モルドバの国歌
Limba noastră-i o comoarăÎn adâncuri înfundatăUn şirag de piatră rarăPe moşie revărsată.
Limba noastră-i foc ce ardeÎntr-un neam, ce fără vesteS-a trezit din somn de moarteCa viteazul din poveste.
Limba noastră-i frunză verde,Zbuciumul din codrii veşnici,Nistrul lin, ce-n valuri pierdeAi luceferilor sfeşnici.
Limba noastra-i limbă sfântă,Limba vechilor cazanii,Care o plâng şi care o cântăPe la vatra lor ţăranii.
Răsări-va o comoarăÎn adâncuri înfundată,Un şirag de piatră rarăPe moşie revărsată.