3.  Humanitární situace obyvatel tábora Ashraf
Předsedající
Dalším bodem programu je rozprava o šesti návrzích usnesení týkajících humanitární situace obyvatel tábora Ashraf. 
Ana Maria Gomes
autorka. -  Pane předsedající, někteří poslanci v této sněmovně chtějí představit lidové mudžáhidy jako hrdiny nebo skutečnou alternativu íránského režimu.  Nejsou ani jedním. 
Během svých cest do Iráku jsem vyslechla Kurdy, sunnity, šíity, křesťany, turkmenské vůdce i další skupiny, jež si stěžovaly na roli lidových mudžáhidů, kterou v roce 1988 sehráli v kampani Saddáma Husseina Anfal, jež kulminovala masakry jako byla Halabža.  To nám potvrdila i irácká delegace, která zde byla tento týden, když nás ujišťovala, že irácká ústava zavazuje iráckou vládu plně dodržovat lidská práva obyvatel tábora Ashraf, kteří chtějí s pomocí Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky a Mezinárodního červeného kříže odejít do Íránu nebo do jiných míst, nebo si přejí zůstat jako političtí uprchlíci dle iráckých zákonů. 
Musíme pochopit, že irácká vláda nechce tábor Ashraf, který škodí jeho dobrým sousedským vztahům v Íránem, zachovat.  Pro Iráčany nelze Írán zahnat tím, že si to budou přát.  Je zde.  Je to mocný soused.  Je pravda, že lidoví mudžáhidové již nejsou na seznamu teroristů, ale jsou stále neprůhlednou sektou, která zachází brutálně s těmi, kdo ji chtějí opustit.  Obyvatelé tábora Ashraf jsou především lidské bytosti, jejichž lidská práva je nutné dodržovat, bez ohledu na osud samotné organizace nebo její minulosti.  Musí se s nimi zacházet podle Úmluvy o postavení uprchlíků z roku 1951 a nikdo - opakuji, nikdo - nesmí být nucen k návratu do Íránu. 
Řekněme si však jasně jednu věc.  V tomto usnesení nejde o íránský režim, který utiskoval své obyvatele, špatně spravoval zemi a na desetiletí destabilizoval Střední východ.  Každý, kdo prezentuje svůj hlas pozměňovacím návrhům PSE a zeleným, jež chtějí vybalancovat tón tohoto usnesení, jako hlas pro íránský režim, buď jedná ve zlé víře, nebo mu prostě došly argumenty. 
Duch našich pozměňovacích návrhů je docela prostý.  Chceme předložit celkový obrázek porušování lidských práv a věcí, které ohrožují tábor Ashraf a jeho okolí.  Požadujeme například, aby měli obyvatelé tábora Ashraf právo být vyslyšeni Vysokým komisařem OSN pro uprchlíky a Mezinárodním červeným křížem na neutrálním místě a bez přítomnosti vůdčích představitelů lidových mudžáhidů, aby se ukázalo, co si skutečně přejí.  Musíme také vyžadovat, aby vedení mudžáhidů přestalo řídit životy obyvatel tábora Ashraf tím, že jim nepovolují tábor opustit.  Především vyjadřujeme obavy ohledně nahlášených praktik duševní a fyzické manipulace a závažného porušování lidských práv s rámci sekty.  Krátce řečeno jde o lidská práva jednotlivců v táboře Ashraf.  Mějme tyto lidi a jejich lidská práva na paměti při hlasování. 
Alejo Vidal-Quadras
autor. -  Pane předsedající, dnes dopoledne budeme hlasovat o společném návrhu usnesení o situaci v uprchlickém táboře Ashraf v Iráku, které společně podepsaly čtyři politické skupiny.  Tři tisíce pět set íránských žen a mužů, členů demokratické opozice vůči fundamentalistickému režimu v Íránu, zde žije zcela bezbranně.  V posledních několika týdnech na ně byl vyvíjen nátlak ze strany frakce irácké vlády pod vlivem íránského režimu a je vysoce pravděpodobné, že by mohlo kdykoliv dojít k tragédii podobné té, které jsme ne tak dávno byli svědky na Balkáně. 
