3.  Venezuela: Manuel Rosales'i juhtum
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on kolme Venezuelat käsitleva resolutsiooni ettepaneku arutelu. 
Pilar Ayuso
autor. - ( ES) Proua juhataja, volinik, kirjutasin sellele resolutsioonile alla ja palusin täiskogul sõna sellepärast, et olin tunnistajaks meie kolleegi Luis Herrero nn väljasaatmisele, mis oli tegelikult inimrööv.  Veel enam, mul oli võimalus näha, kuidas poliitiline tagakiusamine, Chávezi režiimi võimu kuritarvitused, opositsiooni hirmutamine, ähvardused, inimväärikuse alandamine ja kohtuvõimu väärkasutus on kõik tavaliseks osaks Venezuela elust. 
Manuel Rosalese juhtum oli viimane piisk karikasse ja selle resolutsiooni katalüsaator, kuid sama veriseid juhtumeid on veel tuhandeid.  Mõned neist on resolutsioonis ära toodud, mõned mitte, nagu näiteks Eligio Cedeño juhtum, kes on sündinud Caracase vaeses eeslinnas Petares, äärmiselt ohtlikus piirkonnas, mis on hästi tuntud sellepärast, et valis linnapea, kes ei pooldanud Chávezi valitsust.  Eligio sai teiste abiga hariduse, peamiselt toetas teda Citibank.  Ta suutis rajada oma äriettevõtte, Caracase panga, ning elas siis tavalist elu, andes ka ise abi hädasolijaile.  Täna viibib ta siiski ebaseaduslikult vangistatuna Caracase vanglas pärast kahe aasta pikkust kinnipidamist, mille jooksul ei esitatud talle ühtki järjekindlat süüdistust.  Tema ainus kuritegu oli kuulumine majandusoligarhiasse. 
On veel ka Andide Ülikooli üliõpilasliidri Nixon Moreno juhtum, kes valiti mitu korda ülikooli nõukogusse ning Ülikoolikeskuste Föderatsiooni presidendiks.  2003.  aastal võitis ta uuesti Föderatsiooni valimised praeguse sise- ja justiitsministri ees ning see ongi tema kuritegu.  Täna süüdistatakse teda mõrvakatses ja nilbetes vägivallategudes, hoolimata sellest, et ta on nendes süütuks tunnistatud. 
Selletaolised juhtumid on igapäevast elu iseloomustavad nähtused Venezuelas, kus opositsiooni tagakiusamine, eesmärgiga nad poliitikast välja tõrjuda, ning teisitimõtlejate vaikima sundimine on saanud osaks tavalisest elust.  Sellest hoolimata peame saatma Venezuela demokraatiale sõnumi: olen kindel, et probleemidele vaatamata kehtestatakse demokraatia ja president Chávez hääletatakse maha. 
Marios Matsakis
autor. -  Proua juhataja, Manuel Rosalese juhtum on järjekordne näide ülbest ja paranoilisest käitumisest, mida üha autoritaarsemaks muutuv Venezuela valitsus mõnikord üles näitab.  Härra Rosalese ja paljude teiste poliitiline tagakiusamine on kahetsusväärne ning seda tuleks kõige karmimate sõnadega hukka mõista.  Pöördume selle riigi valitsuse poole siira palvega, et see hakkaks mõistlikult ja demokraatlikult käituma ning lõpetaks oma kodanike inimõiguste rikkumise. 
Proua juhataja, kuna see on viimane kord, mil ma siin täiskogu istungil sõna võtan, siis lubage mul kasutada võimalust tänada teid ja kõiki kolleege, kes on ustavalt osalenud neljapäeva pärastlõunastel inimõiguste aruteludel ning andnud oma panuse, et muuta meie maailm paremaks kohaks, kus elada. 
