 
Dėkoju, pone pirmininke, kad iškėlėte šią problemą komitete. 
Philippe Juvin
(FR) Pone pirmininke, daug buvo pasakyta apie abipusį profesinių kvalifikacijų pripažinimą.  Klausimas toks: kodėl taip sunku taikyti tokią svarbią direktyvą, kuri visuotinai buvo laukiama?  Paprasčiausiai todėl, kad direktyvą sudėtinga praktiškai taikyti kasdienėje veikloje, o jos taikymo sritis plati. 
Matau tris pagrindines problemas: pirmoji, akivaizdu, yra kalbos klausimas, apie tai jau buvo kalbėta; antroji - sudėtingos procedūros, kurių reikia laikytis, norint, kad asmens kvalifikacijos būtų pripažintos tinkamomis - kartais asmenys tikrąja šio žodžio prasme turi padaryti neįmanomus dalykus, kad būtų pripažinti jų pradiniai diplomai; ir trečioji - greičiausiai tai, kad yra labai daug įvairių pradinio mokymo tipų. 
Šiuo požiūriu manau, jog gera mintis būtų, kad Komisija paprašytų valstybių narių kiekvienai profesijai paskirti profesinę instituciją, atsakingą už nuolatinį mokymą - nuolatinis mokymas yra vienas iš problemos sprendimų.  Tokios kompetentingos institucijos turėtų sudaryti tarybą Europos lygmeniu ir apibrėžti bendrą Europos leidimo suteikimo formą.  Tokiu būdu kvalifikuoti darbuotojai palaipsniui pereitų iš dabartinio įvairiarūšio mokymo prie bendro nuolatinio mokymo. 
Marc Tarabella
(FR) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, Belgija yra viena iš penkių valstybių narių, visapusiškai neperkėlusių direktyvos dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo.  Tačiau pagal mano turimą informaciją vienintelis dalykas, kurį liko padaryti, kad būtų pasiektas suderinimas su Europos teise, yra išspręsti kelionių specialistų klausimą. 
Paliekant nuošalyje Belgijos institucijos sistemai būdingus sunkumus, susijusius su įvairių Europos direktyvų perkėlimu, atrodo, kad ši čia mūsų aptariama direktyva ypač sudėtinga.  Tai jau buvo minėta.  Belgija nėra vienintelvalstybė, kuriai poveikį daro direktyvų neperkėlimas, prastas perkėlimas ar dalinis perkėlimas.  Būtent todėl, specialistų labui, raginu Europos Komisiją padėti toms valstybėms narėms, kurios susiduria su sunkumais.  Specialistai turėtų turėti galimybę gauti naudą iš laisvo asmenų judėjimo ir įsikūrimo laisvės, kuri, norėčiau pabrėžti, yra pagrindinis šios direktyvos tikslas. 
Seán Kelly
Pone pirmininke, pirmiausia labai ačiū P. Sameckiui už jo puikų darbą.  Manau, kad visi sutariame dėl principo, dėl kurio šį rytą diskutuojame, tačiau šis principas turėtų būti taikomas ne tik visoje Europos Sąjungoje, bet ir visame pasaulyje. 
Šiuo klausimu neseniai diskutavome su Kanados delegacija, ir tai yra žingsnis tinkama linkme.  Tačiau jei norime pasiekti tokią utopinę padėtį, privalome užtikrinti, kad profesinėms kvalifikacijoms būtų taikomi vienodi standartai visoje Europos Sąjungoje, o idealiu atveju - visame pasaulyje. 
Yra anekdotinių duomenų, kad jei kuriose nors valstybėse narėse studentai nepasiekia švietimo standartų, reikalingų kursui užbaigti, jie gali nuvykti į kitą šalį ir už mokestį tai padaryti toje šalyje. 
Taigi reikia nepriklausomų patikrinamų įrodymų, kad standartai yra vienodi, ir jei jie vienodi, tuomet negali būti jokių pasiteisinimų dėl šio principo perkėlimo visoje Europos Sąjungoje ir, tikėkimės, tinkamu būdu visame pasaulyje, kad būtų pasiektas mūsų norimas tikslas - laisvas specialistų darbo judėjimas. 