Všichni si pamatujeme na Srebrenicu a nepochybuji, že nikdo z poslanců tohoto Parlamentu by si nepřál druhou Srebrenicu v Iráku.  Náš návrh usnesení chce zalarmovat veřejné mínění po celém světě dříve, než dojde k neštěstí.  Někteří kolegové bohužel předložili pozměňovací návrhy, které by mohly zvýšit nebezpečí pro obyvatele tábora Ashraf a poskytnout íránskému režimu a jeho zástupcům v Iráku důvody je zmasakrovat. 
Nedávno jsem tábor osobně navštívil a ujišťuji vás, že obvinění obsažená v předložených pozměňovacích návrzích jsou absolutně nepodložená.  Lidé v Ashrafu jsou tam dobrovolně.  Mohou odejít, kdykoliv chtějí a žijí ve zcela přátelských vztazích s iráckými obyvateli regionu.  Záměrem našeho návrhu je tyto lidi ochránit.  Nikdo by to nepochopil - ale pokud budou tyto pozměňovací návrhy přijaty, byl by výsledek návrhu přesně opačný. 
Není to politická otázka, kolegové: je čistě humanitární a velmi naléhavá.  Žádám vás, abyste hlasovali proti všem předloženým pozměňovacím návrhům ke společnému návrhu, který podporují tyto čtyři politické skupiny, a podpořili návrh tak, jak ho tyto čtyři skupiny velmi odlišných politických postojů schválili.  Na vašem hlasování závisí životy mnoha nevinných a bezbranných lidí.  Prosím, nezklamme je. 
Angelika Beer
Pane předsedající, dámy a pánové, moje skupina toto usnesení nepodepsala a budeme pro něj hlasovat pouze, když budou přijaty pozměňovací návrhy, které jsem předložila společně s autorkou paní Gomesovou jménem Socialistické skupiny v Evropském parlamentu a Skupiny Zelených/Evropské svobodné aliance. 
Týká se to sporu ohledně mudžáhidů neboli PMOI, lidových mudžáhidů v Íránu.  Nejde o demokratickou opozici.  Chtěla bych k tomu uvést několik věcí.  PMOI je zvrhlá organizace, která se rovná náboženské sektě a která velmi tvrdě utiskuje své vlastní členy, včetně těch, kteří jsou v táboře.  Na jejich udržení v táboře se používá duševní i fyzický nátlak.  Těm, kdo odmítnou, se ničí rodinné vztahy, jsou nuceni k rozvodu a jejich děti jsou odváženy - což je jeden z nejbrutálnějších prostředků útisku. 
MKO zcela oddělila členy PMOI žijících uvnitř a vně tábora.  Přístup mezinárodního tisku nebo médií je naprosto vyloučen.  Všechny pohovory, které vede OSN, se odehrávají za přítomností vedoucích činitelů PMOI, což znamená, že lidé nemohou skutečně mluvit o svých problémech a obavách. 
V minulosti byli členové PMOI ze severního Iráku odevzdáváni stoupencům Saddáma Husseina a byli velmi hanebně mučeni a zabíjeni v táboře Abu Ghraib.  To je jen pár příkladů a vysvětlení ke společným pozměňovacím návrhům, o jejichž přijetí vás naléhavě žádám.  Každý, kdo je odmítne - a to chci říct zcela jasně - a každý, kdo přijme současné, nezměněné znění usnesení, hlasuje pro to, aby lidoví mudžáhidové mohli pokračovat v táboře, který mají pod kontrolou, ve své politice útlaku.  Budete pak také částečně odpovědní za to, čím dnes PMOI vyhrožuje, tedy za to, že pokud bude tábor pod mezinárodním dohledem zničen, jeho obyvatelé budou vyzváni k sebeupálení.  Je to jasně pravý opak toho, čeho zde chceme dosáhnout, a proto vás naléhavě prosím, abyste hlasovali pro pozměňovací návrhy, které předložila PSE a moje skupina. 
