Kulturdepartementet utreder vilka kriterier som ska ligga till grund för om en civilsamhällsorganisation ska anses vara demokratisk, och om den därmed ska kunna få statliga bidrag.  Nyligen avslutades en första utredning om trossamfund, och en ny om alla andra organisationer inom civilsamhället påbörjas nu.  De utredningsdirektiv som reglerar den senast beslutade utredningen och dess utformning lämnar en rad med frågetecken samtidigt som valet av expertpanel förstärker regeringens band med hela kulturminister Alice Bah Kuhnke nätverk från hennes tid som chef för Sektor 3. 

Att regeringen sätter igång en SOU inom demokratiområdet mindre än ett halvår innan val tyder på en viss desperation inom främst kulturdepartementet.  Att granskningen av SUM och Ibn Rushd blivit obehaglig för kulturministern bör vara ställt utom allt tvivel.  Det är uppenbart att bland annat SUM:s nekade statsbidrag och oron inom Folkbildningsrådet nu pressat fram en desperat reaktion från regeringen. 

Den senaste utredningen, ”Demokrativillkoren i statlig bidragsgivning” (Dir 2018:19), kommer att ledas av juristen Karin Almgren.  Utredningen ska bland annat utvärdera de nuvarande demokratikriterierna och beskriva vilka svårigheter nuvarande system leder till, samt

”föreslå ett förtydligat, rättssäkert och enhetligt demokrativillkor för den statliga bidragsgivningen med beaktande av föreningsfriheten”. 

Utredningen ska vara klar den 20 juni 2019.  Utredningsformen som regeringen valt är den ur konstitutionell och parlamentarisk vinkel den svagaste formen.  En enmansutredning med en expertpanel som regeringen utser. 

Då utredaren fått i uppdrag att lämna författnings- och lagförslag inom demokratiområdet är det i allra högsta grad anmärkningsvärt att regeringen inte valt den gängse utredningsformen.  En parlamentarisk utredning där alla riksdagspartier löpande är involverade och informerade om arbetet. 

Genom valet av form för SOU:n, en enmansutredning med expertråd, stänger kulturministern effektivt ute övriga partier för insyn i utredningsarbetet. 

I utredningsdirektiven finns en direkt anmärknignsvärd begränsning, att det endast är villkoren för statsbidragen som skall utredas och inte att villkoren för kommunala- eller landstingsbidrag omfattas.  Ett exempel på hur det kan slå är att när moskén i Vivalla, Örebro, förlorade statsbidragen kunde de fortsätta söka, och erhålla, kommunalt föreningsbidrag.  Detta medger att föreningar som inte uppfyller de statliga demokratibegreppen mycket väl kan fortsätta finansieras med kommunala skattemedel utan egentliga begränsningar. 

Det finns en överhängande risk att det även bara är stadgarna i en organisation som skall uppfylla kriterierna och inte verksamheten i realiteten.  Stadgar är i regel det lilla problemet.  Om organisationen är enig och medveten om stagdeavvikelser spelar stadgarna inte någon egentlig roll. 

I direktiven finns dessutom en otydlighet om vilka internationella konventioner som skall omfattas av lagstiftningsarbetet.  Och det är här Alice Bah Kuhnkes tidigare nätverk kommer in. 

”Forum – idéburna organiationer med social inriktning”, kommer att utgöra en del av utredningens expertpanel. ” Forum” har givit ut boken Tillsammans för tillit och demokrati.  En handbok framtagen för arbetet mot våldsbejakande extremism.  Titeln och utformningen parat med Forums presentation av sig själva, som självutnämnd representant för civilsamhället, ger ett myndighetsliknande intryck.  Ett intryck som förstärktes med den nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism, Anna Carlstedts, närvaro vid lanseringen av boken. 

I kapitlet ”Farligt med för stort fokus på våldsbejakande islamism”, författat av Mohammed Temsamani , blir frågetecknen tydliga.  Temsamani är inte bara ansvarig för trosfrågor på Ibn Rushd.  Det finns mer kring Temsamani som gör det lättare att förstå vart dels Forum är på väg, dels vilka lojaliteter styr den nationella samordnaren och i vilken riktning arbetet med regeringens utredning kommer att utvecklas. 

Mohammed Temsamani har kopplingar till Islamska förbundet i Sverige, en organisation som är en del av Federation of Islamic Organisations in Europe (FIOE).  FIOE är Muslimska Brödraskapets paraplyorganisation i Europa. Temsamani har även gjort sin politiska praktik i Egypten för Brödraskapets politiska, numera förbjudna gren Mohammed Mursis ”Freds- och Rättvisepartiet”.  Temsamani presenterar sig själv som aktivist på sin Twitterprofil.  För detta engagemang i Brödraskapet ombads Temsamani, i samband med turbulensen kring Mehmet Kaplan och Yasri Khan, att lämna sina politiska uppdrag för Miljöpartiet i Solna.  Temsamani har vägrat. 

Debattörer som Temsamani och andra som idag samarbetar med Forum och är kopplade till Ibn Rushd-sfären har tidigare argumenterat för att Kairodeklarationen accepteras som en av de internationella konventionerna som skall implementeras i svensk lag.  Kairodeklarationen slår fast att Sharia är överordnat FNs deklaration om de mänskliga rättigheterna. 

Kairodeklarationen om mänskliga rättigheter i islam lades fram av OIC (Organization of the Islamic Conference, som består av 57 muslimska stater) 1990.  Tre år senare presenterades den, på Irans initiativ, som ett alternativ till FN:s dokument.  Här är den mänskliga gemenskapen åsidosatt till förmån för umma, den islamiska gemenskapen, vilken kallas “the best nation”.  Målet är i stället för universella mänskliga rättigheter “ett värdigt liv i överensstämmelse med den islamiska sharian”.  I Kairodeklarationen är det exempelvis i praktiken förbjudet att konvertera från islam, och yttrandefriheten får inte, enligt artikel 22 A i Kairodeklarationen , användas mot religionen. 

Extramaterial för Premiummedlemmar:

Forums historiska koppling till Sektor 3 och kulturminister Alice Bah Kuhnke samt en beskrivning och analys av Forums handbok mot våldsbejakande extremism.  En handbok som tvärtom spelar ner betydelsen av militant islamism och radikala tolkningar av Koranen. 

Länken till premiummterilet hittar du här. 

Allmänt extramaterial: SOU 2018:19