Lubage mul kasutada ka võimalust, nagu ma nii tihti varem olen teinud, tuletada kolleegidele meelde minu kodumaa Küprose olukorda, mille põhjaosa on viimased 35 aastat kannatanud Türgi sõjaväelise okupatsiooni all.  Kodanikud - Euroopa Liidu kodanikud - sellistest piirkondadest nagu Kyrenia, Famagusta, Karpasia ja Morfou on elanud eksiilis alates Türgi laastavast invasioonist 1974.  aastal.  Me ootame, et EL täidaks nende tagasihoidliku soovi pöörduda oma kodudesse tagasi ning elada seal rahus ja turvalisuses.  Ma loodan, et EL ei vea neid alt. 
Ewa Tomaszewska
autor. - ( PL) Proua juhataja, kui poliitilised muutused rõhutavad piiranguid opositsiooni õigustele ennast vabalt avalikult väljendada, peaksime valvel olema.  See on selge märk, et demokraatia on ohus.  Veel selgem märk on opositsiooniliikmete arreteerimine. 
Just see praegu Venezuelas toimubki.  Manuel Rosales, Maracaibo linnapea ja president Chávezi vastaskandidaat 2006.  aasta valimistel, pidi riigist põgenema.  Varsti pärast seda, kui president Chávez võitis referendumi, mis võimaldas tal järgmiseks ametiajaks võimule jääda, anti välja härra Rosalese vahistamismäärus.  Tal õnnestus põgeneda Peruusse, kus ta end praegu varjab. 
See peaks olema järgmise EuroLati istungil arutatav küsimus.  Venezuela on kohustatud kinni pidama konventsioonidest, millele see on alla kirjutanud, lubades sellega austada inimõigusi. 
Bernd Posselt
fraktsiooni PPE-DE nimel. - ( DE) Proua juhataja, 20 aastat tagasi varises sotsialism üleeuroopalisel piknikul Austria-Ungari piiril kokku.  Mul oli au asjakohastest ettevalmistustest osa võtta ning ma ei unusta iialgi, kuidas natuke aega hiljem kaks selle arengu eestvedajat kantsler Helmut Kohl ja paavst Johannes Paulus II pikkade sammudega läbi Brandenburgi värava astusid ja ütlesid, et sotsialismi ei tohiks asendada kiskjaliku kapitalismiga, vaid vabadusega ja sotsiaalse turumajandusega. 
Täna oleme tunnistajaks Ladina-Ameerikas toimuvale ohtlikule taandarengule sotsialistliku diktatuuri ja rõhumise suunas.  Kardan, et nakkuskolle, kust see alguse saab, on Venezuela.  President Chávez üritab naftarahadega lämmatada vabadust terves Ladina-Ameerikas.  Sellepärast ongi Manuel Rosalese juhtum nii oluline.  Härra Rosales on mitte ainult väljapaistev demokraat, keda me peame kaitsma, vaid ta on ka Ladina-Ameerika demokraatia sümboolne kuju.  Me toetame teda ja astume jätkuvalt välja Ladina-Ameerika rahva vabaduse eest. 
Pedro Guerreiro
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - ( PT) Järjekordse groteskse teoga reaalsuse moonutamisel on meie ees taas Euroopa Parlamendi labane katse Venezuelas sekkuda.  Põhimõtteliselt moodustab see katse osa manöövritest, mida juhivad need, kes sepitsevad salanõu demokraatliku ja suveräänse emantsipatsiooniprotsessi ning sotsiaalse protsessi vastu, mille Venezuela rahvas kümme aastat tagasi algatas ja neljateistkümnel valimisel kinnitas. 
Jällegi on see käesoleva algatuse autoritele tõesti tüütuks muutunud, sest kõigile probleemidele, ähvardustele, ohtudele ja sekkumistele vaatamata on Venezuela rahvas näide selle kohta, et asi on võitlemist väärt ning on võimalik üles ehitada õiglasem, demokraatlikum ja rahumeelsem riik ning maailm. 