Erik Meijer
autor. -  Pane předsedající, Írán 30 let ovládala teokratická diktatura.  Tato diktatura nejen nutila obyvatele žít v souladu s jejími náboženskými normami, ale snažila se také zabít každého, kdo se jejímu systému nepodvolil.  V důsledku toho žije mnoho Íránců v exilu, nejen v Evropě, ale také v okolních zemích. 
Po anglo-americké vojenské invazi do Iráku dostali Íránci, kteří zde žili v exilu, záruku ochrany přes Íránem.  Zahraniční vojska se nyní chystají z Iráku stáhnout.  Podporuji tento odchod, ale neočekávaným důsledkem by mohlo být to, že teokratický režim v Íránu by mohl využít příležitosti a zaútočit na opozici mimo své vlastní hranice.  Snaží se o deportaci těchto osob do Íránu, aby je mohl zabít.  V Iráku je mnoho solidarity s Íránci v exilu.  Bohužel však vzrostla síla Íránu v Iráku kvůli tomu, že většina obyvatel v Iráku jsou také šíitští muslimové. 
Ve své písemné otázce Radě jsem ji upozornil na situaci 3 400 lidí žijících v táboře Ashraf.  Jedinou odpovědí bylo, že Rada o této otázce nejednala.  Dnes diskutujeme o velmi naléhavém usnesení o táboře Ashraf.  Ve dvou předchozích usneseních v roce 2007 a 2008 potvrdil náš Parlament právní statut obyvatel Ashrafu dle čtvrté ženevské úmluvy.  Dnes věnuje náš Parlament zvláštní pozornost současné situaci přijetím usnesení jen o Ashrafu.  Text je společný, přijatý většinou politických stran a je vyvážený.  Chce vyslat výrazné sdělení irácké vládě, že práva těchto 3 400 lidí v Ashrafu včetně 1 000 žen, nelze porušit kvůli tlaku íránských mullahů. 
Musíme tedy vyslat jednotné sdělení, bez pozměňovacích návrhů, které by toto usnesení podkopaly a oslabily, týkající se jen humanitárních otázek obyvatel Ashrafu.  Musíme se vyvarovat jakýchkoliv změn konečného textu usnesení, které by zkomplikovaly situaci nebo ohrozily životy těchto bezbranných lidí. 
Obyvatelé Ashrafu byli na začátku invaze v roce 2003 bombardováni silami OSN.  Později je prověřovaly USA.  Irácká vláda také prověřovala každého, kdo v Ashrafu žije - probíhalo to v dubnu tohoto roku.  Každý byl vyslechnut mimo Ashraf.  Byli podporováni a vyzýváni, aby tábor opustili, nebo se vrátili do Íránu.  Jen šest z nich souhlasilo s odchodem - šest z 3 400 lidí!  Musíme proto jejich rozhodnutí respektovat. 
Mogens Camre
autor. -  Pane předsedající, situace v táboře Ashraf, kde žije 3 500 členů hlavní demokratické íránské opozice PMOI, nás po nějakou dobu velmi znepokojovala a byla v posledních letech předmětem mnoha usnesení tohoto Parlamentu.  Společně s delegací čtyř poslanců Evropského parlamentu jsem loni v říjnu navštívil tábor Ashraf a setkal jsem se s americkými a iráckými úředníky a úředníky OSN.  Všichni posílili naše obavy o zákonný status obyvatel Ashrafu, protože bezpečnost tábora byla na počátku tohoto roku přesunuta z amerických vojsk na irácké síly. 
Situace se od té doby velmi zhoršila.  Íránský nejvyšší vůdce požádal v oficiálním oznámení na konci února iráckého prezidenta, který byl na návštěvě Íránu, aby uzavřeli dohodu o uzavření tábora Ashraf a aby byli všichni jeho obyvatelé vykázáni z Iráku. 