Alan Kelly
Pone pirmininke, kalbėkime tiesiai šviesiai.  Dėl to, kad valstybės narės nesuderina savo teisės aktų dėl kvalifikacijų pripažinimo, mes netenkame darbo vietų.  Tai, kad valstybės narės nesiima šio klausimo pakankami rimtai, yra rimta problema.  Mūsų tarptautinės prekybos, kuri turėtų būti viena bendra rinka, lygis yra visai ne toks, koks turėtų būti.  Esame Europos ekonomikos atkūrimo procese ir vieni iš šio proceso veiksmų turėtų apimti būdus, skirtus pagerinti tarptautinę prekybą ir sudaryti geresnes judėjimo sąlygas darbo jėgai nei dabartinės. 
Privalome įžengti į naują verslo inovacijų sritį, kad Europoje dirbtume kartu ir gamintume pačius moderniausius produktus.  Atsižvelgiant į tai, kad mūsų gamybos baznusilpo, - pavyzdžiu galime paimti Airiją, - mūsų paslaugų eksportas yra naujas būdas, kaip didinti prekybą Europoje.  Tačiau šiam tikslui reikia, kad Europa turėtų kvalifikacijų standartus. 
Kol kas valstybių narių nesugebėjimas susitarti dėl taisyklių dėl šio klausimo riboja mūsų galimybes parduoti tas pačias paslaugas tarptautiniu lygmeniu.  Susijusių asmenų atžvilgiu tai riboja laisvą darbo jėgos judėjimą. 
Pritariu savo kolegai Europos Parlamento nariui L. Grechui, kad valstybės narės nepakankamai laikosi reikalavimų ypač dėl jų naudojamos informavimo sistemos ir kažkas kiekvienoje valstybėje narėje už tai turi būti atsakingas.  Raginu Komisiją nustatyti ir įveikti kliūtis, šiuo atveju trukdančias sukurti vieną bendrą rinką. 
Lambert van Nistelrooij
(NL) Pone pirmininke, norėčiau pabrėžti vieną šių diskusijų aspektą.  Atrodo, kad labai trūksta specializuotų profesijų ir dėl to prekiaujama tokiomis kvalifikacijomis, o tikrosios kvalifikacijos nepaisomos.  Dėl to gali kilti didelrizika, pvz.,  saugumo sektoriuje, ar didelio masto gamyklose, pvz.,  chemijos pramonės bendrovėse ar naftos perdirbimo gamyklose.  Atrodo, kad šiuo požiūriu nacionalinpriežiūra yra nepakankama. 
Norėčiau Komisijos nariui užduoti tris klausimus.  Pirma, ar jis apie tai žino, antra, ar Europos Komisija mums galėtų pateikti ataskaitą šiuo klausimu ir, trečia, ką galime padaryti šiuo klausimu. 
Tai visiškai absurdiškas ir nepageidaujamas reiškinys, kuris, mano manymu, turi būti panaikintas. 
Milan Zver
(SL) Ponios ir ponai, abipusio profesinių kvalifikacijų pripažinimo Europos Sąjungoje klausimas, dėl kurio čia diskutuojame, iš tiesų labai svarbus.  Tai didelproblema, nes kvalifikacijos suteikiamos ES valstybių narių švietimo sistemose, kurių yra bent 27. 
Kai kurie iš jūsų turbūt prisimenate, kad praėjusių metų kovo mėn.  mes sukūrėme Europos kvalifikacijų sistemą, t. y. priemonę, kurią naudojant galima palyginti švietimo sistemas.  Tačiau su šia kvalifikacijų sistema yra viena problema, nes valstybės narės jos neįgyvendino.  Kai kurios valstybės narės jos neįgyvendino visiškai, kai kurios šią sistemą naudojo tik kaip patogų įvairių kvalifikacijų, profesijų, įgūdžių ir išsilavinimo lygių vertėją. 