Seda demonstreerivad paljude muude näidete seas rahva laialdane ühiskondlik areng; vaesuse, sotsiaalse ebavõrdsuse ja töötuse tasemete vähenemine; võitlus kirjaoskamatusega ja hariduse andmise laiendamine kõigil tasemetel; tervishoiuteenuste kättesaadavaks tegemine miljonitele venetsueellastele; subsideeritud hindadega toiduainete turgude riiklik võrgustik; riigi naftatööstuse ja majanduse strateegilise tähtsusega valdkondade de facto natsionaliseerimine; viljakandva maa talunike kasutusse andmine ning solidaarsus teiste rahvastega. 
Me peame endalt küsima: mis õigus on lõppude lõpuks parlamendil õpetada demokraatiat ja inimõiguste austamist, kui see ise tahab peale suruda lepingu eelnõu, mille lükkas tagasi Prantsusmaa, Hollandi ja Iirimaa rahvas, kui ta võtab vastu ebainimliku tagasisaatmise direktiivi, mis rikub sisserännanute õigusi, kellest paljud on pärit Ladina-Ameerikast, ning kui ta ei ütle ainsatki hukkamõistvat sõna seoses Iisraeli barbaarse agressiooniga Palestiina rahva vastu Gaza sektoris? 
Ütleme juba mitmeteistkümnendat korda: lõpetage teesklemine nagu võiksite tervet maailma õpetada! 
Erik Meijer
(NL) Proua juhataja, olen ka ise Venezuelas elanud ning tuttav selle riigi minevikuga, eelkõige Marcos Pérez Jiméneze diktatuuriga 1950ndatel.  Vaesus ja ebaõiglus olid tolleaegse elu pitseriks ning ma pean Hugo Chávezi valitsust olukorra märkimisväärseks ja väga vajalikuks paranemiseks. 
Sellest hoolimata olen ma seisukohal, et isegi osavõtlik valitsus peaks väärikalt käituma oma oponentide suhtes ning vältima selliste võtete kasutamist, mis nende oponentide elu iseäranis raskeks muudavad. 
Ma hääletan ühisresolutsiooni poolt just sellepärast, et see on üldise demokraatia kaitsmise osas kriitiline, ning sellepärast, et see ei ole sõnastatud eesmärgiga maha teha kõik, mis minu arvates on Hugo Chávezi kasutoov režiim. 
José Ribeiro e Castro
(PT) Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, tahan parandada härra Guerreirot, kes on valesti informeeritud, sest ÜRO arengukava näitajate kohaselt ei ole vaesus Venezuelas viimase kümne aasta jooksul mitte kriipsugi vähenenud. 
President Chávez on loonud demagoogia ja diktatuuri, toetudes kahjuks küll valimiskastidele, aga ka sagedasele inimeste hirmutamisele, nagu taas kord on näidanud Manuel Rosalese juhtum. 
Ma olen Manuel Rosalesega kohtunud.  Mul oli au temaga kohtuda külaskäigul Venezuelasse.  Talle osaks langenud saatus on suur häbi, sest ta tahab olla vaba mees oma kodumaal, aga ta ei saa seda olla.  See on Venezuela probleem. 
Kohtusin temaga, kui ta oli valitud Zulia osariigi kuberneriks.  Tema rahvas valis ta Maracaibo linnapeaks, kuid ta ei saa oma kodumaal elada sellepärast, et inimesi Venezuelas taga kiusatakse ja laimatakse.  Neid laimatakse, nagu kahjuks juhtus ka Manuel Rosalesega.  See on kõige hullem tegu, mida võib ühele poliitikule teha, ja meie, selle täiskogu poliitikud, peame sellest teadlikud olema. 
Me saame võidelda oma ideede eest, kuid meil pole õigust kedagi laimata, taga kiusata või vanglasse heita.  Aga just see toimubki Venezuelas. 
On aeg, daamid ja härrad, et määratleksime oma strateegia Ladina-Ameerika suhtes.  See peab olema aktiivse diplomaatia strateegia Ladina-Ameerika jaoks.  See peab kindlasti pooldama sotsiaalset arengut, vastavalt paljudele miljonitele, mida me igal aastal arengusse ja koostöösse investeerime, kuid see peab sajaprotsendiliselt pooldama ka demokraatiat, sajaprotsendiliselt pooldama pluralismi ja sajaprotsendiliselt pooldama põhiõigusi.  Elagu vaba Venezuela! 