Irácké síly od té doby začaly tábor obléhat.  Irácká vojska bránily vstupu rodin obyvatel Ashrafu, parlamentních delegací, organizací pro lidská práva, právníků, novinářů a dokonce i lékařů do tábora a neumožnily v řadě případů Ashraf zásobovat. 
Parlament se proto rozhodl, že je naprosto nutné věnovat se této urgentní otázce na tomto zasedání.  Ve spolupráci se všemi skupinami jsme připravili společný text, který je dobře vyvážený a věnuje se všem otázkám, které nás znepokojují, a vyzývá mezinárodní orgány, aby pro obyvatele Ashrafu našly dlouhodobý právní statut. 
Bohužel bylo předloženo několik pozměňovacích návrhů ze strany obhájců Teheránu, těch, kdo uvěřili teheránským lžím.  Myslím, že je jasné, že tyto návrhy odporují bezpečnosti obyvatel Ashrafu a že bychom proti nim měli volit.  Vyzývám všechny kolegy, aby se přidrželi společného textu a jakékoliv pozměňovací návrhy odmítli. 
Marco Cappato
autor. - ( IT) Pane předsedající, dámy a pánové, hovoříme zde o "táboře", jenž je ve skutečnosti malým městem lidí, kteří na základě obtížného politického rozhodnutí složili zbraně; lidí, kteří svou vlastní obranu svěřili mezinárodnímu společenství.  Důvodem, proč o tomto bodu dnes jednáme v naléhavém řízení, je riziko, že mohou být tito lidé deportováni en masse a že mohou být jednou pro vždy porušena všechna jejich práva, pokud jde o íránský režim. 
Jistě si lze položit otázky ohledně úrovně a rozsahu demokracie mezi íránskými lidovými mudžádihy, v jejich organizaci, ale to není předmětem diskuse, kterou máme vést, a není to důvodem, proč jsme požádali o použití naléhavého řízení.  Důvodem, proč jsme požádali o využití naléhavého řízení, je zabránit tomu, aby bylo toto městečko napadnuto jako celek, aby byla smetena základní práva jeho obyvatel a aby byli vydáni do rukou íránské diktatury. 
Proto mají předložené pozměňovací návrhy pouze tendenci zamlžit zjevnou naléhavost a nezbytnost tohoto sdělení, a proto doufám, že nebudou přijaty. 
Tunne Kelam
jménem skupiny PPE-DE. -  Pane předsedající, naším dnešním úkolem je zabránit potenciální obrovské lidské tragédii. 
Téměř 4 000 osobám, členům íránské opozice, hrozí bezprostřední nebezpečí, že budou deportovány iráckými úřady zpět do Íránu, jehož režim již popravil více než 22 000 jejich přátel.  Mimochodem jsou to lidé, kteří odhalili teheránský tajný jaderný program a stojí proti režimu vyvážejícímu terorismus mírovými prostředky. 
Je v zájmu demokratické věrohodnosti irácké vlády i americké administrativy, které jim přiznaly status chráněných osob, aby chránily jejich životy, respektovaly jejich svobodnou vůli a důstojnost zajistily jejich bezpečnou budoucnost podle mezinárodního práva.  Především však vyzýváme iráckou vládu, aby přestala tábor Ashraf blokovat. 
Nicholson of Winterbourne
jménem skupiny ALDE. -  Pane předsedající, domnívám se, že pan Alejo Vidal-Quadras, který je mým dobrým přítelem, i ostatní, kteří zde vystoupili, se hluboce mýlí a že bychom měli pozměňovací návrhy podpořit, protože irácká vláda nedávno opakovaně oznámila, že vůbec nemá v úmyslu nutit obyvatele tábora Ashraf odejít do Íránu nebo do jakékoliv jiné země. 
Irácká vláda opakovaně žádala různé země včetně mnoha členských států EU, aby je přijaly, s čímž jsme nesouhlasili. 
Z 3 400 lidí žijících v táboře jich má 1 015 povolení k pobytu a status rezidenta v různých zemích, z nichž mnohé jsou členskými státy EU, a my je nepřijímáme.  Proč? 