Mano nuomone, didžiausias uždavinys šioje srityje tenka valstybėms narėms ir jei jos iš tiesų sustiprintų Europos kvalifikacijų sistemą, kuri anksčiau buvo patvirtinta Europos institucijų lygmeniu, valstybės narės smarkiai palengvintų palyginimą ir tikrą abipusį švietimo kvalifikacijų pripažinimą. 
Paweł Samecki
Komisijos narys. -  Pone pirmininke, gerbiamieji Parlamento nariai, atsiprašau, kad neatsistojau sakydamas pirmą pranešimą - taip nutiko dėl mano nepatyrimo ir ankstyvo ryto. 
Apskritai, norėčiau atsakyti į porą pasirinktų klausimų.  Pirmiausia, noriu pabrėžti, kad Komisija rėmvalstybes nares, joms rengiantis perkelti direktyvą.  Pasibaigus perkėlimo laikotarpiui, mes taip pat energingai prižiūrėjome perkėlimą.  2007 m. paskelbėme perkėlimo gaires.  Tuomet parengėme vidaus rinkos informavimo sistemą, kurią dabar ganėtinai intensyviai naudoja valstybės narės, ir šių metų birželio mėn.  paskelbėme elgesio kodeksą dėl administracinės praktikos. 
Prieš metus Komisija perdavpažeidimus padariusias valstybes nares Europos Teisingumo Teismui ir Teisingumo Teismas paskelbšešis palankius sprendimus, kuriuose pasmerknepakankamą perkėlimą, kurį atliko susijusios valstybės narės.  Labai neseniai paskelbėme švieslentę, kurioje nurodoma perkėlimo būklvalstybėse narėse ir pateikiamas vartotojo gidas piliečiams ir verslo bendruomenei. 
Baigdamas norėčiau jums visiems padėkoti už klausimus ir pastabas, ypač pirmininkui Malcolmui Harbourui už jo vertingą indėlį.  Manome, kad dabar veiksmų turi imtis valstybės narės.  Komisija tikisi sukurti specialius santykius su Parlamentu ir dėl šio klausimo.  Ypač esame pasirengę aktyviai diskutuoti dėl praktinio direktyvos veikimo ir to, kaip per ateinančius metus geriausiai atsižvelgti į sparčiai besikeičiančią aplinką. 
Pirmininkas
Diskusijos baigtos. 
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Christa Klaß  
Vienas šios direktyvos nustatytų tikslų yra visapusiškai įgyvendinti dabartines teisines nuostatas dėl laisvo specialistų judėjimo ES.  Laisvas specialistų judėjimas jau patvirtintas Direktyvoje 2005/36/EB.  Tačiau nuolat kyla problemų, ypač netoli valstybės sienų esančiuose regionuose.  Daug žmonių iš regiono, kuriam atstovauju, dirba Liuksemburge, Belgijoje ar Prancūzijoje.  Gaunu daug paklausimų iš piliečių, kurie dirba vienoje iš kaimyninių valstybių.  Tokie paklausimai dažnai yra susiję su profesinių kvalifikacijų pripažinimu.  Tokią padėtį reikia pakeisti.  Dėl tam tikrų profesijų susitarimus pasiekprofesinės organizacijos, tačiau tai nepadeda visais atvejais ir pernelyg dažnai piliečiai turi kovoti, kad būtų pripažintos jų kvalifikacijos.  Tai tampa ypač sudėtinga, kai tam tikra valstybneturi tam tikros profesijos arba tokia profesija yra organizuojama kitokiu būdu, pvz.,  fizioterapeutų ar asmenų, turinčių mokslų daktaro laipsnį, verslo administravime atvejais.  Be to, daugelyje sričių trūksta darbuotojų.  Slaugytojams ar pvz.,  įrankių gamintojams ateityje reikia suteikti geresnes galimybes mūsų darbo rinkose ir, svarbiausia, vidaus rinka turi veikti efektyviai darbo požiūriu.  Mums reikia skaidrios, paprastos ir aiškios pripažinimo procedūros.