Zita Pleštinská
(SK) Vaesus pakub alati viljakat pinnast totalitaarsetele juhtidele, kes ihkavad esineda oma rahva päästjate ja kaitsjatena.  Tegelikult teevad nad seda üksnes iseenda pärast.  Alguses ei rääkinud Hugo Chávez sotsialismist, vaid ainult õigusest elada paremas maailmas.  Aja möödudes hakkas ta siiski sotsialismist rääkima.  Oma vastaseid ta koostööd tegema ei kutsunud, neist said ta surmavaenlased ja hiljem poliitvangid.  Seejärel sekkus ta ajakirjandusvabadusse ja need väljaanded, mis teda ei pooldanud, suleti.  Ühekülgne informatsioon, juht kui kaitsja, inimõiguste rikkumised, vabaduse puudumine: kõik see suurendab totalitaarsust.  Manuel Rosalese juhtum üksnes kinnitab seda, mida ütlesin. 
Teised juhid mängivad Hugo Cháveziga sama mängu; sealhulgas Castro pärijad, Lukašenka ja teised nendetaolised.  Tahaksin tänada kõiki oma kaasliikmeid Euroopa Parlamendis, et saadame nendel täiskogu istungite neljapäevastel pärastlõunatel kogu maailmale selge sõnumi, et Euroopa Parlament ei hakka iialgi sallima inimõiguste rikkumisi mitte kusagil maailmas! 
Proua juhataja, tahaksin teid tänada meie istungite juhatamise eest Euroopa Parlamendis, teie töö eest ja teie isikliku sõpruse eest! 
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Proua juhataja, Euroopa Parlamendi käesolev ametiaeg on lõppemas ja seega on aeg teha teatavaid kokkuvõtteid.  Võime objektiivselt öelda, et oleme ära teinud tohutu töö ja et meie töötulemuste hulgas võib selgesti näha pühendumist inimõiguste kaitsmisele ja selle mõju.  Eriti nähtav on see kolmandates riikides.  Suudame teha väga põhjaliku analüüsi, nagu me täna teemegi, olukorra kohta Iraanis, Madagaskaril ja Venezuelas.  Võime vastu võtta sobivaid resolutsioone ja neile isegi avalikku mõju anda.  Need resolutsioonid ei too alati kaasa soovitud tulemusi, kuid me töötame tükk maad eemal riikidest ja ühiskondadest, kus need probleemid esinevad, ning meie suhtlusoskus ja suutlikkus oma ideid rakendada ja edasi anda ei ole alati kõige paremad. 
Veel halvem lugu, daamid ja härrad, on demokraatia ja inimõiguste kaitsmisega Euroopa Liidu sees.  See on ebameeldiv ja piinlik teema.  Praegu teevad miljonid inimesed ebaseaduslikult tööd.  Mis on siis juhtunud inimõigustega?  Laste ja naistega kaubitsemine õitseb.  Kus on siis inimõigused Euroopa Liidus?  Kuidas me neid kaitseme?  Miks me midagi teha ei suuda? 
Pean ütlema ka seda, et juhtus üks ebameeldiv vahejuhtum, siis kui me siin nõupidamissaalis avaldasime meelt referendumi poolt ja härra Pöttering kutsus turvamehed, mis oli inimõiguste rikkumine ning meie õiguse rikkumine meelt avaldada ja oma arvamust väljendada.  Igatahes on üldine tulemus positiivne ja ma arvan, et peaksime sedalaadi arutelusid ja sedalaadi tegevust järgmisel ametiajal kindlasti jätkama. 
Christopher Beazley
Proua juhataja, võtan meie kodukorra eeskirjade kohaselt sõna, et teha üks isiklik avaldus.  See on mu hüvastijätukõne Euroopa Parlamendile, sest esimest korda valiti mind siia veerand sajandit tagasi.  Ja 30 aastat tagasi valiti siia mu isa Peter Beazley, Euroopa Parlamendi liige Bedfordshire'ist ja North Hertfordshire'ist. 