Většina obyvatel tábora prošla během předchozího režimu Saddáma Husajna profesionálním vojenským výcvikem a společně s jeho prezidentskými gardami a jinými bezpečnostními složkami se účastnili násilného potlačení iráckého lidového povstání po osvobození Kuvajtu v roce 1991. 
Je zcela jasné, že tito lidé ubližovali iráckému lidu, když irácká armáda odmítla zabíjet, tak jak Saddám Husajn požadoval.  Rodiny obětí v Iráku na toto nemohou zapomenout a irácká ústava neumožňuje přítomnost skupin jako je PMOI nebo kurdská PKK na irácké půdě. 
Dva tisíce těchto lidí se samo přihlásilo Vysokému komisaři OSN pro uprchlíky a doufalo, že budou přesunuti do jiných zemí připravených je přijmout a irácká vláda již řadu let usiluje společně s Vysokým komisařem OSN pro uprchlíky, aby je jiné země přijaly. 
Drazí kolegové, je to věc Iráku.  V sázce je suverenita Iráku a měli bychom v tom důvěřovat demokraticky zvolené vládě v Iráku.  Je to jejich právo, jejich povinnost a mohu vás ujistit, že ji řádně plní. 
Charles Tannock
Pane předsedající, nikdy jsem nebyl velký fanoušek lidových mudžáhidů v Íránu, jejichž filozofický původ je islámsko-marxistický - což si vzájemně odporuje - a již byli dlouhá léta pochopitelně pod ochranou Saddáma Husajna, bagdádského řezníka, kterého vojensky podporovali. 
V posledních letech se však reformovali a poskytli Západu cennou informaci o porušování lidských práv v Íránu a o umístění iránských tajných zařízení na obohacování uranu.  Proto je sporné, zda by měli zůstávat na seznamu zakázaných teroristů, který vypracovala EU.  Nesporné podle mě je, že si obyvatelé tábora Ashraf zaslouží právní ochranu v Iráku od jeho vlády a spojených sil a že si nezaslouží být deportováni do Íránu, kde se setkají s téměř jistým mučením a možnou popravou. 
Richard Howitt
Pane předsedající, tato rozprava opět ukazuje na omezení naléhavých řízení, která jsou spojena s velkou řadou protestů, protože není čas na řádné jednání a konzultace. 
Chci nechat zapsat do záznamu, že původní socialistický text se jasně staví proti jakékoliv otázce nucené deportace a žádá o plnou shodu s ženevskou úmluvou a plný přístup mezinárodních organizací pro lidská práva.  K panu Vidal-Quadrasovi a dalším: osobně jsem se snažil najít kompromis týkající se podpory napříč stranami jen pro pozměňovací návrhy 2, 3 a 6 a pak socialistickou podporu pro společné usnesení a je naprosto zkreslující tvrdit, že tyto pozměňovací návrhy by mohly být použity jako záminka pro masakr obyvatel.  Bez ohledu na to, zda lidé podporují či kritizují PMOI, nikdo v této sněmovně by při debatě o lidských právech nemohl nesouhlasit s pozměňovacími návrhy, které se snaží podporovat povinnost dodržovat lidská práva jakékoliv strany kdekoliv na světě. 
Jan Zahradil
- (CS) Pane předsedo, mně bude stačit 30 vteřin.  Já chci říci, že jsem rád, že to bylo české předsednictví, během kterého byla organizace PMOI odstraněna z listu zakázaných organizací Evropské unie, a jsem rád, že dnes pokračujeme v ochraně opozice proti íránskému režimu rezolucí o táboře Ašraf.  Chtěl bych poděkovat všem, kteří se na tom podíleli ze všech politických skupin bez rozdílu jejich politické barvy a přesvědčení, a doufám, že ta rezoluce projde v té podobě, v jaké byla navržena, bez pozměňovacích návrhů, které by ji nějakým způsobem deformovaly. 
Paulo Casaca
- (PT) Pane předsedající, i já chci vyzvat k odhlasování tohoto společného návrhu usnesení, tak jak nyní zní.  Pozměňovací návrhy předložené sněmovně jsou hluboce mylné. 