Soovin tänada kõiki oma kolleege siin parlamendis, eelkõige meie presidenti Hans-Gert Pötteringi, kellega koos mul on olnud au tugevdada Briti konservatiivide ridu Euroopa Rahvapartei fraktsioonis! 
Tahan meelde tuletada lord Plumbi - Henry Plumbi - tööd selle parlamendi presidendina ning kõikidest parteidest pärit Briti volinikke: Roy Jenkins (president), Arthur Cockfield, Chris Patton, peaminister Ted Heath ja Winston Churchill, kes on kõik tõelised eurooplased. 
Minu partei liider David Cameron on teinud tõsise vea.  Ta on eksiarvamusel: ta arvab, et kui ta alamkojas Euroopa-vastaseks muutub, siis teenib endale sellega riigijuhi koha.  Mina kui Briti konservatiiv jätan endale õiguse selle vastu olla - ja see on mu viimane sõna.  On olemas Briti toorid, sotsialistid, liberaalid.  Me oleme eurooplased.  Me seisame oma partnerite ja oma liitlaste kõrval ning kui mu partei juht kavatseb maha visata 30 aastat Briti tooridest Euroopa pooldajate tehtud tööd, siis pole tal õigus! 
(Täiskogu tõuseb püsti ning aplodeerib kõnelejale seistes)
Leonard Orban
komisjoni liige. -  Komisjon on muret tundes jälginud tähelepanelikult olukorda Venezuelas.  Komisjon on teadlik Manuel Rosalese juhtumist.  Pärast korruptsioonisüüdistusi Venezuelas anti talle Peruus poliitilist varjupaika.  Komisjon on arvesse võtnud Rosalese partei esimehe selgitusi, mille kohaselt ta varjab ennast enesekaitseks. 
Komisjon usub, et Manuel Rosalese esitatud asüülitaotlus ja selle rahuldamine Peruu valitsuse poolt on kahepoolne juhtum ning komisjoni ülesanne ei ole selle taotluse kohta ise mingeid hinnanguid andma hakata. 
Me oleme teadlikud, et Venezuelas alustasid kohtuasutused hiljuti mõningaid kohtuprotsesse opositsioonijuhtide vastu.  Me oleme teadlikud, et Venezuela ühiskonna mõningad osad on kritiseerinud selliste meetmete ülemäärast kasutamist, mis nende meelest kahjustavad sõnavabadust ja poliitiliste õiguste kasutamise vabadust.  Samad ühiskonna osad arvavad, et valitsus suhtub kriitikasse sallimatult.  Oleme nendest tõsiasjadest teadlikud ning jälgime tähelepanelikult Venezuela poliitilist olukorda. 
Tahaksin rõhutada, kui oluline on see, et Euroopa Liit peaks kinni sõna- ja mõttevabadusest, põhilistest inimõigustest ning demokraatia ja õigusriigi nurgakivist.  Me loodame, et Venezuela demokraatlikud institutsioonid hakkavad austama õigusriiki ja säilitavad riigis demokraatia, täites kohustusi, mis tulenevad Venezuela poolt allakirjutatud ja ratifitseeritud rahvusvahelistest kokkulepetest, sealhulgas Ameerika riikide inimõiguste konventsioonist ja eelkõige artiklis 23 sätestatud poliitiliste õiguste sätetest. 
Tahan parlamendile kinnitada, et komisjon jätkab Venezuela sündmuste arengu tähelepanelikku jälgimist.  Komisjoni pühendumine demokraatia toetamisele ja tugevdamisele ning inimõiguste ja põhivabaduste kaitsele ja edendamisele peegeldub ka edaspidi meie koostööpoliitikates ja suhetes Venezuelaga. 
Juhataja
Arutelu on lõppenud. 
Hääletus toimub kohe.