Je naprosto nesprávné říkat, že byl i třeba jeden jediný uprchlík z tábora Ashraf nebo jiného tábora přesunut do Evropy či v rámci Iráku s podporou Nejvyššího komisaře OSN.  Vyzývám kohokoliv, aby se zeptal Vysokého komisaře, zda byl někdy nějaký uprchlík přesunut. 
Je to absolutně lživé a určené jen k usnadnění hromadného zabíjení.  To je k tomu vše, nic víc, a chci požádat autory těchto naprosto ostudných pozměňovacích návrhů, aby je stáhli, neboť jsou urážkou tohoto Parlamentu. 
Antonio Tajani
místopředseda Komise. - ( IT) Pane předsedající, žádám o dovolení promluvit, ale za podmínek, kdy to je možné.  Se všemi těmi poslanci, co tu chodí sem tam, je to skutečně velmi obtížné; velmi si Parlamentu vážím, ale zdá se mi skutečně nemožné, aby se tu za těchto okolností dalo mluvit. 
Předsedající
Máte pravdu. 
Dámy a pánové, rozpravu neukončíme, dokud nebudou všichni v klidu sedět na místě. 
Mohli by poslanci, kteří hovoří v uličkách, vzít na vědomí, že rozpravu neukončíme, dokud nepřestanou mluvit a budeme si moci s řádnou úctou vyslechnout pana místopředsedu Komise. 
Antonio Tajani
místopředseda Komise. - ( IT) Pane předsedající, chci vám poděkovat, protože si myslím, že je správné při účasti na rozpravách naslouchat, co se říká, a mluvit vhodným způsobem. 
místopředseda Komise. - ( FR) Budu nyní mluvit francouzsky.  Pane předsedající, dámy a pánové, Komise pravidelně sleduje vývoj situace v Iráku, především pokud jde o tábor Ashraf. 
Jak všichni dobře víme, irácká vláda převzala v lednu 2009 kontrolu nad touto oblastí.  Pokud jde o humanitární situaci v táboře, informoval Mezinárodní červený kříž a jiné mezinárodní organizace, které kontrolovaly vývoj situace, Komisi, že nebylo ohlášeno žádné významné zhoršení životních podmínek nebo žádné jiné porušení mezinárodních úmluv. 
Komise plně souhlasí s názorem, podle kterého musí zavření tábora proběhnout v právním rámci a že nelze dojít k ohrožení života a fyzické či duševní integrity obyvatel tábora.  Měly by se uplatnit mezinárodní humanitární normy, v neposlední řadě princip nenavracení. 
Irácká vláda při mnoha příležitostech prohlásila, že je připravena zacházet s obyvateli tábora slušně a že nemá žádný záměr vyhánět nelegálně členy této organizace nebo je nutit opustit Irák. 
S ohledem na to však Komise zdůrazňuje jako vždy potřebu dodržovat právní stát a spoléhá na iráckou vládu, že bude podle toho jednat. 
Když se irácké orgány setkaly v březnu 2009 s Komisí, opakovaly irácké orgány svůj závazek dodržovat mezinárodní humanitární normy a nepoužívat síly a především neprovádět nucené návraty do Iráku. 
Irácký ministr pro lidská práva momentálně jednotlivě diskutuje s obyvateli, aby se zjistila jejich práva a určilo se, zda se chtějí vrátit do Iráku nebo odejít do jiné, třetí země. 
Za poslední týdny se někteří členové rozhodli opustit tábor a byli schopní to učinit bez jakýchkoliv obtíží.  Komise toto úsilí podporuje.  Pokud obyvatelé tábora chtějí odejít, musí jim irácká vláda povolit usadit se v jiné zemi a usnadnit proces. 
Komise ve spolupráci se zástupci členských států v místě bude dál sledovat vývoj situace. 
(Potlesk)
Předsedající
Rozprava je ukončena. 
Hlasování se bude konat následně.